Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, у якій просить суд зобов'язати відповідача знести самовільно забудоване будівництво на земельній ділянці, розташованою за адресою: [ADDRESS], жилою площею 96,8 кв. м., розташований на земельній ділянці 685 кв. м., яке належить [PERSON], на праві приватної власності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] з двохтисячного року, прийняла у дар, відповідно з договором дарування АМВ №802911, частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд у розмірі 20/100 частин [ADDRESS], жилою площею 96,8кв.м., розташований на земельній ділянці 684кв.м. На вищезазначеному об'єкті [PERSON] самовільно забудовано, частину належного позивачу будівлі, без будь-якої згоди з власником, а також без отримання відповідних дозволів на забудову в державних органах влади і без проекту, що підтверджується листами виконкому Червонозаводського району м. Харкова від 12.11.2007р., а також листа управління з питань наглядово-профілактичної діяльності від 24.03.2008р. №140/250/3-100. Самочинне будівництво вважається незаконним, у разі порушення приписів діючого законодавства України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Пояснив, що вказаними діями відповідача порушується право позивача на використання будинку за призначенням, оскільки у зимовий період є місце протікання даху, а також у шифері з'являються тріщини. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Треті особи Виконавчий комітет Червонозаводської районної у м. Харкові ради, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, Червонозаводський районний відділ м. Харкова ГУ МНСУ в Харківській області про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, представників до суду не направили. Представник третьої особи - Харківської міської ради - у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду пояснення у справі, у яких просив розгляд справи проводити без участі представника та рішення у справі прийняти на підставі наявних у справі матеріалів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного. Згідно договору дарування АМВ №802911 від 08.08.2000 року [PERSON] прийняла у дар частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд у розмірі 20/100 частин [ADDRESS], жилою площею 96,8к в.м., розташований на земельній ділянці 684 кв.м. У судовому засіданні представником позивача не заперечувалося, що частина будинку [ADDRESS] належить відповідачу. Відповідачем [PERSON] самовільно забудовано прибудову до житлового будинку, у якому мешкає відповідач, без отримання відповідних дозволів на забудову в державних органах влади і без проекту, що підтверджується листами виконкому Червонозаводського районної ради в м. Харкова від 12.11.2007р., а також листа управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Харківській області від 24.03.2008р. №140/250/3-100. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Враховуючи, що відповідач по справі здійснює будівництво надбудови без дозволу на виконання будівельних робіт та належно затвердженого проекту, суд приходить до висновку, що збудована відповідачем надбудова є самочинним будівництвом. Частиною 7 статті 376 ЦК України, передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Згідно із п. 5 Постанови Пленуму ВССУ за № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", встановлено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). Позивачем, для підтвердження обставини порушення його прав, суду надано листи виконкому Червонозаводського районної ради в м. Харкова від 12.11.2007р. та управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Харківській області від 24.03.2008р. №140/250/3-100, а також фототаблицю, які підтверджують зведення відповідачем [PERSON] самовільної прибудови без отримання відповідних дозволів на забудову в державних органах влади і без проекту. Разом з тим, вказані докази не містять даних, а також і суд не дійшов відповідного висновку щодо можливості перебудови надбудови, що має передувати вимогам позивача про знесення самочинного будівництва, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 376 ЦК України. Пунктом 22 Постанови Пленуму ВССУ за № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", встановлено, що вимога про знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Згідно із абз.абз. 2,3 п. 23 Постанови Пленуму ВССУ за № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", у необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК. Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва. Судом у судовому засіданні представнику позивача відповідне право на призначення експертизи роз'яснено, однак таким правом представник не скористався. Також представнику роз'яснено і право на уточнення позову, яким також не скористався представник позивача. Інших доказів, які б підтверджували порушення права позивача до суду надано не було. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Отже, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, у зв'язку із недоведеністю позивачем тих обставин, що самочинне будівництво порушило чи може порушити права позивача як власника домоволодіння. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed