Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.10.2011 [PERSON] отримала кредит у розмірі 3700 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 28.11.2017 утворилася заборгованість у розмірі 32269 грн. 15 коп., з яких: 17281 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом; 2494 грн. 01 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10481 грн. 00 коп. - нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1512,82 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 31.10.2011 у сумі 32269 грн. 15 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. У судовому засідання представник позивача Гакаль Р.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Зазначив, що на вимоги суду, банком було надано всі належні документи на підтвердження суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 31.10.2011 року. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] частково заперечували проти позовних вимог. Суду пояснили, що дійсно [PERSON] має відкриті карткові рахунки у позивача. Визнала позовні вимоги в частині заборгованості по кредиту у розмірі 1993,93 грн. та нараховані проценти на вказане тіло кредиту. Однак не погоджується з позовними вимогами в частині стягнення штрафів. пені та сервісу «Миттєвої розстрочки». Пояснили, що на даний час триває досудове розслідування по факту крадіжки належних [PERSON] карток банку АТ КБ «Приват Банк» та використання коштів з її карткових рахунків. Ухвалою суду від 06.06.2018 судом витребувано у позивача: - оригінали заяви-анкети та інших документів, які складають кредитний договір б/н від 31.10.2011, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] оленою Олександрівною; - роздруківку руху грошових коштів по картковому рахунку [NUMBER], що належить [PERSON], за період часу із 22.11.2016 по 03.04.2017; - відомості щодо місць та часу зняття із карткового рахунку [NUMBER] грошових коштів за період часу із 22.11.2016 по 03.04.2017; - відомості щодо підстав оформлення кредиту - розстрочки в сумі 12480 грн., на картковий рахунок [NUMBER] з додаванням матеріалів, які підтверджують звернення; - відомості щодо звернення [PERSON] з питань блокування карток; - відомості щодо належних [PERSON] кредитних рахунків, кредитних лімітів та підстави відкриття їх; - Інструкцію про порядок блокування банківських рахунків. Також, ухвалою суду від 31.01.2019 витребувано наступні докази по справі: - довідку, яка містить відомості щодо встановленого розміру кредитного ліміту по кредитній карті [NUMBER], оформленої на [PERSON], згідно кредитного договору № б/н від 31.10.2011, за період часу із 00.00 год. 22.11.2016 по 00.00 год. 25.11.2016; - довідку, яка містить відомості: 1. щодо підстав (самостійне встановлення банком, чи звернення [PERSON].), дати та часу встановлення сервісу "Миттєва розстрочка", передбаченого п. 1.1.1.129 Умов та правил надання банківських послуг; 2. щодо розміру встановленого ліміту (актуального з 22.11.2016 по 24.11.2016) по сервісу "Миттєва розстрочка"; 3. щодо доступності (можливості) отримання коштів за сервісом «Миттєва розстрочка» по кредитній карті [NUMBER] оформленої на [PERSON], згідно кредитного договору № б/н від 31.10.2011; 4. щодо отримання коштів у сумі 12000 грн. (12480 грн.) за сервісом «Миттєва розстрочка» по кредитній карті [NUMBER] оформленої на [PERSON], згідно кредитного договору № б/н від 31.10.2011 за період з 22.11.2016 по 24.11.2016 включно, з зазначенням підстав оформлення, конкретної дати, часу, місця (адреса, № банкомату) отримання коштів готівкою. - довідку, яка містить відомості, щодо звернення 22.11.2016 о 23.09 год. [PERSON] на сервісний номер 3700 з її мобільного номеру з питання блокування кредитної картки [NUMBER], оформленої на [PERSON], згідно кредитного договору № б/н від 31.10.2011. - окремі довідки розрахунки заборгованості за договором № б/н від 31.10.2011, укладеного між Приватбанком та [PERSON]: 1. по даті операції за рахунками обліку заборгованості - 22.11.2016 в сумі витрат клієнтом кредитних коштів - 1993 грн. 93 коп.; 2. щодо отримання грошових коштів у сумі 12000 грн. (12480 грн.) за сервісом «Миттєва розстрочка» 22.11.2016. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Судом встановлено, що 31.10.2011 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3700 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.10.2011 станом на 27.11.2017 розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 32269 грн. 15 коп., з яких: 17281 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом; 2494 грн. 01 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10481 грн. 00 коп. - нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1512,82 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.10-11). Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 530 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зазначений договір відповідає вимогам частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З розрахунку позивача вбачається, що після укладення договору, відповідач користувався кредитними коштами, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 1993 грн. 93 коп. (а.с.11). Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази суд приходить до висновку, що заборгованість по тілу кредиту становить 1993 грн. 93 коп. та підлягає стягненню з відповідача. За змістом статей 207, 638, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України та статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» правочин по укладенню кредитного договору укладається сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, й у разі забезпечення виконання кредитного зобов'язання узгоджуються питання застосування до позичальника неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаним сторонами. Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач засвідчив, що він погоджується з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що він ознайомився і згоден з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Так, позивачем надано розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, виходячи з процентної ставки за договором, що становить 30 % на рік. (а.с.7) Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази суд приходить до висновку, що заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 389 грн. 06 коп. та підлягає стягненню з відповідача. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів, суд виходить з наступного. Умовами кредитування, які визначені у вказаних вище Тарифах банку, передбачено нарахування, крім пені, штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15). АТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час, за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. У зв'язку з цим суд з урахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафу в розмірі 619,15 грн. (500 грн. штраф (фіксована частина) + 119,15 грн. (процентна складова, за формулою 2382,99 х 5%), а вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені задоволенню не підлягають, виходячи з наведених вище підстав. Крім того, відповідно до п.1.1.1.129 Умов та Правил надання банківських послуг Сервіс "Миттєва розстрочка" - це послуга Банку, яка надається держателям платіжних карток "Універсальна" та "Універсальна GOLD" на умовах терміновості, платності та зворотності. Терміновість кредиту визначається кількістю платежів, яку вибрав клієнт, але не більше 24 платежів. Платність визначається комісією за користування кредитом, яка сплачується одночасно з погашенням кредиту рівними частинами з кожним платежем. Повернення визначається вимогою погасити кредит не більше ніж за вибрану клієнтом кількість платежів. Кредит з використанням сервісу «Миттєва розстрочка», повертається шляхом встановленням клієнтом регулярного платежу з картки клієнта в розмірі щомісячного платежу за кредитом і проводиться Банком на підставі договірного списання. Згідно з п.2.7.6.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг Утримувач кредитної карти має право користуватися сервісом "Миттєва розстрочка" для отримання споживчого кредиту, якщо Утримувач погодився з умовами даного пункту та отримав кредитні кошти. Згідно з п.2.7.6.1.2.2 Умов рахунок, спеціального платіжного засобу є карта, відкривається індивідуально для кожного клієнта в момент авторизації операції по сервісу Миттєва розстрочка шляхом: а. введення і відправки ОТП-паролю; б. натискання клавіші, що озвучена як згода з умовами кредитного договору; в. введення логіна і пароля при авторизації в Приват24; г. натисканням клавіші "згоден" або "підтверджую" в ТСО, банкоматах ПриватБанку, при показі умов кредитного договору та після введення пін-коду кредитної карти; д. відправка SMS-команди chast2 на номер 10060; е. натисканням клавіші "згоден" або "підтверджую" в системі електронних платежів Liqpay, мобільному додатку Sender або Приват24 Sender; є. натисканням клавіші "згоден"при IVR обзвоні. Згідно з п.2.7.6.1.2.3 Умов дії Клієнта описані в п.2.7.6.1.2.2 даних Умов, вчинені Клієнтом, прирівнюються Сторонами до заяви на відкриття карткового рахунку для отримання кредиту по сервісу "Миттєва розстрочка". Відповідно до п.2.7.6.1.2.4 Умов Клієнт доручає Банку щомісячно перераховувати платежі на погашення заборгованості по карті в кількості і розмір, зазначеному в кредитному договорі, який є невід'ємною частиною цих Умов. Згідно з п.2.7.6.2 Умов щомісячна комісія за користування сервісом "Миттєва розстрочка" вказана в розділі 2.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з п.2.7.6.4.1 Умов у разі списання регулярного платежу по сервісу Миттєва розстрочка з кредитних коштів, клієнт сплачує комісію карти в розмірі 4% від СУМИ платежу Комісія картки регулюється п.2.1.1 діючих Умов та правил надання банківських послуг. Скориставшись 22.11.2016 даною послугою, у Відповідача виникло зобов'язання в рамках сервісу "Миттєва розстрочка", зі здійсненням регулярних платежів для погашення перенесеної заборгованості. Крім того, відповідно п. 1.1.1.122 Умов PIN-код - персональний ідентифікаційний номер (ПІН) - код, відомий лише власнику картки, необхідний для його ідентифікації під час здійснення операцій з використанням платіжної картки. п. 1.1.1.131 визначено поняття - втрата електронного платіжного засобу (платіжної картки) - неможливість здійснення держателем контролю (володіння) електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу або його реквізитів. Згідно п. 1.1.2.1.12 держатель повинен вживати заходів щодо запобігання втраті (викраденню) карток, стікера PayPass, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на картку і магнітну смугу, або їхньому незаконному використанню. 1.1.2.1.13. Інформувати Банк, а також правоохоронні органи про факти втрати картки, стікера PayPass, ПІНа, SIM-картки мобільного телефону або отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищезазначених випадків необхідно звернутися до відділення Банку або за телефонами 3700 (безкоштовно) по Україні, [NUMBER] (для дзвінків з-за кордону). Згідно п. 1.1.5.29 Держатель картки несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення Власника Карти в Банк та блокування Карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою, в разі якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати електронного платіжного засобу, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. Послуги, які пов'язані з платіжною карткою надаються при умові володіння особистою інформацією Клієнта Саме тому Банк постійно акцентує увагу про нерозголошення такої інформації. Судом встановлено, що 23.11.2016 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 120162004400005126 зареєстровано кримінальне провадження ч. 1 ст. 185 КК України, яке перебуває в провадженні Сумського ВП ГУНП в Сумській області. З виписки по рахункам вбачається, що Відповідач користувався послугами банку, здійснював погашення заборгованості, протягом тривалого часу, в тому числі після підключення до послуги "Миттєва розстрочка". Оскільки послуга "Миттєва розстрочка" не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що Відповідач звернувся до Банку у передбачений договором строк для оскарження операцій, здійснених за допомогою карти. З Довідки наданою АТ КБ «Приват Банк» вбачається, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н від 31.10.2011 року за яким було надано наступні кредитні картки: [NUMBER] термін дії до 05.2020 року, [NUMBER] термін дії до 03.2020 року, [NUMBER] термін дії до 09.2015 року. (а.с.50) Також, з наданої відповіді АТ КБ «Приват Банк» (а.с.60-61,69,70,) вбачається, що Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування коштів на Картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки до стоп-листа Платіжної системи (п. 1.1.5.29 Договори). Щодо звернення з приводу блокування карток. Карта [NUMBER] була заблокована 08.07.2016 в 11:38:21 через голосове меню IVR при зверненні Відповідача с фінансового номера [NUMBER] на 3700; Карта [NUMBER] була заблокована 23.11.2016 в 12:23:03 по зверненню Відповідача про втрату; Карта [NUMBER] активна та не заблокована. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку в тому числі і на право Банку в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Надаємо довідку про зміну кредитного ліміту. Наявність кримінального провадження по факту протиправного заволодіння коштами з карткового рахунку відповідача не є достатньою підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки станом на момент розгляду справи не встановлена особа, яка має статус підозрюваної у вчиненні злочину та вказана особа до кримінальної відповідальності не притягнута. В разі встановлення органом досудового розслідування обставин, які будуть новими для цієї справи, відповідач [PERSON] матиме право на звернення із заявою про перегляд рішення у справі за нововиявленими обставинами чи стягнення коштів з винної особи в порядку регресу згідно ст. 1191 ЦК України. Відповідачем не надано суду доказів, що саме через дії позивача «ПАТ КБ «Приватбанк» (його працівників) не забезпечено належний порядок зберігання банківської таємниці, у зв'язку з чим зловмисники заволоділи її персональними даними та даними, які становлять банківську таємницю, що призвело до вчинення злочину. Суд вважає, що фактично має місце порушення відповідачем [PERSON] вимог договору, Умов і правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, за змістом яких банк не несе відповідальність у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта або проведених операціях стала відома іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання, Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування картки/рахунку/на рух коштів , номера мобільного телефону на надання банківських послуг. Клієнт відповідає за усі операції здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват24 з використанням засобів його ідентифікації та аутентифікації. У випадку, якщо Держатель дає згоду на проведення операцій з Картами або нанесенеми на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжувалися правильним введенням ПІНа. Держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення власника карти в Банк та блокування карти, і за всі операції, які не супроводжується авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ платіжною системою. Банк не несе відповідальність перед власником карти за всі операції, у випадку передачі мобільного телефону, сім-карти, Стікеру PayPass третім особам. На підставі викладеного суд, приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до п.1.1.1.129 Умов та Правил надання банківських послуг Сервіс "Миттєва розстрочка" - 15287 грн. 39 коп. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 18289 грн. 53 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1993 грн. 93 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 389 грн. 06 коп., штраф - 619 грн. 15 коп., та відповідно до п.1.1.1.129 Умов та Правил надання банківських послуг Сервіс "Миттєва розстрочка" - 15287 грн. 39 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 998 грн. 67 коп. (18289,53 грн. х 1762 грн. : 32269,15 грн.). На підставі викладеного та відповідно до статей 3, 12, 81, 207, 509, 526, 527, 530, 551, 554, 651, 654, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial