Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором №НЕS0GR0000000314 від 15.09.2008 року у розмірі 216183,34 грн.та судові витрати. Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № НЕS0GR0000000314 від 15.09.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 20600,00 грн.. В забезпечення виконання зобов`язання за договором № НЕS0GR0000000314 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено: Договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] . АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому цим договором. Натомість відповідач [PERSON] своєчасно не надав банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншим витратам відповідно до умов договору. Таким чином відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором, відповідач станом на 02.08.2019 року у загальному розмірі 216183,34 грн., з яких 23586,82 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 15839,08 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3429,55 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 162795,35грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 10282,54 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, представником позивача надіслано лист з якого вбачається, що з 27.03.2019 року ПАТ КБ "ПриватБанк" змінило назву на АТ КБ "ПриватБанк". Ухвалою судді від 21.11.2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 15.09.2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № НЕS0GR0000000314, згідно з яким відповідач одержав кредит у розмірі 20600,00 грн. За наданим банком розрахунком станом на 02.08.2019 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 216183,34 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст. ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. В забезпечення виконання зобов`язання за договором № НЕS0GR0000000314, між ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] . Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов договору поруки, а саме п.5 позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із значенням невиконаних зобов`язань за договором №НЕS0GR0000000314. Згідно п.6 договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, з аналізу ч. 1 ст. 554, ч. 1 ст. 543 ЦК України випливає, що солідарна відповідальність боржника і поручителя у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, передбачає право кредитора пред`явити позов за своїм вибором лише до боржника або лише до поручителя або одночасно до них обох. У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням вище наведеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення із [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором, який обумовлений погашенням з зазначенням порушення зобов`язань за кредитним договором, станом на 02.08.2019 року у загальному розмірі 216183,34 грн., з яких 23586,82 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 15839,08 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3429,55 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 162795,35грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 10282,54 грн. - штраф (процентна складова). Виходячи з наведенного суд вважає, що сума яка підлагає стягненню з відповідачів на користь позивача складає 216183,34 грн.. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3242,75 грн.. Враховуючи викладене та

Outcome: approved