Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.01.2011 року відповідачка отримала кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачкою було порушено умови кредитного договору, сума кредиту та відсотки систематично не сплачуються. Згідно повідомлення банку станом на 30.09.2017 року, заборгованість позичальника - відповідачки по вказаному договору становить 79715,62 грн., а саме: 4059,00 грн. заборгованість за кредитом; 67570,87 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3813,58 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3772,17 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання від представника позивача надійшло клопотання про слухання справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір та витрати за публікації оголошення в газеті «Галичина» про виклик відповідачки до суду. Відповідачка в судове засідання не зявилася без поважної причини, про дату, час і місце слухання справи була належним чином повідомлена. Судом було зроблено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України і отримано відповідь від 8.11.2017 року №17780/17, якою підтверджено місце реєстрації відповідачки с.Сідлище Коломийського району,вул.Молодіжна,26/4, яка зазначена в позовній заяві. До суду повернулись рекомендовані повідомлення , направлені на адресу відповідачки без підпису. За таких обставин, у відповідності до ст.130 ч.5 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду\~№ 17-рп/2011 від 13.12.2011, суд \~вважає, що судовий виклик та судове повідомлення вручене відповідачці належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши письмове клопотання представника позивача, приходить до наступних висновків. Відповідно до укладеного договору №б/н від 17.01.2011 року відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем було порушено умови кредитного договору, сума кредиту та відсотки систематично не сплачуються. Згідно повідомлення банку станом на 30.09.2017 року, заборгованість позичальника - відповідача по вказаному договору становить 79715,62 грн., а саме: 4059,00 грн. заборгованість за кредитом; 67570,87 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3813,58 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3772,17 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою" позивач має право вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань в цілому або у встановленої Банком долі та в разі невиконання боржником своїх зобов"язань за Договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг" у разі порушення власником умов договору та у разі виникнення позивач має право призупинити здійснення розрахунків по карті та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань. Згідно\~ст. 631 ч. 1 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обовязки відповідно до договору. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього часу жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той самий строк. Враховуючи те, що договір є обовязковим для виконання сторонами, суд вважає за можливе задовольнити вимоги представника позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і у встановлений законом строк. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність (оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей такого ж роду і якості. Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved