Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що її рідна сестра, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,88 га, яка розташована на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області і призначена для товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка належить відповідачу на підставі державного акту направо власності на земельну ділянку від 18.10.2006 року, серія ЯА, №909938. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2003 року, відповідач та [PERSON], які є рідними сестрами позивача, отримали у власність земельну ділянку площею 3,18 га на території КСП ім. К.Маркса, Полтавського району, з частками у власності: відповідач 2/3 частки земельної ділянки і [PERSON] -1/3 частки. Згідно вищевказаного Державного акту, відповідач оформила собі у власність земельну ділянку площею 1,88 га, яка тепер є окремим обєктом права власності, з кадастровим номером земельної ділянки: 5324081000:00:029:0001. Відповідач віддає позивачу половину доходу від здачі в оренду даної земельної ділянки, але сума зараховується відповідачу як дохід повністю. Тому при розрахунку субсидії юридично вона отримує суму більшу за фактичну, що також є однією із причин відмови відповідача від частки земельної ділянки. Крім того, неможливо на даний момент власникові земельної ділянки розпорядитися на її власний розсуд своїм майном, так як згідно п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, «до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається: а)купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б)купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року в порядку, визначеному цим Законом.» Отже для того щоб власник розпорядився своїм майном, для того щоб позивач набула на частку у майні за спільною домовленістю, [PERSON] змушена подати даний позов до суду для визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки (паю), яка належить відповідачу. Згідно звіту визначення оціночної (ринкової) вартості земельної ділянки, що знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району, Полтавської області, виготовленого ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», який є субєктом оцінювання, ринкова вартість 1/2 частки земельної ділянки площею 1,88 га, складає 30048 гривень. 00 коп. Отже ціна позову складає 30048 грн. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, попередньо надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та прохала його задовольнити з наведених в ньому підстав. Судом встановлено, що рідна сестра позивача, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,88 га, яка розташована на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області і призначена для товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка належить відповідачу на підставі державного акту направо власності на земельну ділянку від 18.10.2006 року, серія ЯА, №909938. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2003 року, відповідач та [PERSON], які є рідними сестрами позивача, отримали у власність земельну ділянку площею 3,18 га на території КСП ім. К.Маркса, Полтавського району, з частками у власності: відповідач 2/3 частки земельної ділянки і [PERSON] -1/3 частки. Згідно вищевказаного Державного акту, відповідач оформила собі у власність земельну ділянку площею 1,88 га, яка тепер є окремим обєктом права власності, з кадастровим номером земельної ділянки: 5324081000:00:029:0001. Відповідач віддає позивачу половину доходу від здачі в оренду даної земельної ділянки, але сума зараховується відповідачу як дохід повністю. Тому при розрахунку субсидії юридично вона отримує суму більшу за фактичну, що також є однією із причин відмови відповідача від частки земельної ділянки. Крім того, неможливо на даний момент власникові земельної ділянки розпорядитися на її власний розсуд своїм майном, так як згідно п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, «до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається: а)купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б)купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, в порядку, визначеному цим Законом.» Отже для того щоб власник розпорядився своїм майном, для того щоб позивач набула на частку у майні за спільною домовленістю, [PERSON] змушена подати даний позов до суду для визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки (паю), яка належить відповідачу. Згідно звіту визначення оціночної (ринкової) вартості земельної ділянки, що знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району, Полтавської області, виготовленого ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», який є субєктом оцінювання, ринкова вартість 1/2 частки земельної ділянки площею 1,88 га, складає 30048 гривень. 00 коп. Отже ціна позову складає 30048 грн. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 393 ЦК України Правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування , який не відповідає законові і порушує прав власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved