Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір між сторонами від 20.04.2018 року №127; стягнути пеню за кожен день прострочення починаючи з 21.10.2018 року по 20.01.2020 року (що становить 457 днів) у розмірі 41130 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 3000 грн. та суму яку позивач вже йому сплатив у розмірі 3000 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що 20.04.2018 року між [PERSON] та ТОВ "УКР-ЗЕМ-РЕСУРС", в особі директора Чепюка В.Л. укладено договір № 127 на розроблення проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність. Вартість робіт за договором, яку встановив відповідач становила 3000,00 грн. Термін виготовлення проектної документації встановлено шість місяців. Згідно пункту 2.2 Договору здійснив відповідачу платіж у сумі 3000,00 грн. готівкою, про що зроблено надпис в договорі та завірено печаткою. Проте, комплекс робіт по розробці проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність не виконані вчасно, хоч з моєї сторони всі зобов`язання за договором були виконані. Після настання строку виконання проектної документації відповідач систематично почав ухилятися від моїх дзвінків та уникав зустрічей. 29 липня 2019 року на юридичну адресу відповідача, було направлено лист-вимогу з описом вкладення та надано термін на усунення порушення предмету договору в частині виконання комплексу робіт по розробці проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність в строк до 30 серпня 2019 року. В тексті листа-вимоги відповідач був попереджений про стягнення збитків на мою користь, у випадку невиконання умов договору у встановлений строк та звернення до суду для захисту свої справ. Відповідач на вимоги листа - вимоги не реагує, завершувати роботу не намагається. Позивач подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо розгляду справи в заочному провадженні. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку представника позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти\~ ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.04.2018 року між [PERSON] та ТОВ "УКР-ЗЕМ-РЕСУРС", в особі директора [PERSON] укладено договір № 127 на розроблення проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність. (а.с. 2) Згідно п. 2.1 Договору вартість робіт становить 3000,00 грн., без ПДВ та згідно Протоколу погодження договірної ціни на виконання робіт за договором на розроблення проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність. (а.с. 2-3) П. 4.1 Договору передбачено, що термін виготовлення проектної документації шість місяців. Свідоцтво на право власності на земельну ділянку виготовляється відділом реєстраційної служби м. Житомира. Згідно п. 2.2 Договору зазначено, що замовник у 5 денний строк починаючи з дня підписання договору зобов`язується здійснити платіж виконавцю у розмірі 100% загальної договірної ціни. Позивач [PERSON] здійснив відповідачу платіж у сумі 3000,00 грн. готівкою, про що зроблено надпис в договорі директора ТОВ "УКР-ЗЕМ-РЕСУРС" Чепюком В.Л. та завірено печаткою. (а.с. 2 на звороті) 29.07.2019 року позивачем [PERSON] на адресу ТОВ «УКР-ЗЕМ-РЕСУРС» направлено лист-вимогу та надано термін на усунення порушення предмету договору в частині виконання комплексу робіт по розробці проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність в строк до 30.082019 року.(а.с. 4) Згідно ч.1, 3, 5\~ст.203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Відповідно до\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2\~ст.651 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.5\~ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно ч.2\~ст.622 ЦК України, у разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення втратило для нього інтерес (ст.612 цього Кодексу), боржник звільняється від обов`язку виконати зобов`язання в натурі. Відповідно до\~ст. 907 ЦК України\~договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у межах заявлених позивачем вимог підлягає розірванню договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва площею 0,10 га в Обухівському районі Київської області від 25.01.2011 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Проектно-вишукувальне підприємство «Проект» в особі директора Здоренко О.В., а сплачена позивачем сума завданих йому збитків у розмірі 20000,00 грн. за цим договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивачем [PERSON] заявлено вимогу про розірвання договору та відшкодування збитків (сплаченої за договором суми), які підлягають до задоволення, тому вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних (ч.2\~ст.625 ЦК України) - задоволенню не підлягають, оскільки до розірвання договору (оспорюваного) у відповідача не виникало грошового зобов`язання перед позивачем. Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.07.2020 року у справі № 315/615/15-ц (провадження № 61-44430св18). Згідно ч.4\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що відповідно до зазначених норм закону відповідальність за спричинену моральну шкоду, завдану позивачеві, має бути покладено на відповідача ТОВ «Проектно-вишукувальне підприємство «Проект». Оцінюючи обсяг заподіяних [PERSON] моральних страждань, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в порядку відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн., що відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову частково. На підставі ст. 22 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про захист прав споживачів. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial