Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

\~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі\~ уклала шлюб 24 грудня 2016 року, від шлюбних відносин мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку по утриманню дитини, матеріального забезпечення не надає, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини та дружини в твердій грошовій сумі. Також в заяві про збільшення розміру позовних вимог позивачка та її представник зазначили, що син сторін по справі народився з діагнозом "Недоношеність І ступеню", в зв"язку з чим потребує постійного догляду, обстежень та годування спеціальними сумішами, просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, на утримання сина в розмірі 1500 грн., та на її утримання в розмірі 1000 грн. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з обставин викладених в позові, до пояснень додала, що син [PERSON] народився недоношеним, а тому дитина після народження потребує постійного стороннього догляду, спеціального харчування. Сама позивачка також хворіє, являється інвалідом з дитинства, на підтвердження своїх показів надала довідки. Зазанчила, що відповідач матеріальної допомоги не надає, вона отримує пенсію та соціальну виплату на дитину близько 800 грн., але даних коштів, на утримання її та дитини бракує. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги позивачки, наполягаючи на стягненні з відповідача аліментів у твердійгрошовій сумі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд стягнути аліменти в частковому розмірі від заробітної плати та в меншому розмірі, ніж просить позивачка, так як даний розмір буде непосильним та відповідачу не залишиться коштів на прожиття. Пояснив, що з 07.09.2017 року відповідач працює водієм в ФОП "Талько" та має стабільний заробіток, хоча і мінімальний, на підтвердження надано довідку, трудовий договір, який знаходився на руках у відповідача. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, \~суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~ частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 209097, виданого 30.05.2017 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 6). Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обовязків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184,191 СК України. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789-Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно з вимогами ст.ст. 60, 213, 214 ЦПК України та принципу оцінки доказів (ст.212 ЦПК України) суд перевірив доводи сторін як у підтвердження, так і в заперечення позову та факти, які підлягають встановленню, з метою з'ясування та дослідження матеріального стану, стану здоров'я сторін, відсутність інших непрацездатних членів сім'ї, його спроможності сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірах, визначених в позовній заяві. Відповідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~ Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.\~ За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що син [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки, яка проживає біля своєї матері, що підтверджується довідкою №355 виданою виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради 06.07.2017 року (а.с.7). Позивачка [PERSON] та її малолітній син [PERSON] хворіють, а тому потребують періодичного лікування, що підтверджується відповідними виписками з амбулаторних карт хворого (а.с 34). Позивачка взагалі являється інвалідом дитинства та має протипоказання до роботи в несприятливих умовах та фізичних навантажень, що підтверджується довідкою акту огляду МСЕК №169843 (а.с.32-37). Сторони погодилися в судовому засіданні, що доходи позивачки становлять мінімальну пенсію та соціальну допомогу, в розмірі близько 800 грн. Коштів, які позивачка отримує від держави\~ недостатньо для забезпечення достатнього рівня життя її та дитини. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В частинах 2, 3 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто спосіб стягнення аліментім визначає виключно стягувач, а не суд. Відповідно ч.ч. 2, 3 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, в судовому засіданні встановлено та доведено факт, що відповідач працює водієм в ФОП "Талько" та отримує офіційну заробітну плату, що підтверджується довідкою (а.с. 23). Малолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому, враховуючидані обставини суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Новоукраїнського районного суду позивач звернулася до суду із позовною заявою 17 липня 2017 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання неповнолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 17 липня 2017 року. Позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому не має змоги працевлаштуватися. Джерел доходу крім соціальних виплат не має. Коштів бракує. Статтею 84 СК України, передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, згідно положень ч. 4 цієї статті таке право має жінка за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач є батьком малолітньої дитини, яка\~ проживає разом з матір»ю - позивачкою по справі, що не спростовувалось відповідачем в ході розгляду справи, та доказів зворотнього відповідачем суду не надано. В зв'язку з наведеним, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення аліментів на її утримання є законною та обґрунтованою. Враховуючи, вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований частково, в зв'язку з чим вважає, що законним та достатнім розміром стягуваних аліментів\~ з відповідача є стягнення в твердій грошовій сумі, у відповідності до ст. 180 СК України, а саме за вибором позивачки, а саме того з батьків з ким проживає дитина, як аліменти на утримання\~ дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. та аліменти на утримання дружини\~ в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", загальний розмір яких не перевищуватиме 50% заробітної плати відповідача (а.с.42). В силу вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави в розмірі 1280 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини

Outcome: partial