Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP50630441 від 21.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3311,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку з чим станом на 17.05.2013 року має заборгованість у сумі 49216,62 грн.. Представник ПАТ "КБ "Приватбанк" у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності який скінчився ще у 2009 році. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд прийшов до наступного. Предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто необхідність виконання зобов'язання та повернення кредитних коштів банку. Судом встановлено, що згідно копії договору № DNH4KP50630441 від 21.07.2006 року ПАТ "КБ "Приватбанк" надав [PERSON] кредит у розмірі 3311,75 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно дослідженого розрахунку заборгованості, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 17.05.2013 року має заборгованість 49216,62 грн.. Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність -це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 259 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З роз'яснень, викладених в п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року, вбачається, що враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року, у спорах щодо споживчого кредитування, кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'являти вимогу про виконання зобов'язання. Відповідно до поданого позивачем розрахунку, відповідач не здійснив жодного платежу по договору від 21.07.2006 року, отже згідно умов договору позивач з часу виникнення заборгованості мав право вимагати від відповідача виконання зобов'язання. З позовною заявою позивач звернувся до суду 10.06.2013 року, тобто із пропуском строку позовної давності, клопотання про поновлення строку позовної давності позивачем не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності є підставою для відмови в позові. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то суд відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважає необхідним віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі ст. 258,259, 261, 267 ЦК України, ч.13 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачі"від 12.05.1991 року, п.31 постанови Пленуму ВССУ № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"від 30 березня 2012 року і

Outcome: dismissed