Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

22.12.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з вимогами про стягнення з відповідача шляхом зобов'язання зарахувати на його картковий рахунок, відкритий в ПАТ "Державний ощадний банк України", безпідставно списані кошти в сумі, станом на день подання позову, 31551 грн. 89 коп. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] вказав, що в ПАТ "Державний ощадний банк України" у нього відкрита зарплатна картка, на яку він отримує заробітну плату. Під час обслуговування в банку, йому працівники банку запропонували комплексне обслуговування, а саме встановити відновлювальну кредитну лінію. Він погодився на запропоновані йому умови кредитування, але жодного разу кредитом не користувався та його не отримував. 24 вересня 2016 року близько 12 години йому зателефонувала його сестра [PERSON] з проханням скористатися його зарплатною карткою, щоб на неї отримати оплату за дитяче автокрісло, яке вона продала через сайт «ОLХ». Він погодився та продиктував їй номер своєї зарплатної картки. Приблизно через годину йому зателефонував незнайомий чоловік з номеру телефону [NUMBER], який представився працівником банку та запитав у нього, чи не очікує він на переведення коштів в сумі 3300 грн. Після його відповіді, що він очікує отримання вказаних коштів, цей чоловік повідомив, що операція з переведення коштів є неможливою, оскільки переведення коштів було здійснений з підприємницької карти, у зв'язку з чим його карта заблокована. Щоб розблокувати його картку та здійснити операцію з переведення коштів, чоловік попросив його продиктувати йому код, який мав прийти на його номер телефону. Через деякий час на його номер телефону дійсно прийшло смс-повідомлення з кодом, який він продиктував чоловіку, що представлявся йому працівником банку. Після цього йому почали приходити смс-повідомлення про зняття з його картки грошових коштів - кредиту на загальну суму 30 207 грн. Коли він зрозумів, що має факт шахрайства, він відразу звернувся до правоохоронних органів з письмовою заявою, зателефонував на гарячу лінію банку та направив банку заяву про незаконне списання з його картки кредитних коштів. 26 вересня 2016 року він звернувся за роз'ясненнями до одного з відділень банку, яке знаходиться за адресою: м. Харків, Московський проспект №102/112, у якому обслуговується його зарплатня картка. В цьому відділенні йому була видана заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії та роз'яснено, що саме за цією заявою йому був встановлений кредитний ліміт на суму 30000 грн. Натомість, як свідчить ця заява, дата її заповнення та підписання - 26 вересня 2016 року, тобто після того, як шахрай незаконно заволодів кредитними коштам. Іншої заяви про встановлення ліміту у нього в наявності немає. Наприкінці жовтня 2016 року він отримав з банку письмову відповідь на його заяву від 24 вересня 2016 року, в якій йому повідомляється, що дійсно з його карткового рахунку 24 вересня 2016 року відбулося списання коштів на загальну суму 30207 грн., шляхом переказу коштів з використанням Інтернет ресурсів. Списання коштів, на думку банку, відбулося коректно та стало можливим у зв'язку з порушенням (недотриманням) вимог п. 9.14 Розділу IX Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а саме: "Клієнт зобов'язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особам, інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового Пароля несе виключно Клієнт". Про виконання банком вимог п. 8.3.6 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в частині проведення розслідування, в листі не повідомляється. Він категорично не згоден з таким твердженням відповідача, оскільки він ніколи не передав, не вказував ані третім особам, ані шахраю 24 вересня 2016 року Логін, Пароль, Картковий пароль своєї картки, а також ПІН. Не дивлячись на це, банк зняв з його зарплатної картки відсотки за користування кредитом: 29.09.2016 р. - 113, 97 грн., 28.10.2016 р. - 559,81 грн., 29.11.2016 р. - 671, 11 грн. Вважав дії банку по списанню з його картки кредиту в сумі 30207 грн. та відсотків за користування кредитом неправомірними, виходячи з наступного: Згідно ст. 1071 Цивільного кодексу України, банк може списати кошти з рахунку клієнта тільки на підставі його розпорядження або ж на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом або договором між банком і клієнтом. В пункті 7.13 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 02.08.2016 року) визначено: "Крім доручення здійснювати договірне списання коштів..., Клієнт може надавати Банку доручення здійснювати перекази коштів.." Він не давав банку жодних доручень списувати з його картки грошові кошти, в тому числі кредитні. Відповідно до ст. 1073 Цивільного кодексу України, у разі безпідставного списання банком з рахунку клієнта коштів банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вважав, що відбулось незаконне (без його розпорядження) та безпідставне (він не повідомляв третім особам, в тому числі 24 вересня 2016 року інформацію про Логін, Пароль, Картковий Пароль та ПІН) списання коштів з його рахунку в установі відповідача на користь третьої особи, чим йому спричинені збитки в розмірі 30207 грн (кредитні кошти) + 1344,89 грн. проценти на користування кредитом. В судовому засіданні представник позивача Браславська О.А. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Вважала, що позивачем вичерпно викладено обставини справи у позовній заяві, а також надано достатньо доказів для постановлення рішення по суті позову. Представник відповідача ПАТ "Державний ощадний банк України" [PERSON] позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наступне: позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що банк, 24 вересня 2016 року самовільно встановив кредитний ліміт на картковий рахунок [NUMBER], тоді як він підписав (отримав) заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) 26 вересня 2016 року, і тим самим, саме цього часу, надав згоду на укладення кредитного договору та встановлення кредитного ліміту. Зазначені твердження позивача не відповідають дійсності. Так, 01 жовтня 2015 року позивачеві було відкрито картковий рахунок за [NUMBER] в рамках зарплатного проекту, в ТВБВ № 10020/0329 філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк". 01 вересня 2016 року позивач звернувся до ТВБВ №10020/0329 філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" з наміром отримати кредит на свій картковий рахунок. Внаслідок чого, між [PERSON] та АТ "Ощадбанк" в особі ТВБВ № 10020/0329 філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" було підписано заяву про приєднання за №1426801/010916 від 01 вересня 2016 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), якою позивач погодився на умови цього Договору, який розміщений на інтернет - сторінці банку - www/oschadbank.ua. Зазначений договір є змішаним у розумінні ч. 2 ст. 628 ЦК України та містить в собі, у тому числі, елементи таких договорів: 1) договору банківського рахунку, умови якого викладені в Розділі XX цього договору; 2) договору банківського вкладу (депозиту), умови якого викладені в Розділі XXI цього договору; 3) кредитного договору, умови якого викладені в Розділі XXII цього договору. Так, пунктами 3.1, 3.2 цієї заяви визначено, що шляхом підписання заяви про приєднання до договору, Клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет - сторінці банку www/oschadbank.ua. та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до умов договору банк відкриває на ім'я клієнта (позивача поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використання електронного платіжного засобу (далі - картка/платіжна картка) за дебетово-кредитною схемою. Підписанням цієї заяви про приєднання клієнт домовився з банком викласти укладений між ними договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №1128755 від "01" жовтня 2015 року, карткового рахунку [NUMBER] в новій редакції викладеній/закріпленій в цій заяві про приєднання, тарифах та договорів, та підтверджує досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність усіх даних в т.ч. персональних, вказаних в цій заяві про приєднання. Клієнт усвідомлює, що ця заява про приєднання рівною мірою поширюється на всі продукти та послуги, що будуть надаватись банком клієнту в майбутньому в рамках цієї заяви про приєднання, тарифів та договору. Крім того, в той же день, 01 вересня 2016 року, між [PERSON] та АТ "Ощадбанк" в особі ТВБВ №10020/0329 філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" було підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 01 вересня 2016 року до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) з додатками. Також, позивач ознайомився та підписав таблицю визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 01 вересня 2016 року та повідомлення про умови кредитування. Пунктом 3.3 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) передбачено, що правовідносини банківського кредиту на умовах, визначених цим договором, виникають (Кредитний договорів є укладеним) з дня підписання уповноваженим представником (працівником) банку заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) за формою, наданою банком. Згідно з п. п. 6.1, 6.8 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), підписанням цієї Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) (далі- Заява), яка є складовою Заяви на приєднання, позивач погодився на одержання та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї заяви уповноваженим представником (працівником) банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання позивачем кредитного ліміту (кредитних коштів), але не раніше дати першого зарахування заробітної плати (умова застосовується для зарплатних карток). Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом (позивачем) всіх грошових зобов'язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту/ встановлення ліміту кредитування. Відповідно до п. 1.4 розділу XXII договору, сторони домовилися, що достатнім підтвердженням згоди клієнта з умовами кредитування, надісланими (встановленими) банком, є використання клієнтом кредиту (здійснення платежу за рахунок кредитних коштів). Згідно п. 1.12. пп. 1.12.1 розділу XXII договору, позивач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором; Так, п.п. 1.16.,1.18 розділу XXII договору, обов'язковий щомісячний платіж розраховується від фактично отриманої клієнтом суми кредиту (його частини), повернення якої не прострочено клієнтом, станом на 25 число кожного місяця. Сплата нарахованих процентів за користування кредитом (в т. ч. процентів за користування кредитом протягом Грейс періоду)/обов'язкового щомісячного платежу та сплата комісійних винагород, що передбачені заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а платіжна картка при цьому блокується. Таким чином, з 01 вересня 2016 року, з моменту підписання заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), між АТ "Ощадбанк" в особі ТВБВ № 10020/0329 філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, в результаті чого, банком, на виконання взятих на себе зобов'язань, було встановлено позивачу кредитний ліміт на картковий рахунок за [NUMBER] у розмірі 30000,00 грн., на строк - 36 місяців, зі сплатою 28 % процентів річних за користування кредитними коштами. В свою чергу, у позивача виник обов'язок своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені цим договором та заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), з дати використання кредитного ліміту (кредитних коштів). Так, 24 вересня 2016 року позивач скористався встановленим кредитним лімітом, з його карткового рахунку [NUMBER] було списано грошові кошти, декількома платежами, на загальну суму 30207,00 грн. (без урахування комісії). Згодом, 26 вересня 2016 року позивач звернувся до ТВБВ №10020/0329 філії - Харківського обласного управління AT "Ощадбанк" з проханням повторно отримати заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка була надана йому працівником банку з датою друку із програмного забезпечення від 26 вересня 2016 року. Таким чином, 26 вересня 2016 року між позивачем та AT "Ощадбанк" в особі ТВБВ №10020/0329 філії - Харківського обласного управління AT "Ощадбанк" кредитний договір не укладався та кредитний ліміт не надавався. Також, свої позовні вимоги позивач обґрунтовує несанкціонованим зняттям коштів з його рахунку, за яке він, на його думку, не несе відповідальності, оскільки ніякої інформації відносно своєї платіжної картки по картковому рахунку за [NUMBER] не розголошував, натомість банк, за його зверненням, не провів належного розслідування, тому є винним у списанні коштів та повинен повернути знятий кредитний ліміт, нараховані проценти. Так, позивач у досудовому порядку звертався до AT "Ощадбанк" м. Київ щодо несанкціонованого списання з його карткового рахунку. У відповідь на його звернення AT "Ощадбанк" надав письмову відповідь від 17.10.2016 року за №22/1-15/1-8626/636/2016-00/с, в якій повідомив, що в результаті проведеної перевірки було встановлено, 24 вересня 2016 року з карткового рахунку позивача відбулося списання грошових коштів на загальну суму 30207 горн. (без урахування комісії) шляхом переказу коштів з використанням Інтернет ресурсів Mobile Banking, Ірау та Yandex. Зазначені операції проведено коректно, з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку ([NUMBER], з правильним введенням строку дії та CVC2 паролю, відомому лише держателю, та який зберігається лише на платіжній картці. Враховуючи вищезазначене, AT "Ощадбанк" прийшов до висновку, що реквізити платіжної картки ([NUMBER] та CVC2 пароль стали відомі третій особі, і тому порекомендував позивачеві звернутися до правоохоронних органів для проведення належного розслідування даного випадку. Крім того, в позовній заяві позивач зазначає про те, що по телефону розповів сестрі номер своєї платіжної картки для здійснення нею платежу, а потім, невідомому чоловіку, який по телефону представився працівником банку, продиктував "код із смс". Отже, можна дійти висновку, що зняття грошових коштів з карткового рахунку позивача стало можливим у зв'язку з порушенням ним вимог п. 9.14. Розділу IX договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а саме, клієнт зобов'язаний забезпечити/гарантувти неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН СVV2/СVС2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт (Позивач). Відповідно до п. п. 8.1.3., 8.1.4. договору клієнт (позивач) зобов'язується не розголошувати ПІН - код, Логін, Пароль, ПІН - код для входу до системи ДБО, реквізити Картки та не передавати Картки в користування третім особам; вжити заходів щодо заміни Логіну, Паролю або ПІН -коду для входу до системи ДБО або випуску нової Картки при виникненні підозри, що Логін, Пароль або ПІН - код для входу до системи ДБО або реквізити Картки або ПІН - код стали відомі іншим особам. Таким чином, позивач порушив взяті на себе зобов'язання не розголошувати інформацію третім особам, що розміщена на його платіжній картці, тому банк не несе відповідальність за несанкціоноване зняття коштів з його карткового рахунку. Також, у зв'язку з тим, що платежі з картки були проведені коректно, банк, не мав можливості перешкодити (заблокувати карту Клієнта) несанкціонованому списанню коштів з рахунку позивача, оскільки на той момент не володів інформацією щодо компрометації картки. До того ж, за зверненням позивача, банк здійснив перевірку фактів зазначених у заяві, та письмово повідомив про це заявника листом від 17.10.2016 року за №22/1-15/1-8626/636/2016-00/с, вказавши всю доступну банку інформацію, та порекомендував позивачеві звернутися до правоохоронних органів для належного розслідування даного випадку, оскільки розслідування (проведення оперативно-розшукових, слідчих дій) не належить до компетенції банку. Згідно п. 14.12. ст. 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Відповідно до п.п. 14.16. 14.17. ст. 14 цього Закону, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов'язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Банк зобов'язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого законом для розгляду звернень скарг громадян. Відповідно до п. 33.3. ст. 33 Закону, платник зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі - учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнання, програмне забезпечення тощо). При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу. Оскільки, між АТ "Ощадбанк" та позивачем укладений кредитний договір, який діє до повного його виконання сторонами, то згідно умов договору банк, виконуючи свої зобов'язання, надав кредитний ліміт на картковий рахунок позивача, а у позивача, в свою чергу, виник обов'язок повернути суму кредиту та нараховані проценти, які підлягають договірному списання з його рахунку. У зв'язку з викладеним вище, АТ "Ощадбанк" в особі ТВБВ № 10020/0329 філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" правомірно нараховує проценти та здійснює їх списання з карткового рахунку за № [NUMBER]. Враховуючи зазначене вище, у банка не виникло обов'язку повернути позивачу грошові кошти у сумі 31551,89 грн., а отже, АТ "Ощадбанк" в особі філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" вважає, що позовні вимоги [PERSON] про повернення коштів не підлягають задоволенню. Вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 01.10.2015 року [PERSON] було відкрито картковий рахунок за [NUMBER], в рамках зарплатного проекту, в ТВБВ №10020/0329 філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк". Між [PERSON] та АТ "Ощадбанк" в особі ТВБВ № 10020/0329 філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" було підписано заяву про приєднання за №1426801/010916 від 01 вересня 2016 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), якою [PERSON] погодився на умови цього Договору, який розміщений на інтернет - сторінці банку - www/oschadbank.ua. Договір є змішаним та містить в собі договори: 1) договору банківського рахунку, умови якого викладені в Розділі XX цього договору; 2) договору банківського вкладу (депозиту), умови якого викладені в Розділі XXI цього договору; 3) кредитного договору, умови якого викладені в Розділі XXII цього договору. Того ж числа, [PERSON] підписав заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), між АТ "Ощадбанк" в особі ТВБВ № 10020/0329 філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" із встановленням кредитного ліміту на картковий рахунок за [NUMBER] у розмірі 30000,00 грн., на строк - 36 місяців, зі сплатою 28% річних за користування кредитними коштами (а. с. 3, 26-48). Таким чином, доводи позовної заяви про те, що станом на 24.09.2016 року позивач [PERSON] не підписував заяву на встановлення кредитного ліміту в розмірі 30000 грн. не відповідають фактичним обставинам справи. Ця обставина також була визнана під час судового засіданні і представником позивача адвокатом Браславською О.А., яка визнала, що заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом 30000 грн. від 01.09.2016 року (на а. с. 45) дійсно підписана позивачем [PERSON] Відповідно до положень п. 9.14 Розділу IX Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, [PERSON] взяв на себе зобов'язання забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особам, інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер Картки тощо. У цьому ж пункті Договору передбачено, що ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового Пароля несе виключно Клієнт, тобто [PERSON] Пунктом 9.15 Договору також передбачено, що клієнт несе ризик і негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефону (відповідної СІМ-картки), номер якого визначений в заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта (а. с. 31) Як видно зі змісту позовної заяви, [PERSON] не дотримався положень п. п. 9.14, 9.15 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та повідомив третім особам зазначену вище конфіденційну інформацію, у тому числі номер картки та код, який був йому направлений банком на мобільний телефон. Таким чином, [PERSON] вчинив дії, які дозволили 24.09.2016 року здійснити списання з карткового рахунку коштів на суму 30207 грн. На звернення [PERSON] щодо несанкціонованого списання кредитних коштів з його рахунку, заступник голови правління ПАТ "Ощадбанк" [PERSON] надав відповідь щодо результатів перевірки, де зазначено, 24.09.2016 року з карткового рахунку [PERSON] (платіжна картка [NUMBER] відбулося списання грошових коштів на загальну суму 30207 грн. (без урахування комісії) шляхом переказу коштів з використанням Інтернет ресурсів Mobile Banking, Ірау та Yandex. Зазначені операції проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку ([NUMBER], з правильним введенням строку дії та CVC2 паролю, відомому лише держателю, та який зберігається лише на платіжній картці. Враховуючи вищезазначене зробили висновок, що реквізити платіжної картки [NUMBER] та CVC2 пароль стали відомі третій особі. Таким чином, зняття грошових коштів [PERSON] з карткових рахунків стало можливими у зв'язку з порушенням (недотриманням) вимог п. 9.14 Розділу IX Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а. с. 4, 49). Фактичні обставини зняття кредитних коштів з карткового рахунку позивача [PERSON], які були відображені у листі ПАТ "Ощадбанк" узгоджуються з фактичними обставинами, викладеними і самим позивачем у позовній заяві. Оскільки банком не допущено несанкціонованого позивачем списання кредитних коштів з його карткового рахунку, в результаті такого списання, на підставі договору кредиту між сторонами виникли відповідні правовідносини. У відповідністю з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідністю з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктами 6.5-6.7 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) (а. с. 45) передбачена сплата за користування кредитом відсотків та комісійної винагороди, тому списання з рахунку [PERSON] коштів за користування кредитом в сумі 1344 грн. 89 коп. відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем [PERSON] не надано доказів, якими б підтверджувалося, що списання з його карткового рахунку 24.09.2016 року кредитних коштів у розмірі 30207 грн., а також подальше списання з рахунку 1344,89 грн. процентів за користування кредитом, було здійснено внаслідок недотримання відповідачем Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" взятих на себе зобов'язань за Договором комплексного обслуговування фізичних осіб. За таких обставин, відсутні законні підстави для вимог щодо повернення відповідачем зазначених сум позивачеві, тому позовна заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed