Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Представник Фермерського господарства «Бурки В.В.» звернувся до суду з позовом, у якому у зв'язку з порушенням органом державної влади - Сокальським районним судом Львівської області прав, гарантованих ст.ст. 8, 40, 55, 56 Конституції України, шляхом постановлення незаконної ухвали від 18.12.2015 року по справі 454/2964/15-ц, в результаті чого суддя Сокальського районного суду Львівської області грубо порушив конституційні права, гарантовані ст.ст. 8, 40, 55, 56 Конституції України, просить стягнути з держави України в особі Державної казначейської служби України в користь Фермерського господарства «Бурки В.В.» кошти в сумі 1 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій судді Сокальського районного суду Львівської області, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації. На обґрунтування позову послався на те, що ухвалою судді Сокальського районного суду Львівської області від 18.12.2015 року відмовлено у відкритті по цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Галицького районного суду м. Львова, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Вважає дану ухвалу незаконною, оскільки така не грунтується на вимогах законності, верховенства права, винесена з порушенням Конституції України та законів України. Вказує, що ухвала Сокальського районного суду Львівської області від 18.12.2015 року в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом фермерського господарстка «Бурка В.В.» до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди скасована, питання про відкриття провадження у справі у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині ухвала Сокальського районного суду Львівської області від 18.12.2015 року залишено без змін. Стверджує, що внаслідок порушення норм Конституції України йому було спричинено моральні страждання, які полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних страждань у зв'язку з позбавленням права доступу до правосуддя, порушено нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушено стосунки з оточуючими людьми, так як всі родичі та знайомі глузують, кажучи, що усі його вимоги незаконні, якщо він не може доказати свою правоту в судах. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить такий задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засіданні двічі підряд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяви про розгляду справи за його відсутності. У зв'язку з наведеним, відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані письмові докази, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Судом установлено, що Фермерське господарства «Бурка В.В.» звернулося до Сокальського районного суду Львівської області із позовною заявою до Галицького районного суду м. Львова, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 18.12.2015 року Фермерському господарству «Бурка В.В.» відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Галицького районного суду м. Львова, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Вказана вище ухвала районного суду ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29.02.2016 року була скасована в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Фермерське господарство «Бурка В.В.», посилаючись на порушення суддею Сокальського районного суду Львівської області норм Конституції України та законів України звернулося до суду із цим позовом. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Пунктом 2. Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз»яснено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; - у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК) та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст. 49 Закону "Про інформацію" , ст. 44 Закону "Про авторське право і суміжні права"; - при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди наступає, лише у випадках, передбачених законодавством. Згідно зі ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. У відповідності до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду(1). Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (2). Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили (5). Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах (6). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4 ) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Протиправність діяння полягає у невиконанні юридичного обов'язку встановленого нормою права. Відповідно до форм юридичних обов'язків протиправність виступає у формі дії і бездіяльності. При цьому, під протиправною поведінкою розуміють поведінку, що заборонена законом, а під протиправною бездіяльністю не вчинення особою дій, які вона була зобов'язана за законом вчинити. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди позивач обґрунтовував тим, що йому було спричинено моральні страждання, які полягали у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживань у зв'язку з позбавленням права доступу до правосуддя, було порушено нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушено стосунки з оточуючими людьми, так як всі родичі та знайомі глузують з нього повторюючи, як він стверджуючи, що живе та діє в межах закону не може доказати свою правоту в судах, адже кожне рішення суду, яке відмовляє в задоволенні його вимог, говорить, що його вимоги незаконні. Суд вважає, що поданими позивачем доказами не було доведено, що постановлення суддею Сокальського районного суду Львівської області Пахутом С.О. ухвали від 18.12.2015 року про відмову у відкритті провадження у справі № 454/2964/15-ц за позовом Фермерського господарства «Бурка В.В.» до Галицького районного суду м. Львова, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди було злочинним (що було б встановлено вироком суду, який набрав законної сили), тобто - таким, що призвело до порушення прав позивача і спричинення йому моральної шкоди, передбаченої п. п. 2, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України . Враховуючи обставини справи в їх об'єктивній сукупності, суд дійшов висновку про відсутність, встановлених ч. 5 ст. 1176 ЦК України підстав, для покладення на державу обов'язку відшкодування позивачеві моральної шкоди, та про відмову у задоволенні позову з вищенаведених міркувань. Отже, позов не задовольняється.

Outcome: dismissed