Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача на його користь сплачене страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 69444 грн. 08 коп. та судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що 18.07.2016 о 13 год. 40 хв. на автодорозі сполученням Виступовичі - Житомир сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди було завдано тяжких тілесних ушкоджень водію автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , які стали причиною смерті останнього, а його автомобіль отримав значні механічні пошкодження. Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 26.12.2017 (залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 07.06.2018) [PERSON] було визнано винним в скоєнні ДТП та встановлено, що останній був в стані алкогольного сп`яніння. На підставі заяви власника автомобіля, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/4610116 та на підставі вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ПрАТ «СК «Уніка» було складено страховий акт №00198384 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 15479 грн. 33 коп. (вартість матеріального збитку - шкода за пошкоджений автомобіль потерпілого), а також 04.12.2018 на підставі заяви та документів, наданих дочкою [PERSON] , ПрАТ «СК «Уніка» було складено страховий акт №00198287 та виплачено страхове відшкодування в сумі 53964 грн. 75 коп., з яких 19164 грн. 75 коп. витрати [PERSON] на лікування потерпілого [PERSON] , 17400 грн. 00 коп. витрати [PERSON] на поховання потерпілого [PERSON] , 17400 грн. моральної шкоди згідно ст.23.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Загальна сума виплачених страхових відшкодувань склала 69444 грн. 08 коп., право на отримання компенсації яких від винної особи в порядку регресу позивач має на підставі п.а ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідач подав відзив на позов (без врахування заяви про збільшення позовних вимог), зазначивши, що позов визнає частково, а саме: визнає стягнення страхового відшкодування в сумі 15479 грн. 33 коп.. Що стосується судового збору, то на підставі п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від його сплати. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази та враховуючи позиції сторін, наведені в їх заявах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 18 липня 2017 року близько 13 год. на 40 км +685 м автодороги сполученням Виступовичі - Житомир, поблизу с. Дубовий Гай Овруцького району Житомирської області, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись в напрямку с. Виступовичі Овруцького району, в порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху України (ПДР): 2.9 (Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; 10.1 (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху); 11.3 (На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу), не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, внаслідок чого допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, а його автомобіль отримав значні механічні пошкодження. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняла дочка - [PERSON] , подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом, та отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер [NUMBER] , яке зареєстроване в реєстрі за №2020. Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 26.12.2017 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки. Також було стягнуто з нього на користь потерпілої [PERSON] 52578 грн. 17 коп. матеріальної та 80000 грн. моральної шкоди. ( а.с.106-112). Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 07.06.2018 вказаний вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 26 грудня 2017 року в частині вирішення цивільного позову потерпілої [PERSON] про відшкодування з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди було скасовано та в цій частині провадження призначено новий судовий розгляд у суді 1 інстанції в порядку цивільного судочинства. Постановою Верховного Суду України від 31.01.2019 касаційну скаргу захисника Негоди В.В. було залишено без задоволення. Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 26 грудня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 07 червня 2018 року у кримінальному провадженні відносно засудженого [PERSON] залишено без змін. Наведені обставини підтверджуються копіями вказаних вироку (а.с.106-112),ухвали (а.с.37-45), постанови (а.с. 46-48), свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2016 (а.с.13), свідоцтва про право на спадщину за заповітом у спадковій справі №227/2016 (а.с.10-11). Ухвалою Овруцького районного суду від 10.06.2020 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди було залишено без розгляду, у зв`язку з подачею позивачем заяви про залишення позову без розгляду (а.с.113). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у заподіянні неправомірними діями шкоди потерпілому, не підлягає доказуванню, оскільки встановлена вироком суду, який набрав законної сили і є обов 'язковим для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , як водія автомобіля «ВАЗ 2106», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «СК «УНІКА» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом №АЕ/4610116 від 06.07.2015 (а.с.14). 29.07.2016 [PERSON] - дочка [PERSON] , звернулася до позивача з заявою про виплату матеріального збитку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.8). Відповідно до висновків експертів №1667, 1667/1 від 21.04.2017 та калькуляції вартості відновлювального ремонту (додатку 1 до висновку експерта №1667), вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 43919 грн. 46 коп., вартість матеріального збитку становить 17890 грн. 23 коп., скрапова (залишкова) вартість автомобіля «ВАЗ-2101» складає 2410 грн. 90 коп. (а.с.15-36). Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 26 липня 2018 року ПрАТ "СК "УНІКА" було складено страховий акт №00198387, згідно з яким сума страхового відшкодування, що належить до виплати за пошкоджений автомобіль, визначена в розмірі 15479 грн. 33 коп. (а.с.6). Наказом головного фахівця Департаменту врегулювання збитків ПрАТ "СК "УНІКА" [PERSON] № 00198384 від 26 липня 2018 року "Про виплату страхового відшкодування [PERSON] ", у зв`язку з настанням страхового випадку - дорожньо-транспортна пригода 18.07.2016 з належним [PERSON] автомобілем марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок якої були нанесені пошкодження автомобілю марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , і згідно страхового полісу №АЕ/4610116 від 06.07.2015, наказано виплатити [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 15479 грн. 33 коп. шляхом перерахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок (а.с.7). 27.07.2018 ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» сплатило [PERSON] за її заявою суму страхового відшкодування у розмірі 15479 грн. 33 коп. за пошкоджений автомобіль, згідно страхового акту №00198387 від 26.07.2018, що підтверджується платіжним дорученням №034656 від 27.07.2018 (а.с.4). Крім того, 4 грудня 2018 року ПрАТ "СК "УНІКА" було складено страховий акт №00198387, згідно з яким сума страхового відшкодування, що належить до виплати за шкоду заподіяну життю/здоров`ю третій особі, згідно з умовами договору страхування №№АЕ/4610116 від 06.07.2015 визначена в розмірі 53964 грн. 75 коп. (а.с.76). Наказом головного фахівця Департаменту врегулювання збитків ПрАТ "СК "УНІКА" [PERSON] № 00198387 від 4 грудня 2018 року "Про виплату страхового відшкодування [PERSON] ", у зв`язку з настанням страхового випадку - дорожньо-транспортна пригода 18.07.2016 з належним [PERSON] автомобілем марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок якої третя особа - [PERSON] загинув, і на підставі страхового полісу №АЕ/4610116 від 06.07.2015, наказано: виплатити [PERSON] страхове відшкодування, а саме: витрати на лікування потерпілого у розмірі 19164 грн. 75 коп., витрати на поховання у розмірі 17400 грн., моральну шкоду в розмірі 17400 грн., шляхом перерахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок (а.с.77). 05.12.2018 ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» сплатило страхувальнику [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 53964 грн. 75 коп., ( витрати на лікування потерпілого, витрати на поховання та моральну шкоду), згідно страхового акту №00198387 від 04.12.2018, що підтверджується платіжними дорученнями №№057206, 057207, 057208, 057211, 057212 від 05.12.2018 (а.с.71-74). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. ст. 8, 9 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 6 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власника наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Положеннями ст. 9 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власника наземних транспортних засобів », зокрема п.п.п. 9.1., 9.3. визначено: обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100000 гривень на одного потерпілого. Згідно пункту 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. В ст. 24 вказаного Закону законодавець закріпив, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Внаслідок травм, отриманих під час ДТП, [PERSON] проходив курс лікування в Овруцькій центральній районній лікарні в період з 18.07.2016 по 21.07.2016, в комунальній установі «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського в період з 21.07.2016 по 01.08.2016, що підтверджується відповідними довідками (а.с.78-80). Витрати на лікування потерпілого [PERSON] , що не були передбачені бюджетним фінансуванням, та відповідно понесені за власні кошти підтверджуються копіями: листа КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського від 09.09.2016 на ім`я [PERSON] (а.с.78-79), виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 13.09.2016 (а.с.80-81), товарних чеків (а.с.84-85, 89-100) на загальну суму 12186 грн. 51 коп.. При цьому, суд відмічає, що довідка Овруцької ЦРЛ №446 від 16.09.2016 (а.с.83), згідно якої вартість автомобіля для перевезення хворого [PERSON] з м. Овруч до м. Житомир склала 1134 грн. 00 коп. не може бути покладена в основу рішення у справі, так як не є фінансовим документом, що підтверджує внесення власних коштів в касу лікарні. Не можуть бути покладені в основу рішення і копії товарних чеків, які не містять інформації щодо предмета доказування (є нечитабельними), тобто є неналежними доказами в розумінні положень ст. 77 ЦПК України. Відповідно до пункту 27.4 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Тобто, загальний розмір такого відшкодування не може перевищувати 17400 грн.: (12 х1450 грн.), де 1 450 грн. - розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку. Верховний Суд у постанові від 5 жовтня 2020 року у справі № 734/2313/17 погодився з тим, що належними, допустимими, достовірними доказами на підтвердження підстав для відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника є чеки або квитанції, які засвідчують придбання такого пам`ятника та оплату послуг з його встановлення. Нарахування та виплату страхового відшкодування витрат на поховання [PERSON] проведено на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2016 (а.с.10), товарного чеку від 02.08.2016, товарного чеку від 26.02.2017 (а.с.86,101), що підтверджують вартість витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника на загальну суму 22615 грн. 00 коп., але виплата проведена в розмірі 17400 грн., в межах визначених пунктом 27.4 статті 27 вказаного Закону. Відповідно до пункту 27.3 статті 27 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Тобто, загальний розмір такого відшкодування становить 17400 грн. (12 х1450 грн., де 1 450 грн. - розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку), яке і було проведено позивачем. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом «а» пункту 38.1.1 частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо водій керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання; оцінюючи докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, та зважаючи, що витрати на лікування потерпілого [PERSON] підтверджені належними доказами лише на суму 12186 грн. 51 коп., суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме на суму (15479 грн. 33 коп.+ 12186 грн. 51 коп.+17400 грн. 00 коп.+17400 грн. 00 коп.) = 62465 грн. 84 коп.. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. в дохід держави. Відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial