Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] звернувся в суд із позом до ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс"", треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про визнання виконавчого напису № 274 від 25.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТзОВ "Еліт Фінанс" у розмірі 125 195,28 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування доводів посилається не те, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Личук Т.В. з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ТОВ "Еліт Фінанс" (як правонаступник) та приватний нотаріус Личук Т.В. вийшли за межі своїх повноважень, чим порушили умови кредитного договору і вимоги ЦПК, що регулюють договірні відносини. Також, відповідачем для вчинення виконавчого напису не було подано всіх необхідних документів, які б підтверджували безспірність заборгованості за кредитним договором. Зазначена сума боргу у виконавчому написі не відповідає дійсності ні в частині суми заборгованості за тілом кредиту, ні в частині суми заборгованості за відсотками. Жодних вимог відповідача про усунення порушень та наміру вчинити такі дії (звернення стягнення шляхом виконавчого напису) позивач не отримував. Вимоги позивач мотивує тим, що за [PERSON] взагалі немає заборгованості, оскільки позивачем заборгованість по кредиту сплачена в повному обсязі (за рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.12.2013 року). Просить суд визнати таким, що не підлягає виконаннювиконавчий напис № 274 від 25.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованості у розмірі 125195,28 грн. Суд своєю ухвалою від 09.03.2021 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторінта призначив судовий розгляд справи. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 27.04.2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого документа ВП № 65041513 від 08.04.2021 року відкритого на підставі виконавчого напису № 274 від 25.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТзОВ "Еліт Фінанс" у розмірі 125 195,28 грн. Позивач подав до суду письмову заяву (вх.№ 3696) про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Поштове відправлення повернуто до суду з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження у справі, заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано. Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. пояснення щодо позову не подав. Поштове відправлення повернуто до суду з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадженні у справі. Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. пояснення щодо позову не подав. Поштове відправлення повернуто до суду з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадженні у справі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд дослідив наявні докази у справі та доводи позовної заяви, вирішує справу за наявними матеріалами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 18 ЦК України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Судом встановлено, що 25 січня 2021 року приватним нотаріусомІвано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. був вчинений виконавчий напис №274 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованості за кредитним договором №428/09-20085 від 14.09.2005 року в сумі 125195 грн. 28 коп. за період з 26.08.2020 року по 22.10.2020 року та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 300 грн. З позовної заяви встановлено, що виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. У самому виконавчому написі, міститься посилання, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №428/09-20085 від 14.09.2005 року укладеним з ВАТ КБ "НАДРА" правонаступником якого є ТОВ "ФК "Еліт Фінанс"" (на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.08.2020 року), однак матеріали справи не містять жодних доказів правонаступництва за вказаним кредитним договором та відомостей щодо поінформованості позивача щодо правонаступника ТОВ "ФК "Еліт Фінанс"". Позивачем додано копію рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.12.2013 року, згідно якого встановлено, що за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» в особі відділення Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Ужгородського РУ до [PERSON] про стягнення заборгованості - стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , ІН [NUMBER] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородського РУ заборгованість за кредитним договором № 428/09-2005 від 14 вересня 2005 року в розмірі 57178 грн. 82 коп, з яких тіло кредиту 2314,87 доларів США, що становить 18502,76 грн.; відсотки 984,80 доларів США, що становить 7871,51 грн.; комісії 275,81 доларів США, що становить 2204,55 грн., пеня за порушення строку сплати платежу 28600,00 грн. Видано виконавчий лист №306/3003/13-ц від 28.02.2014 року. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №43189170 від 08.05.2019 року головного державного виконавця Свалявського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Закарпатській області - виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 306/3003-13 ц від 28.02.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "НАДРА" заборгованості по кредиту у розмірі 57178,82 грн. закінчено. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 3.2, 3.5, п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. В постановах Верховного Суду від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17 та від 06 травня 2020 року у справі № 320/7932/16-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 р. по справі № 305/2082/14-ц, яка відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 викладено наступний правовий висновок. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Саме тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином, суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Суд бере до уваги, що відповідач в судове засідання не з`явився, своїм правом подати докази розпорядився на свій розсуд, доказів протилежного у відповідності до ст. 81 ЦПК України до суду не подав. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із доданих суду доказів встановлена наявність спору щодо розміру боргу, адже борг за кредитним договором було стягнуто за рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.12.2013 рокута повністю сплачено [PERSON] . Отже, з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд доходить висновку, що на момент вчинення виконавчого напису не існувало обставин, що беззаперечно підтверджували безспірність заявлених відповідачем вимог, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису № 274 від 25.01.2021 року таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved