Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що наказами № 245-П та № 246-П від 25 вересня 2019 року ПІІ "АМІК УКРАЇНА", в якому вона працює на посаді оператора АЗС № 06-03, внесені зміни до положень про надбавку за категорійність та премії за виконання планових показників. Позивачка вказала, що вважає зазначені накази незаконними, оскільки позбавляють працівників частини заробітної плати. У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд визнати незаконними та скасувати накази ПІІ "АМІК УКРАЇНИ" № 245-5 та № 246-П від 25 вересня 2019 року. Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позовної заяви, оскільки спірні накази прийняті відповідно до вимог законодавства, а позивачка не зазначила яким чином вони порушують її прав (а.с. 42-43). Позивачка подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що вказаним відзивом відповідач не спростував незаконність спірних наказів, та підтримала свої вимоги (а.с. 57-62). Відповідач подав заперечення, в якому зазначив, що вважає оскаржувані накази законними (а.с. 74). У судове засідання з`явилася позивачка, яка підтримала свою позовну заяву, а також представник відповідача, який просив відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] працює на посаді оператора АЗС в ПІІ "АМІК УКРАЇНА", що визнається відповідачем. 25 вересня 2019 року генеральний директор ПІІ "АМІК Україна" видав наказ № 245-П про внесення змін в Положення про надбавку за категорійність працівників АЗС, яким з 01 жовтня 2019 року внесено зміни в редакцію п. 8 положення, додавши до нього умову, за якою надбавка за категорійність не виплачується працівникам АЗС, які на момент виплати не сплатили в добровільному порядку суму грошових коштів, відповідну особистій відповідальності працівника по встановленій під час інвентаризації нестачі товарно-матеріальних цінностей відповідно до протоколів відповідної комісії по проведенню інвентаризації (а.с. 5, 90). Також 25 вересня 2019 року генеральний директор ПІІ "АМІК Україна" видав наказ № 246-П про внесення змін в Положення про преміювання працівників АЗС, яким з 01 жовтня 2019 року внесено зміни в редакцію п. 10 положення, додавши до нього умову, за якою надбавка за категорійність не виплачується працівникам АЗС, які на момент виплати не сплатили в добровільному порядку суму грошових коштів, відповідну особистій відповідальності працівника по встановленій під час інвентаризації нестачі товарно-матеріальних цінностей відповідно до протоколів відповідної комісії по проведенню інвентаризації (а.с. 6, 89). За змістом п. 10.4 статуту ПІІ "АМІК Україна" генеральний директор поміж іншого: приймає на роботу та звільняє з роботи працівників підприємства, укладає трудові договори (контракти) і договори про повну матеріальну відповідальність, визначає умови праці працівників підприємства, філій, представництв, відділень та інших відокремлених підрозділів (пп 6 п. 10.4); затверджує правила внутрішнього розпорядку підприємства, штатний розклад і посадові оклади працівників підприємства, визначає порядок заохочення працівників підприємства та застосування стягнень (пп 8 п. 10.4); видає накази, розпорядження, інструкції й інші внутрішні акти з питань, що належать до його компетенції та діяльності підприємства (пп 9 п. 10.4). Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП). Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначена структура заробітної плати. Так, основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті (ч. 3 ст. 97 КЗпП). Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами (ч. 4 ст. 97 КЗпП). Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни (ст. 103 КЗпП). На переконання суду, включення нових підстав для позбавлення працівників премій та надбавок на підприємстві є нічим іншим, як погіршенням умов оплати праці, оскільки такі виплати входять до структури заробітної плати, у зв`язку з чим, відповідач зобов`язаний був повідомити позивачку за два місяці до їх запровадження. Однак, відомості про таке повідомлення матеріали справи не містять. Отже, під час винесення спірних наказів відповідачем не дотримано вимог ст. 103 КЗпП, що свідчить про порушення трудових прав позивачки. Крім того, суд зазначає, що законодавством передбачений механізм відшкодування шкоди, заподіяної підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків, зокрема ст. 130 КЗпП, яка містить загальні підстави і умови матеріальної відповідальності працівників, та ст. 135-2 КЗпП, яка надає можливість запроваджувати колективну матеріальну відповідальність. Спірні накази, на переконання суду, суперечать передбаченому механізму відшкодування шкоди за нестачу товару. Також зазначені накази суперечать п. 2.4. колективного договору між ПІІ АМІК Україна" та первинної профспілкової організації працівників "ПІІ "Амік Україна", який не містить таку підставу для позбавлення грошових премій (заохочувальних та компенсаційних виплат) працівників, які на момент виплати не сплатили в добровільному порядку суму грошових коштів, відповідну особистій відповідальності працівника по встановленій під час інвентаризації нестачі товарно-матеріальних цінностей відповідно до протоколів відповідної комісії по проведенню інвентаризації (а.с. 123). З огляду на наведене, суд дійшов висновку про доведеність незаконності спірних наказів у зв`язку з чим вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь держави 1536,80 грн судового збору.

Outcome: approved