Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

25 листопаду 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Шахтоуправління "Донбас" про стягнення заборгованості по заробітній платні, по сплаті лікарняних, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, в якому обґрунтував свої позовні вимоги наступним. З 14.02.2011р. по 05.04.2013р. позивач працював ПАТ "Шахтоуправління" Донбасс2 гірнорабочим підземної шахтної професії з повним робочим днем під землею під впливом шкідливих факторів виробничого середовища. відповідач не виплатив йому в день його звільнення всі суми по заборгованості за заробітною платнею. В травні, листопаді місяцях 2013 року позивач звертався до відповідача із заявами про видачу йому довідок щодо наявності заборгованості по зарплатні на час звільнення перед ним або здійснення з ним повного остаточного розрахунку, надання довідки про розмір середнього заробітку під час роботи у відповідача. Але письмової відповіді він від відповідача не отримав. Тому він вимушений звернутись до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платні, заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, заборгованість по оплаті лікарняних, середній заро6іток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи від дати його звільнення по день повної виплати всіх сум, належних йому при звільненні. Точна сума середнього заробітку за час затримки розрахунки при звільненні може бути розрахована тільки після надання відповідачем суду довідок про їх розмір та про розмір середнього та середньоденного заробітку, який розраховується згідно Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995р. Крім того, він просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10 тис.грн. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились, але від них до суду надійшли заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ "Шахтоуправління "Донбас" до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був своєчасно сповіщений про час розгляду справи. Справа розглянута в пордку ст.ст.224-225 ЦПК України за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позов позивача [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішує справу згідно з законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. До матеріалів справи приєднана к/копія трудової книжки, відповідно до якої позивач [PERSON] гірничим робітником у ПАТ "Шахтоуправління "Донбас" з 14.02.2011 року по 05.04.2013 року, коли був звільнений за особистим бажанням, що підтверджується також приєднаними до справи копіями наказів відповідача (а.с.6). Згідно довідок ПАТ "Шахтоуправління "Донбас", на час звільнення позивача [PERSON] заборгованість йому по заробітній платні складала 5777,22 грн., в тому числі компенсація за невикористану відпустку в розмірі 1015,46 грн., котра була повністю сплачена позивачу 22.05.2013 року. Середньоденна заробітна платня у позивача складала 342,14 грн. за останні 2 місяці перед звільненням. Відповідно до ст.ст. 116,117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи з наведеного вище, та приймаючи до уваги, що на час постановлення рішення судом позивачу сплачена заборгованість по заробітній платні та за невикористану відпустку станом на 22 травня 2013 року, що підтверджується довідкою відповідача, то в цій частині позов позивача не підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог позивача [PERSON] щодо оплати лікарняних, то в цій частині позов також не підлягає задоволенню, оскільки за довідкою відповідача заборгованості по сплаті лікарняних перед позивачем не існує, а позивач з цього приводу не навів будь яких доказів. Частинами 3,4 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом із цим, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки, як було вказане вище, остаточний розрахунок з ним відповідач провів 22 травня 2013 року, а не 05 квітня 2013 року у відповідності до ст.117 КЗпП України. Розрахунок середнього заробітку для нарахування сум за затримку розрахунку при звільненні проводиться на підставі Постанови Кабінету Міністрів України за № 100 від 08 лютого 1995 року, а саме, виходячи з середньоденного заробітку на останні 2 місяці роботи до дня звільнення, і цей середньоденний заробіток за цією Постановою складає 342,14 грн. Тому, середній заробіток за час затримки, котрий повинен відповідач сплатити позивачу [PERSON], починаючи з часу його звільнення до часу остаточної сплати заборгованості, тобто з 05 квітня 2013 року по 22 травня 2013 року, що нараховує 30 днів з урахуванням святкових та вихідних днів, буде складати 10264,20 грн. (342,14х30=10264,20). Стосовно позовних вимог позивача [PERSON] щодо сплати йому моральної шкоди відповідачем ПАТ "Шахтоуправління "Донбас", то суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню з наступного. Ст. 237-1 КЗпП України передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Для звертання до суду з позовом для відшкодування моральної шкоди у відповідності до ст. 233 КЗпП України, встановлений 3-місячний строк, котрий, суд вважає, позивачем був пропущений, оскільки заборгованість йому відповідачем не була повністю сплачена до 05 квітня 2013 року, а звернувся він до суду з позовом тільки 25 листопаду 2013 року, тобто поза встановлений строк позовної давності, і заяви про поновлення цього строку від позивача до суду не надходило. На підставі ст.ст.44,116, 117, 233,237-1 КЗпП України та

Outcome: partial