Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У квітні 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії та рішення державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Слободчика Д.Г., заінтересована особа: ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, стягувач: [PERSON] Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист №2/756/3375/14, виданий 04.02.2015 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] боргу за договором позики у розмірі 120000,00 грн., 3% річних у розмірі 616,43 грн. та 53,20 грн. в рахунок компенсації інфляційних втрат. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Слободчика Д.Г. від 16.03.2015 року було відкрито виконавче провадження ВП №46845871 з виконання виконавчого листа від 04.02.2015 року №2/756/3375/14 про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 120669,63 грн. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Слободчика Д.Г. від 25.03.2015 року було винесено постанову про розшук транспортних засобів, згідно з якою у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду у добровільному порядку оголошено в розшук транспортні засоби, що належать на праві власності [PERSON] Як зазначив заявник, про відкриття виконавчого провадження ВП №46845871 він дізнався лише після отримання 16.04.2015 року копії постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, скаржник вказав, що постанову про розшук транспортних засобів від 25.03.2015 року він отримав лише 17.04.2015 року. [PERSON] зазначив, що всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень йому не було надано встановлений законом строк з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання рішення суду. З цих підстав заявник просив суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Слободчика Д.Г. щодо несвоєчасного сповіщення боржника про відкриття виконавчого провадження ВП №46845871, відкритого 16.03.2015 року, та ненадання строку для самостійного виконання рішення суду; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Слободчика Д.Г. про розшук майна боржника від 25.03.2015 року, винесену у межах виконавчого провадження ВП №46845871. У судовому засіданні заявник вимоги, викладені в скарзі, підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник стягувача в судовому засіданні проти скарги заперечував, просив суд відмовити у її задоволенні. Представник заінтересованої особи ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила. Заслухавши пояснення заявника, представника стягувача, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.10.2014 року у справі №2/756/3375/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі 120000,00 грн., 3% річних у розмірі 616,43 грн., 53,20 грн. в рахунок компенсації інфляційних втрат, а також 1200,00 грн. судового збору(а.с.35-37). На даний час це рішення суду набрало законної сили, а тому 04.02.2015 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи №2/756/3375/14. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Слободчика Д.Г. від 16.03.2015 року було відкрито виконавче провадження ВП №46845871 з виконання виконавчого листа від 04.02.2015 року №2/756/3375/14 про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 120669,63 грн. (а.с.58). Постановою старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Слободчика Д.Г. від 25.03.2015 року було винесено постанову про розшук транспортних засобів, згідно з якою у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду у добровільному порядку оголошено в розшук транспортні засоби, що належать на праві власності [PERSON] (а.с.56). У постанові про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2015 року ВП №46845871 боржникові було надано семиденний строк для самостійного (добровільного) виконання рішення до 22.03.2015 року. Як вбачається з матеріалів справи та копії матеріалів виконавчого провадження ВП №46845871, постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2015 року надіслана боржнику 14.04.2015 року та отримана ним 16.04.2015 року, а постанова про розшук транспортних засобів від 25.03.2015 року надіслана [PERSON] 15.04.2015 року та отримана останнім 17.04.2015 року (а.с.56 (зворотній бік), 57, 58 (зворотній бік), 59, 139-140). Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам. Враховуючи вищезазначене, [PERSON], несвоєчасно отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про розшук транспортних засобів, мав можливість звернутися до державного виконавця з відповідною заявою про відкладення провадження виконавчих дій, однак ним цього зроблено не було. У відповідності до п.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів). Таким чином, державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення суду на власний розсуд у межах строків, визначених законом. Відтак, твердження [PERSON] про порушення державним виконавцем вимог закону щодо обов'язку надати боржнику достатній строк для добровільного виконання рішення суду з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованим. Крім того, судом встановлено, що з моменту ухвалення рішення у справі №2/756/3375/14, тобто з 15.10.2014 року, та станом на час розгляду скарги, навіть після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, [PERSON] не здійснено жодних дій, які б свідчили про наміри останнього добровільно виконати рішення суду, зокрема, скаржником не було здійснено будь-яких оплат боргу. Також слід зазначити, що п.3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, на який посилається заявник у своїй скарзі, встановлює послідовність дій державного виконавця перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, однак не регламентує дій державного виконавця перед виконанням постанови про розшук транспортних засобів. Ч.1 ст.40 Закону України "виконавче провадження" передбачено, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ. Таким чином, державний виконавець самостійно приймає відповідне рішення, яке спрямоване на своєчасне і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документів на примусове виконання. Крім того, згідно ч.4 ст.40 Закону України "виконавче провадження" не звернення державного виконавця до суду у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, а також інші дії та бездіяльність державного виконавця, пов'язані з розшуком боржника або його майна, можуть бути оскаржені у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Зокрема, такі дії можуть бути оскаржені і стягувачем, який зацікавлений у виконанні рішення. Відтак, суд приходить до висновку про те, що дії державного виконавця не суперечили вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, є правомірними, а тому підстави для задоволення скарги [PERSON] відсутні. З огляду на вищенаведене, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, та,

Outcome: dismissed