Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивачі 21.03.19 р. звернулись до суду із вказаним вище спільним позовом, просять визнати за кожним з них право власності на Ѕ частку нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної частки (паю) розміром 2, 16 умовних кадастрових гектарів згідно з Державним актом на право колективної власності на землю КСП «Волинь» на території Пізрізької сільської ради Ковельського району Волинської області серії ВЛ № [NUMBER] від 15.05.96 р. і списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) цього КСП, в порядку спадкування за законом після смерті їх матері - [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла їх матір [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на спірне майно. Заповіту спадкодавиця не складала. Вони вчасно та у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті спадкодавиці за законом. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на спірне нерухоме майно вони не мають змоги у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно на ім`я спадкодавиці. Покликаючись на ст. ст. 527, 534, 529, 548, 549, 260 ЦК України (в ред. 1963 р.), просять позов задовольнити. 17.05.19 р. судом було ухвалене рішення у справі по суті спору, за яким позов було задоволено повністю, але було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку нерухомого майна - житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] у [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної частки (паю) розміром 2, 16 умовних кадастрових гектарів згідно з Державним актом на право колективної власності на землю КСП "Волинь" на території Підрізької сільської ради Волинської області серії [NUMBER] , виданого Підрізькою сільською радою Ковельського району Волинської області 15.05.96 р., та списком громадян, які мають право на земельну частку (пай) КСП «Волинь» (Додаток 1), в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] у [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної частки (паю) розміром 2, 16 умовних кадастрових гектарів згідно з Державним актом на право колективної власності на землю КСП "Волинь" на території Підрізької сільської ради Волинської області серії [NUMBER] , виданого Підрізькою сільською радою Ковельського району Волинської області 15.05.96 р., та списком громадян, які мають право на земельну частку (пай) КСП «Волинь» (Додаток 1), в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] у [ADDRESS]. Однак вимогу позивача [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частку нерухомого майна - житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] у [ADDRESS], вирішено не було. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Сторони попередньо подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у справі у відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх у сукупності, приходить висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення з вирішенням позовної вимоги позивача [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частку у вказаному вище житловому будинку з наступних підстав. З приводу вказаної вимоги позивач [PERSON] подавав суду наступні докази. Як слідує із копії паспорта позивача [PERSON] , він є [INFO] , уродженцем с. Кашівки Ковельського району Волинської області. Та обставина, що є батьками позивача [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Кашівки Ковельського району Волинської області, є [PERSON] , [PERSON] , стверджується копією свідоцтва про його народження відновленого, виданого 10.07.68 р.. Та обставина, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у [ADDRESS], стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 1 222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так як спадкодавиця померла у 1994 р., застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення ЦК України (в ред. 1963 р.) як такі, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, відкриття спадщини. За містом ст. 525 ЦК України (в ред. 1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Як зазначено у ст. 553 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу). За змістом ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно з копією довідки № 874 від 10.04.18 р., з копією Витягу з погосподарської книги № 1 за 1991 - 1995 р. р. Велицької сільради, виданих Велицькою сільрадою Ковельського району Волинської області, за адресою розташування спірного будинку з 1950 р. і по день своєї смерті проживала [PERSON] як голова господарства, одиноко. Заповіт не посвідчувався. Після смерті спадкодавиці спадщину прийняли позивачі засобом вступу у фактичне володіння спадковим майном шляхом догляду за житловим будинком, обробленням земельної ділянки. Таким чином позивач [PERSON] як спадкоємець прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Згідно з копією висновку про вартість об`єкта оцінки від 18.03.19 р., житловий будинок А - 1 за вказаною позивачами адресою має заг. пл. 39, 9 кв. м., маються надвірні будівлі та споруди. Як вбачається з копії архівного витягу № 1 394/01.20 від 06.07.18 р., спадкодавиця за життя за списком громадян Підрізької с/ради мала у приватній власності спірний житловий будинок. Як стверджується копією Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] , копії списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) КСП «Волинь» (далі - КСП), спадкодавция була включена у ці списки паювання КСП згідно з наведеним вище Державним актом на право колективної власності на землю КСП «Волинь» Ковельського району Волинської області на території Підрізької сільради Ковельського району Волинської області без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З матеріалів спадкової справи, заведеної з приводу успадкування спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавиці, вбачається, що позивачі звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавиці у встановленому законом порядку. Однак свідоцтва про право на спірну частину спадщини за законом на житловий будинок вони не отримали у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавиці, з приводу чого нотаріусом було надано позивачам відповідну відмову за № 535/01 - 16 від 24.10.18 р.. Крім позивачів інших спадкоємців немає. За змістом ст. 14 Закону України "Про власність", що був чинним на дату виникнення спірних правовідлносин, громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. За змістом ст. 112 ЦК України (в ред. 1963 р.), майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). За змістом ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Тобто позивачі не мають можливості оформити свого право власності на рівні частки у спірному спадковому майні у нотаріальному порядку, оскільки спадкодавиця за життя не зареєструвала свого права власності ні на спірний житловий будинок. Спадкодавиця не розділила спадщини між спадкоємцями, тому їх частки у спірному нерухомому майні є рівними. Ст. 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Таким чином, враховуючи, що позивачі являються спадкоємцями за законом після смерті спадкодавиці, вони вчасно та у встановленому законом порядку прийняли спадщину, але не мають можливості оформити свого право власності на Ѕ частки кожного у вказаному вище спірному спадковому майні у нотаріальному порядку, суд дійшов висновку, що слід визнати за кожним з позивачів право власності на Ѕ частку у спірному нерухомому майні в порядку спадкування.

Outcome: approved