Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, зазначивши, що [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки загальною площею 0,2445 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповів позивачці вище вказане майно. [INFO] [PERSON] помер і позивачка, будучи спадкоємцем його майна, просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок та земельну діянку в порядку спадкування за заповітом. Однак нотаріус відмовив їй в оформленні спадкових прав у зв`язку з ненаданням оригіналів документів, що посвідчують право власності на дане майно. Представник позивачки в судове засідання не з"явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши листа в якому просить розглянути справу без представника Чигиринської міської ради та про визнання позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.09.2018 року, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого на території Чигиринської міської ради Черкаської області відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарським спорудами та земельної ділянки. Так, згідно з довідкою Тіньківського старостинського округу Чигиринської міської ради № 581 від 19.08.2019 року [PERSON] належить житловий будинок з гоподарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] (підстава: погосподарські книги Тіньківської сільської ради за 2016-2020 роки, погосподарська книга № 11, номер об`єкта ПГО 0527-1). Окрім того, [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 044725, виготовленого у виконання рішення виконкому Тіньківської сільської ради від 27.01.2003 року № 1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11 березня 2003 року за № 03-24, належить земельна ділянка площею 0,2445 га за адресою: [ADDRESS] , призначена для обслуговування жилого будинку, що підтверджується довідкою відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.340-3/112-20 від 13.01.2020 року. Однак, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 044725 втрачено, що підтверджується оголошенням з цього приводу, розміщеним у місцевій газеті "Чигиринські вісті" № 5 (12953) від 05.02.2021 року. Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 03.09.2019 року та висновку про вартість об`єкта нерухомого майна житловий будинок від 11.10.2019 року, характеристика житлового будинку з гоподарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] включає в себе: житловий будинок (А), прибудова (а1), гараж (Б), сарай (В), вбиральня (Г), літня кухня-сарай (Ж), сарай (ж1), погріб (Д), хвіртка (№1), огорожа (№2), огорожа (№3), водоколонка (№ 4). Згідно з довідкою КП "ЧО БТІ" № 34/о від 28.01.2021 року вище зазначене домоволодіння не зареєстроване в КП "ЧО БТІ". Відповідно до заповіту від 09 лютого 2016 року, посвідченого секретарем Тіньківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 27, який на день смерті заповідача не змінений та не скасований, [PERSON] заповів позивачці належний йому житловий будинок з надвірними спорудами та приватизованою земельною ділянкою. Тобто, позивачка є спадкоємцем вище вказаного майна після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, позивачка звернулася до Чигиринської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується зокрема Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55141205 від 15.02.2019 року та даними спадкової справи № 32/2019. Позивачці постановами державного нотаріуса від 19.10.2019 року № 877/02-31 та від 02.05.2020 року № 331/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з ненаданням оригіналів документів, що посвідчують право власності на дане майно. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, є підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері на майно у виді житлового будинку та земельної ділянки. Поскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на вказане спадкове майно. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1235, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved