Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

17.09.2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що позивач не отримував кредит у банківських установах. Більш того, 20.08.2014 р. у нього було відібрано сумку із ключами, грошима та документами, в тому числі і паспортом, про що в той же день він повідомив правоохоронні органи. 23.09.2014 р. він отримав новий паспорт. Також зазначає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції. Одночасно з пред`явлення позову позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого напису №4196, вчиненого 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. на підставі кредитного договору №005-14061-111014 від 11.10.2014 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Аланд". Ухвалою від 21.09.2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою від 21.09.2020 року заяву [PERSON] про забезпечення позову у справі за позовом [PERSON] до ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" про визнання кредитного договору недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна - повернуто заявнику. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 19.10.2020 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - задоволено, ухвала від 21.09.2020 року скасована, матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову направлено до того ж суду для розгляду. Ухвалою від 04.11.2020 року відведено суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи 490/5920/20 (провадження 2/490/3636/2020) за позовом [PERSON] до ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" про визнання кредитного договору недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А.Позовна заява подана з додержанням вимог статтей 175-177 ЦПК України, віднесена до юрисдикції суду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2020 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. 20.11.2020 року суддею Гуденко О.А. написано доповідну записку. 23.11.2020 року матеріали справи передані на розгляд судді. Ухвалою від 25.11.2020 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №4196 від 03.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість в сумі 18356,02 грн. - до набрання судовим рішенням по справі законної сили. Ухвалою від 25.11.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання та одночасно витребувано у ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" оригінал кредитної справи за кредитним договром №005-14061-111014, укладеного 11.10.2014 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] та у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олега Станіславовича належним чином завірені копії документів на підставі яких вчинено виконавчий напис №4196 від 03.07.2020 року відносно [PERSON] . 19.03.2021 року від відповідача надійшла заява про те, що в них відсутні витребувані судом документи відповідно до ухвали суду від 25.11.2020 року. Ухвалою від 13.04.2021 року закрито підготовче судове засідання по справі та одночасно витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксани Анатоліївни завірені належним чином копії виконавчого напису № 4196 від 03.07.2020 р. , вчиненого ПН ЖМНО Горай О.С. та документів, на підставі яких був вчинений вказаний виконавчий напис, а також завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 62605425 від 20.07.2020 року. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач та третя особа приватний виконавець ВО м.Києва Клітченко О.А у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив проти позову суду не надали. Приватний нотаріус ЖМНО Житомирської області Горай О.С. надав суду копії спірного виконавчого напису та документів на підставі яких його було вчинено на виконання ухвали суду від 25.11.2020 року. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно витягу з кримінального провадження № 12014150020004698 вбачається, що 20.08.2014 року біля буд.№ 183-А у м.Миколаєві невстановлена особа о 02:00 год. нанесла тілесні пошкодження [PERSON] та забрала документи на його ім. я, а саме: паспорт гр..України, посвідчення водія та тех..паспорт на автомобіль марки «Міцубісі Галант». Згідно долученої позивачем заяви, яку він отримав від приватного виконавця Клітченко О.А № 005-14061-11014 від 11.10.2014 року поданої [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк» про отримання споживчого кредиту у розмірі 13841,66 грн. із процентною ставкою 1,6 % на місяць на 37 місяців, тобто до 11.11.2017 року для придбання холодильнику та телевізору із доставкою із магазину « Фокстрот », на підставі специфікації рахунку №ФТР-0917-359638 від 11.10.2014 року ТОВ «САВ-Дістрібьюшн». При цьому у вказаній заяві зазначено паспорт позивача [NUMBER] , виданий Центральним РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області 02.02.2001 року, але як зазначив позивач з 23.09.2014 року він має новий паспорт [NUMBER] , у зв язку із викраденням попереднього. Крім того, у заяві зазначено місце реєстрації позивача вірне, згідно його дійсної реєстрації та одночасно зазначено місце фактичного проживання: [ADDRESS] . Згідно договору № 340/К від 23.03.2018 року про відступлення прав вимоги правонаступником ПАТ «Дельа Банк» є ТОВ «ФК «Аланд». 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172, вчинено виконавчий напис про звернення стягнення заборгованості за період з 14.05.2020 р. по 25.05.2020 р. у сумі 18356,02 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд», яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10103,52 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7752,50 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плата із стягувача в розмірі 500 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Клітченко О.А 24.07.2020 р. звернуто стягнення за виконавчим провадженням №62605425 з примусового виконання виконавчого напису №4196 від 03.07.2020 р. вчиненого приватним нотаріусом ЖМНО Горай О.С. про стягнення з [PERSON] користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість в розмірі 18356,02 грн. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів, які б свідчили, що в даному випадку, при вчиненні виконавчого напису, нотаріусу разом з відповідною заявою стягувача було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Так, відповідачем не було надано виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення та жодних інших документів, які б відображали розрахунок заборгованості, а отже нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався в дотриманні стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав вимоги ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Відповідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи, те, що в даному випадку виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням встановленого законом строку, при цьому, суду не надано доказів, що при вчиненні даного виконавчого напису, нотаріусу були надані відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 5000 грн., які було витрачено позивачем на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Згідно долученої до матеріалів справи довідки квитанції до прибуткового касового ордеру №0903/20-1-ор від 03.09.2020 року адвокатом Родіоновою В.Є отримано від [PERSON] 5000 грн. в рахунок гонорару за надання адвокатом правничої допомоги . Відповідно до ст.141 ЦПК України , ЗУ «Про адвокатську діяльність» з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1681,60 грн. (за позовну заяву) та 420, 40 грн. (за заяву про забезпечення позову), а всього 2102 грн.та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved