Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

07.10.2019 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.12.2012 року у розмірі 57245,23 гривень, а також витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що між сторонами була укладена Генеральна угода б/н від 17.12.2012 року, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 11277,57 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, заборгованість не погасила. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась (викликалась в судове засідання на 21.11.2019 року, 20.01.2020 року, 16.03.2020 р., 23.04.2020 р., 10.06.2020 р., 21.07.2020 р., та 06.10.2020 р.). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України, главою 71, параграфом 2, про кредитний договір. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди б/н від 17.12.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 11277,57 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3 Генеральної угоди, датою кінцевого погашення заборгованості вважається 31 грудня 2014 року. Відповідно до п. 1.2 Генеральної угоди з ціллю забезпечення виконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується в день підписання мати залишок на будь-якому відкритому у банку рахунку в розмірі 1003,0 гривень. Згідно з п. 1.3.2 Генеральної угоди, вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту, вважається простроченою. В пункті 2.1. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт передбачено, що банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 11277,57 гривень терміном на 24 місяців з 17 грудня 2012 року по 31 грудня 2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживачі цілі в сумі 11277,57 гривень в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в заяві та в умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 584,33 гривень для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов і правил. Датою останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 грудня 2014 року. Відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди, сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 31-ий день з моменту виникнення порушення. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 7777,58 гривень. Згідно з п. 2.3 для надання послуг банк надає позичальнику платіжну картку відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди. Відповідно до п. 2.5 позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Генеральної угоди і Умов та правил. Згідно п. 2.8 Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню. Розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожний день прострочення. В зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 16.09.2019 року має заборгованість у розмірі 57245,23 гривень, яка складається з наступного: - 10786,51 гривень заборгованість за кредитом; -13225,00 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 25456,14 гривень заборгованість за пенею та комісією; - 7777,58 гривень - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526,530,610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання Відповідно до ч. 1ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором оскільки не здійснював обов`язкового щомісячного платежу на погашення заборгованості за кредитом та відсотків за користування ним, а також щодо повного повернення кредиту та відсотків по закінченню строку кредитування, що має наслідком примусового стягнення заборгованості, а також застосування передбаченої договором відповідальності за порушення зобов`язання. Разом з тим, вимога позивача про застосування до відповідача відповідальності за порушення зобов`язання у виді одночасного стягнення штрафу та пені, має ознаки подвійного притягнення до відповідальності за одне й те ж саме порушення. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 6-2003 цс15 від 21.10.2015 року про застосування статті 61 Конституції України щодо застосування подвійної цивільно-правової відповідальності (пені та штрафу), відповідно до якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порядку й строків погашення кредиту суперечить ч. 1статті 61 Конституції України. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідно до положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин суд не погоджується з доводами Банку про необхідність стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 7777,58 гривень відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Враховуючи, що обов`язок доказування покладається на сторони: позивач надав розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачем, та приймає його у якості доказу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. Матеріали справи містять достатньо доказів для ухвалення рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 49 467,65 гривень, відмовивши позивачу в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми штрафу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума заявлених позивачем вимог складає 57245,23 гривень, судовий збір сплачений в сумі 1921,00 гривень (а. с. 1). Згідно з цим рішенням суду задоволено вимог на загальну суму 49 467,65 гривень. Відповідно до постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (49 467,65 ), а саме у розмірі 86,41% (49 467,65 х100 :57245,23). А тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі - 1659,93 грн. слід покласти на відповідача (1921:100 х 86,41%). Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1659,93 грн. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial