Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У березні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом де зазначає, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від цього шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони на теперішній час припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Після припинення шлюбних відносин, відповідач не надає допомогу на утримання дитини. На даний час дитина є повнолітньою, продовжує навчання у Коледжі національного фармацевтичного університету на другому курсі денної форми навчання, відділення "Фармація" та не має змоги влаштуватися на роботу. Крім того, щороку позивач сплачує за навчання доньки 8580 грн., згідно з договором про надання освітніх послуг №384/1.2015Ф/Д від 18 серпня 2015 року. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, у зв"язку з навчанням у розмірі 1/2 частки усіх видів доходів відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Третя особа у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Не заперечувала проти стягнення аліментів на користь матері. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Аналогічна правова позиція викладена у п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як встановлено у судовому засіданні , що відповідач є батьком третьої особи - [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про встановлення батьківства (а.с.12-13), яка навчається в Коледжі Національного фармацевтичного університету на другому курсі денної фоми навчання відділення "Фармація", термін навчання з вересня 2015 року по червень 2018 року, у зв'язку з чим не має змоги працювати і потребує матеріальної допомоги свого батька. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з довідки з місця навчання третьої особи - [PERSON], вона дійсно є студенкою 2 курсу денної форми навчання відділення "Фармація" Коледжа Національного фармацевтичного університету, навчається на контрактній формі навчання (а.с.6). У судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, у зв'язку з навчанням не надавав. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд, враховує матеріальний стан та стан здоров"я як дитини так і відповідача, який, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, ухвалу суду від 21 березня 2017 року не виконав, доказів щодо свого матеріального стану і наявності непрацездатних або неповнолітніх утриманців не надав, і вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, у зв'язку з навчанням, у розмірі 1/2 частини з заробітку (доходу). Оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 640 грн., у відповідності зі ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави з відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.ст.182, 198-201 СК України,

Outcome: approved