Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до Франківського районного суду м. Львова про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття та судових витрат. В обгрунтування позову зазначає, що між нею та відповідачем 09.06.2012 року Відділом РАЦС м.Львова було укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис за №846 в книзі реєстрації актів про одруження. За час подружнього життя у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Через непорозуміння між сторонами, перестали вести спільне господарство та жити разом, малолітній син [PERSON] залишився проживати разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Позивач також зазначає, що відповідач працює на посаді керівника відділення банку, отримує постійний дохід, що свідчить про необхідність призначення стягнення аліментів у частці від його доходу. Окрім цього, відповідач є повносправним чоловіком, працює, інших утриманців не має, аліменти більше нікому не сплачує. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позов підтримали в повному обсязі з мотивів, зазначених в позовній заяві. Окрім цього, пояснила, що син додатково відвідує заняття з англійської, займається карате. Пояснила, що протягом 2018 -2020 років відпочивала з сином в Туреччині, Німеччині, Чехії, в Карпатах, Одесі. Також пояснила, що батько повинен нести більші витрати на утримання дитини, ніж мати. Сума в розмірі близько 9000 грн на місяць є достатньою для утримання дитини на місяць. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов заперечили частково з мотивів, викладених в відзиві на позовну заяву, просили суд позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на користь позивачки в розмірі 1/8 частки від усіх видів доходів. Зазначають, що відповідач систематично щомісячно протягом 3 останніх років надає позивачці кошти на утримання дитини в розмірі 4000 грн, окрім цього, відповідач несе витрати на секцію футболу, яку відвідує його син, на придбання спортивної форми, інвентаря; бере участь у фінансових витратах на благоустрій школи, окрім того 4 днів в місяць син проживає разом з ним, ночує у його помешканні; також бере сина з собою на море; турбується про його здоров`я, відвідує з ним лікарів. Окрім цього, має фінансові зобов`язання перед банком, відтак, щомісячно сплачує кредит в розмірі близько 10000 грн. Відтак, просили врахувати зазначене та докази надані на підтвердження цього та стягувати з нього 1/8 від його доходу, оскільки цієї суми є достатньо на утримання сина з його сторони. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 09.06.2012 року, про що зроблено відповідний запис №846 в книзі реєстрації актів про одруження. За час подружнього життя в них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 11.12.2012, про що складено відповідний актовий запис №5985. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №1772 від 30.05.2018 року в квартирі по [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб, серед яких і [PERSON] . Також, відповідно до акту обстеження будинку [ADDRESS] від 30.05.2018 року, зареєстрована та проживає [PERSON] , [INFO] , разом із нею проживає без реєстрації син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки №1285 від 20.08.2020 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 08.10.2018 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09 червня 2012 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 2012 року зроблено відповідний актовий запис за №846. Згідно з довідкою про доходи №02 від 21.05.2018, виданої [PERSON] ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] дійсно працювала у ФОП [PERSON] з 01.07.2017 року по 30.04.2018 року за цивільно-правовим договором та отримала винагороду за період з 01.07.2017 року по 30.04.2018 року - 10000,00 гривень. Як вбачається з довідки Управління соціального захисту ДГП ЛМР №260309-1690 від 27 серпня 2020 року, [PERSON] знаходиться на обліку в Франківському ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини. Всього отримано за період лютий 2020 року - липень 2020 року - 5160,00 гривень. Відповідно до довідки про доходи №09.01-25-7086 від 05.09.2018 року вбачається, що [PERSON] дійсно працює в Регіональному відділенні у м.Львів АКБ "Індустріалбанк" з 14.03.2017 року та займає посаду начальника відділення (з посадовим окладом - 15000,00 грн.). Загальна сума доходу за період з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2018 року становить 229 812,68 грн. Згідно з довідкою про доходи №52 від 07.08.2020 року, виданої [PERSON] вбачається, що він дійсно працює в Акціонерному товаристві "Банк "Український Капітал" та займає посаду радника голови правління. Загальна сума доходу за період з 01.02.2020 по 31.07.2020 року становить 192 336,95 гривень. З наданих відповідачем квитанцій вбачається, що відповідач систематично надає кошти [PERSON] на утримання дитини, шляхом перерахування таких на картковий рахунок позивачки. З свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 14 червня 1995 року, виданої Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 36.00 кв.м. дійсно належить на праві спільної сумісної власності зокрема [PERSON] . Відповідно до довідки №210/01/01 від 19.08.2020 року, виданої ГО "Школа футбольної майстерності ФК Прайд" вбачається, що [PERSON] , [INFO] відвідує заняття з футболу в ГО "Школа футбольної майстерності ФК Прайд". Добровільний внесок відвідування занять футболу становить 400 грн. в місяць. [PERSON] відвідує заняття 3 рази в тиждень. Сина приводить та забирає зі занять батько, який також супроводжує його під час усіх змагань і поїздок. Крім того, [PERSON] забезпечує сина необхідним спортивним одягом та інвентарем. Зокрема, в серпні 2020 року [PERSON] придбав для занять сина спортивну форму та інвентар у ТМ Legea Ukraine на загальну суму 4700 грн. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 14 листопада 2018 року складено відповідний актовий запис №3560, після чого прізвище [PERSON] змінено на прізвище " [PERSON] ". Відповідно до розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №574 від 04.10.2019 року [PERSON] встановлено дні та години зустрічей з дитиною [PERSON] , [INFO] , зобов`язано [PERSON] не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька з дитиною. Як вбачається з довідки закладу дошкільної освіти №131 вих.№49 від 18.08.2020 року, виданої [PERSON] , його син [PERSON] , [INFO] відвідував заклад дошкільної освіти з жовтня 2015 року по червень 2019 року. Участь у вихованні сина брали обоє з батьків, зауважень до батьків з боку адміністрації закладу, вихователів групи не було. Відповідно до характеристики [PERSON] від 17.08.2020 року, виданої Ліцеєм міжнародних відносин ім. В. Стуса Львівської міської ради вбачається, що [PERSON] навчається у ЛМВ ім. В. Стуса. Батько приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться його успіхами, систематично відвідує батьківські збори, надає фінансову допомогу для потреб класу, часто спілкується з педагогами, які навчають сина. Відповідно до характеристики [PERSON] від 14.08.2020 року, виданої Ліцеєм міжнародних відносин ім. В. Стуса Львівської міської ради вбачається, що [PERSON] навчається у ЛМВ ім. В. Стуса. Мати приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться його успіхами, систематично відвідує батьківські збори. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеним спеціалістами відділу "Служба у справах дітей" Франківського району від 16.09.2020 року вбачається, що житло розміщене на 1,2 поверсі двоповерхового будинку, складається з семи кімнат, кухні, коридору, вигод. Будинок повністю омебльований, обладнаний необхідною технікою, подвір`я для проведення дозвілля - батут, надувний басейн. Для виховання та розвитку дитини стровено такі умови: окрема кімната, наявні необхідні меблі, телевізор, одяг по сезону, шкільне приладдя, місце для навчання та спання. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України. Так, позивач в судовому засіданні ствердила, що приблизний розмір витрат на дитину за один місяць становить орієнтовно 9000 грн., обґрунтовуючи вказану суму коштів витратами на харчування, купівлю одягу, шкільних речей, канцелярського приладдя, відвідування гуртків, навчання в школі, організація дозвілля дитини, поїздки на відпочинок тощо. Будь-яких доказів в підтвердження відвідування сином гуртків, додаткових занять, (окрім занять з футболу, який оплачується батьком) та розміру витрат за такі матеріали справи не містять. З долученої позивачкою копії квитанцій та її пояснень в судовому засіданні вбачається, що для підготовки до школи в магазині «Акварель» в липні 2020 позивачка витратила 1673 грн на оплату канцелярських товарів та близько 2500 грн на оплату одягу, а в вересні 2020 року оплатила 297,50 грн. за освітні послуги у ліцеї, де навчається її син. Також судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] не має захворювань чи інших проблем із здоров`ям, які б потребували додаткових, систематичних щомісячних витрат. Звернення, як батька, так і матері з сином до лікарів, є одноразовими, профілактичними, періодичними обстеженнями в силу віку та зростання дитини та відбувається в рівній мірі за ініціативою, як матері, так і батька, що підтверджується наданими сторонами медичними довідками. Вказане також сторонами не оспорюється. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу). Як вбачається з наданих відповідачем суду квитанцій, банківських виписок, які містяться в матеріалах справи, відповідач періодично надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітнього сина, шляхом грошових переказів на банківську картку позивача. Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач інших осіб на утриманні не має. Як встановлено судом, малолітній [PERSON] , [INFO] станом на день розгляду справи проживає разом з позивачем [PERSON] днак, 4 дні в місяць малолітній син сторін проживає разом з батьком, тобто відповідачем. Зазначене не заперечується сторонами. Відповідач, згідно з довідкою №52 від 07.08.2020 року, виданою [PERSON] працює в Акціонерному товаристві "Банк "Український Капітал" та займає посаду радника голови правління. Загальна сума доходу за 6 місяців, за період з 01.02.2020 по 31.07.2020 становить 192336,95 грн. (з врахуванням податків та зборів), відтак, фактично після сплати обов`язкових платежів відповідач отримав заробітну платню за 6 місяців в розмірі 154831,25 грн., тобто близько 25000 грн. на місяць. Як вбачається з Договору відновлюваної кредитної лінії №11 від 13.03.2019 року, Додаткового договору №11/1 від 14.03.2019 року, Додаткового договору №11/2 від 15.03.2019 року у відповідача наявні фінансові зобовязання по оплаті кредиту, сума щомісячного погашення кредиту складає близько 8000 грн. З свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 14 червня 1995 року, виданої Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 36.00 кв.м. дійсно належить на праві спільної сумісної власності зокрема [PERSON] . Аналізуючи матеріали справи щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання малолітнього сина сторін, з врахуванням: віку дитини, стану здоров`я, витрат на забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров`я та відпочинку, зважаючи, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя дитини; зважаючи на встановлену судом можливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини у вигляді сплати аліментів, потреб дитини, суму доходу відповідача, його кредитні зобов`язання, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі більшому, ніж мінімально встановлений прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а відтак, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню в розмірі 1/6 доходу відповідача. Окрім того, суд при визначенні розміру аліментів, вважає, що розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні та надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог/заперечень, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який станом на день ухвалення рішення становить 2318 грн. Окрім того, доказів, на підтвердження того, що дитина потребує щомісячного утримання в заявленому позивачем розмірі матеріали справи не містять. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Також, слід зазначити, що позивач та її представник в судовому засіданні під час з`ясування розміру витрат, які несе позивач пояснили, що витрати на додаткові гуртки, лікування, відпочинок на морі та ін. вважають саме аліментами, а не додатковими витратами на дитину. Сторонами не заперечувалось в судовому засіданні, що позивачка дійсно може нести додаткові витрати на утримання дитини, однак, вимоги про стягнення з відповідача саме додаткових витрат за додаткові відвідування гуртків, витрат на лікування, відпочинок за кордоном тощо позивачем не заявлялись, а відтак розглядатись судом в межах даної справи не можуть. З огляду на вказане, суд роз`яснює позивачу, що вона не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь витрат на лікування або навчання чи відпочинок дитини в порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України. Відтак, суд вважає, що розмір аліментів в 1/6 частці від доходу відповідача, що в перерахунку на грошовий еквівалент становить 5342, 69 грн. (з розрахунку: 192336,6 грн. нарахований дохід за 6 місяців : 6 (місяців) : 6 (частку від доходу)) від нарахованої відповідачеві суми доходу та 4300,00 грн. (з розрахунку: 154831,25 грн (фактичний дохід за 6 місяців) : 6 (місяців) : 6 (частку від доходу)) від фактично отриманої суми відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дитини. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial