Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

До суду звернулась [PERSON], яка вказує, що [INFO] року у неї та чоловіка [PERSON] народилась дитина - [PERSON]. Дитина народилась у м. Сімферополь та при зверненні до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції із заявою по реєстрацію народження дитини заявниці було відмовлено через відсутність необхідних документів, які є підставою для вчинення відповідного актового запису. За таких обставин була вимушена звернутися до суду для встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території. В судовому засіданні заявниця була відсутня, просить справу розглядати у її відсутності, підтримує заяву, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу РАЦСу Генічеського РУЮ в судове засідання не з'явився. Ним було подано заяву, в якій розгляд справи просить провести без їх участі. Заперечень щодо позову не мають. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, визнав доведеними такі факти: - [PERSON] та[PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.10.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], акт. запис №1400, виданого відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. - [INFO] року у подружжя народилась дитина жіночої статі на підставі чого «ГБУЗРК СімферопольськогоКПБ №2» у м. Сімферополь було видано родовий сертифікат, серії [NUMBER]; - При зверненні до Генічеського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у проведенні державної реєстрації народження було відмовлено, через відчутність документів, що підтверджують факт народження дитини. Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади,що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Згідно з Інструкцією щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р. № 545, для забезпечення реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану заклад охорони здоров'я видає "Медичне свідоцтво про народження", форма № 103/о. Медичне свідоцтво про народження видається будь-кому з батьків або іншим особам, які провадитимуть реєстрацію народження дитини, усіма закладами охорони здоров'я, де приймаються пологи. Статтею 21 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України. Таким чином судом встановлено, що у батьків дитини відсутні необхідні документи для державної реєстрації народження, що позбавляє громадян України, зареєструвати місце народження та проживання дитини, а також реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Відповідно до п.1 ст.7 Конвенції про права дитини має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я та набуття громадянства, а також, наскільки можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частина 3 ст.49 Цивільного кодексу України вказує, що державні реєстрації підлягає, зокрема, народження фізичної особи, її походження, громадянство. Народження фізичної особи та її походження підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до п.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved