Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

До суду звернувся позивач з регресним позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 11.10.2012 р. між сторонами був укладений Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів №АВ/9455706, відповідно до умов якого у сторін виникають зобов'язання з приводу відшкодування збитків, що могли настати у зв'язку з експлуатацією транспортного засобу «Хюндай» д/н [NUMBER]. 14.07.2013 р. на автодорозі Київ - Чернігів в с. Залісся Броварського району Київської обл. відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння керував транспортним засобом «Хюндай» д/н [NUMBER] та скоїв наїзд на автомобіль «Peugeot» д/н [NUMBER], внаслідок чого обидва автомобіля отримали механічні пошкодження, що підтверджується вироком Броварського міськрайонного суду Київської обл. та ухвалою Апеляційного суду Київської обл. Відповідно до Звіту № 03019/КВ від 05.08.2013 р. розмір збитку заподіяного пошкодженням автомобіля «Peugeot» складає 54 344, 10 грн. На підставі страхового акту №10053Р/40/2014 від 06.05.2014 р. позивач сплатив власнику зазначеного автомобіля страхове відшкодування у розмірі 37 000 грн. В судове засідання представник позивача не з"явився, надав письмове клопотання щодо розгляду справи за відсутності представника, не заперечував щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи судом був повідомлений належним чином. Зокрема, він останнього до суду надійшла заява про те, що позовні вимоги не визнає так як висновки експертної оцінки на ремонтні роботи автомобіля вважає завищеними. З'явитись на слухання справи не може у зв"язку з перебуванням в виправній колонії, заперечує щодо розгляду справи за його відсутності. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до частин 3 і 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом". Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Оскільки позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування, до нього перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи відповідальної за заподіяну шкоду. Як встановлено в судовому засіданні, 11.10.2012 р. між сторонами був укладений Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів №АВ/9455706, відповідно до умов якого у сторін виникають зобов'язання з приводу відшкодування збитків, що могли настати у зв'язку з експлуатацією транспортного засобу «Хюндай» д/н [NUMBER]. 14.07.2013 р. на автодорозі Київ - Чернігів в с. Залісся Броварського району Київської обл. відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння керував транспортним засобом «Хюндай» д/н [NUMBER] та скоїв наїзд на автомобіль «Peugeot» д/н [NUMBER], внаслідок чого обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Зазначене вище встановлено вироком Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 18.12.2013 р., залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської обл. від 19.03.2014 р., у відповідності до якого відповідача визнано винним та призначено покарання у вигляді позбавлення волі. Відповідно до Звіту № 03019/КВ від 05.08.2013 р. розмір збитку заподіяного пошкодженням автомобіля «Peugeot» складає 54 344, 10 грн. Згідно з страховим актом №10053Р/40/2014 від 06.05.2014 р. сума страхового відшкодування становить 37 000 грн., та була виплачена потерпілій стороні, власнику автомобіля «Peugeot» д/н [NUMBER], що підтверджується відомістю виплат. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України "шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку". Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України "шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою". У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи вимоги діючого законодавства, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і стягнення з відповідача суми у розмірі 37 000 грн. Посилання відповідача на те, що висновки експертної оцінки на ремонтні роботи автомобіля останній вважає завищеними суд вважає необґрунтованими та недоведеними, оскільки стороною відповідача не наведено жодних обставин та не зазначено доказів на підтвердження своїх посилань. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved