Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство „Банк „Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за Договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.03.2012 року між ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено Договір про відкриття карткового рахунку [NUMBER], надання і використання платіжної картки № 006-Z/041172. Крім того, 29.03.2012 року між ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено Договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 300-008484/12-00938-вкл-к, предметом якого є надання позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням Карти VISA Electron Instant Issue [NUMBER], відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 14 960,00 грн., з оплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентних ставок. Відповідно до умов Договору відповідачка зобов'язалась повністю повернути отримані в рамках відновлювальної кредитної лінії ресурси в строк до 30.03.2015 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі, порядку та в строки, обумовлені Договором. Однак, відповідачка умов укладених договорів не виконує, систематично їх порушуючи, чим завдає позивачу збитків, у зв'язку з чим позивачем нараховано суму заборгованості відповідачки за Кредитним договором, яка станом на 26.06.2014 року становить 39 308,36 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором - 12 110,33 грн.; заборгованість за відсотками - 17 777,66 грн.; заборгованість по пені - 9 420,37 грн., що є предметом позовних вимог. Представник позивача Рябоконь Н.С. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, доказів поважності причини неявки суду не надала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 4 ст. 1 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (у редакції Закону України від 23.10.2013 р.), фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" ( у редакції Закону України від 11.10.2013 р.), банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Принцип забезпеченості кредиту передбачає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків від неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Принципи повернення, строковості та платності означають, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк із відповідною платою за його користування. Цільовий характер використання передбачає вкладення позичкових коштів із конкретною метою, визначеною кредитним договором. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 29.03.2012 року на підставі заяви на відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки між ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено Договір про відкриття карткового рахунку [NUMBER], надання і використання платіжної картки № 006-Z/041172. (а.с. 4-8, 9-10, 11, 12) 29.03.2012 року на підставі Заяви на встановлення ліміту овердрафту між ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" та [PERSON] укладено Договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 300-008484/12-00938-вкл-к, предметом якого є надання позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням Карти VISA Electron Instant Issue [NUMBER], відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 14 960,00 грн., з оплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі 54,00% річних на строк до 30.03.2015 року. Відповідно до п. 3.2 Договору, відповідачка зобов'язалась повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим Договором, і сплатити проценти за користування кредитними коштами до 30.03.2015 року. Відповідачка зобов'язалась щомісяця, у строк до 30 числа поточного місяця, з'являтись до Банку і одержувати виписку по картрахунку Позичальника із зазначеною в ній сумою зменшення позичкової заборгованості, що підлягає сплаті відповідачкою. Розмір позичкової заборгованості повинен бути зменшений відповідачкою шляхом внесення на картрахунок Позичальника безготівкових коштів або готівкових коштів у касу Банку. У випадку невиконання відповідачкою зобов'язання по зменшенню позичкової заборгованості, зазначеного в даному пункті, настають наслідки, передбачені п. 3.4., 3.5., 3.6, 6.1 цього Договору. Відповідно до п. 6.1 Договору, за прострочення повернення Кредитних ресурсів і/або сплати процентів, відповідачка сплачує Банку пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожний день прострочення. (а.с. 13-19, 20-21, 22, 23-2526-30) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов'язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Таким чином, проценти можуть нараховуватись (сплачуватись) і за зобов'язаннями в разі прострочення платежу. В цьому разі підставою застосування процентів є порушення зобов'язання. З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором про відкриття карткового рахунку [NUMBER], надання і використання платіжної картки № 006-Z/041172, та Договором про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 300-008484/12-00938-вкл-к від 29.03.2012 року, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачкою умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимоги стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також передбачених Договором санкцій. Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачкою [PERSON] порушено умови Кредитного договору від 29.03.2012 року в частині своєчасного повернення кредиту, процентів за користування кредитом та пені, у зв'язку з чим станом на 26.06.2014 року сума заборгованості відповідачки перед Банком позивача становить 39 308,36 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором - 12 110,33 грн.; заборгованість за відсотками - 17 777,66 грн.; заборгованість по пені - 9 420,37 грн. (а.с. 38-39) Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, тому присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит" заборгованість за Кредитним договором від 29.03.2012 року на загальну суму 39 308,36 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 393,08 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved