Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг з розподілу природного газу у сумі 4842,98 грн. за період з 01.01.2020р. по 31.12.2020р. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено типовий договір розподілу природного газу, згідно якого позивач зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3. Договору). Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу є щомісячне споживання природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № [NUMBER] . АТ «Оператор ГРМ "Чернівцігаз" свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало боржнику послуги з розподілу природного газу. Однак, боржник не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив вартість розподіленого об`єму природного газу за період з 01.01.2020р. по 31.12.2021р. Розрахована до сплати вартість природного газу, яку боржник на підставі зазначених вище норм має сплатити Оператору ГРМ АТ "Чернівцігаз" становить 4842 грн. 98 коп. Зазначає, що відповідачем оплата боргу в добровільному порядку не здійснювалась, а тому позивач змушений звертатися в суд для стягнення боргу в примусовому порядку. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. 15.03.2021р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 12.04.2021р. представник відповідача [PERSON] надала суду заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 02.06.2021р. ухвалою Вижницького районного суду було відмовлено в задоволенні заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.- Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання 07.05.2021р. та повторно 02.06.2021р. не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Відзиву на позов чи заяву про відкладення розгляду справи не надала. Суд вирішує можливим провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до умов договору розподілу природного газу є споживачем послуг АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" за адресою: [ADDRESS] , вказане підтверджується витягом з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу розподіленого АТ «Чернівцігаз» (як Оператором ГРМ) побутовому споживачу, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. (а.с 19) З копії довідки про розрахунок боргу споживача [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] вбачається, що за надані послуги розподілу природного за період з січня 2020р. по грудень 2020р., розмір заборгованості за послуги з розподілу природного газу становить 4842 грн. 98 коп. (а.с. 20) Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно п.п. 5, 10 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору . Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст.40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації підчас укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно пункту 2 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2498, у порядку, визначеному цим розділом (далі - типовий договір розподілу природного газу). Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року М2498 НКРЕКП (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за N 1384/27829) затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір). Відповідно до п. 2.3. даного Договору, окрім договору Сторони зобов`язуються керуватись Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Згідно п. 5.2 Договору Сторони погодили, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором. Умовами Договору передбачено обов`язки Споживача: здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем, (пункт 7.4 Договору). Відповідно до пункту 8.1 Договору, Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України. Отже, за цим Договором відповідач зобов`язаний виконувати його умови, та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи не належне виконання своїх обов`язків (розділ VIII Договору). Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ та пункту 5.3 розділу V Договору за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем. А пунктом 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ встановлено, що об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу. Згідно п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надаються Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності". Відповідно до п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. Згідно п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Згідно до ч.3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що споживач, який отримує послуги з розподілу природного газу, зобов`язаний їх оплачувати. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 4 842,98 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved