Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 3 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ГОРАЙ О.С., який зареєстрований в реєстрі за № 4623. В обґрунтування позовних вимог вказує, що: - 3 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ГОРАЙ О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 4623, про стягнення заборгованості за кредитним договором СТХ26253005737191 від 28.12.2016 р., укладеним між [PERSON] та ПАТ "УКРСИББАНК", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 112 від 25.04.2018 р. є ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 14/05/2020-ФА від 14.05.2020 р. є ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД", за період з 14.05.2020 р. по 25.05.2020 р., на суму 16 822 грн 96 коп., в т.ч. прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 12 395 грн 30 коп, прострочена заборгованість за комісією в розмірі 210 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 4 217 грн 66 коп, 500 грн за вчинення виконавчого напису; - згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва КЛІТЧЕНКО О.А. від 16.07.2020 р. відкрито виконавче провадження (ВП № 6257778917) за вказаним виконавчим написом; - про відступлення первісним кредитором ПАТ "УКРСИББАНК" права вимоги на користь ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ" за кредитним договором СТХ26253005737191 від 28.12.2016 р. та про відступлення кредитором ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ" права вимоги на користь ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" за кредитним договором СТХ26253005737191 від 28.12.2016 р. його ніхто не повідомляв; - відповідачем ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" не надано до суду доказів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, при тому, що стягнута сума включає і відсотки, нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування, подання нотаріусу оригіналу кредитного договору, розрахунку заборгованості по кредиту, документу, який підтверджує сам факт отримання кредиту, договорів відступлення прав вимоги за кредитним договором та доказів, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, з підстав вказаних в ньому. Представник ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань чи відзивів до суду не надав, про причини неявки суд не повідомив. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ГОРАЙ О.С. та третя особа приватний виконавець КЛІТЧЕНКО О.А. в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань від них не надходило. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2021 року постановлено справу розглядати в заочному порядку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З матеріалів справи вбачається, що: - 28.12.2016 р. між [PERSON] та ПАТ "УКРСИББАНК" були укладені Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (З Правилами) № 93649346000 та Додаткову угоду до вказаного Договору; - 3 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ГОРАЙ О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 4623, про стягнення заборгованості за кредитним договором СТХ26253005737191 від 28.12.2016 р., укладеним між [PERSON] та ПАТ "УКРСИББАНК", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 112 від 25.04.2018 р. є ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 14/05/2020-ФА від 14.05.2020 р. є ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД", за період з 14.05.2020 р. по 25.05.2020 р., на суму 16 822 грн 96 коп., в т.ч. прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 12 395 грн 30 коп, прострочена заборгованість за комісією в розмірі 210 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 4 217 грн 66 коп, 500 грн за вчинення виконавчого напису; - суду не надані договори відступлення первісним кредитором ПАТ "УКРСИББАНК" права вимоги на користь ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ" за кредитним договором СТХ26253005737191 від 28.12.2016 р. та про відступлення кредитором ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ" права вимоги на користь ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" за кредитним договором СТХ26253005737191 від 28.12.2016 р.; - згідно постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва КЛІТЧЕНКО О.А. від 16.07.2020 р. та від 24.07.2020 р. відкрито виконавче провадження (ВП № 6257778917) за вказаним виконавчим написом та звернуто стягнення на доходи боржника. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. В ч.1 ст. 1 Закону України "Про нотаріат" дано визначення поняттю "нотаріат в Україні", яким є це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів та передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1,2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Виходячи з правового аналізу даних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі № 6- 887 цс17). Слід відмітити, що відповідно до п. 1.10 розділу 1 Положення про організацію операційної діяльності у банках України, затвердженого постановою НБУ № 254 від 18 червня 2003 року, особовий рахунок - рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюються відповідно до укладених між банком і клієнтами договорів. Обов`язкові реквізити особових рахунків та виписок банку з них встановлені п. 5.5 Положення. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України (п.п. 5.6, 5.8 Положення). Виписка банку - це єдиний на сьогодні документ, що підтверджує факт надходження грошей на рахунок і списання коштів з рахунка на оплату розрахунково-касових послуг банку. Згідно п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів і визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа. Оцінка суду. Проаналізувавши фактичні обставини встановлені судом в сукупності з вказаними нормативними актами, суд робить висновок, що позов [PERSON] до ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" слід задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 3 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ГОРАЙ О.С., який зареєстрований в реєстрі за № 4623 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" грошових коштів в сумі 17 322 грн 96 коп, виходячи з того, що: - по-перше, відповідачем ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" не надано до суду доказів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, при тому, що стягнута сума включає і відсотки, нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування, подання нотаріусу оригіналу кредитного договору, розрахунку заборгованості по кредиту, документу, який підтверджує сам факт отримання кредиту, договорів відступлення прав вимоги за кредитним договором та доказів, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; - по-друге, відповідачем ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" не надано до суду доказів на спростування доводів позовної заяви щодо неповідомлення [PERSON] про наявність заборгованості перед ними, щодо неповідомлення [PERSON] про відступлення первісним кредитором ПАТ "УКРСИББАНК" права вимоги на користь ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ" за кредитним договором СТХ26253005737191 від 28.12.2016 р., щодо неповідомлення [PERSON] про відступлення кредитором ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ" права вимоги на користь ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" за кредитним договором СТХ26253005737191 від 28.12.2016 р.. Розподіл судових витрат, питання щодо заходів забезпечення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, з ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" на користь [PERSON] слід стягнути: - судовий збір, сплачений за подання позову у розмірі 908 грн; - судовий збір, сплачений за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн; - 4 000 грн витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що наявні у матеріалах справи: договір про надання юридичних послуг від 11.01.2021 р., ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанція до прибуткового касового ордеру на суму 8 000 грн, акт приймання-передання грошових коштів, розрахунок суми витрат за надану правову допомогу є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу. В той же час, враховуючи пропорційність задоволених вимог, критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), суд приходить до висновку про зменшення понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу з 8 000 грн до 4 000 грн, які підлягають стягненню з ТОВ "Фінансова компанія " АЛАНД" на користь [PERSON] .. Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.01.2021 року, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Outcome: approved