Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

29 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до до товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Укрвїна», приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на теперішній час за місцем його роботи від приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О. І. надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи у виконавчому провадженні ВП № 65563983, ознайомившись з якими він дізнався, що стосовно нього відкрито виконавче провадження про стягнення з нього 22828 грн. на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»за виконавчим написом приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я. В. за № 3929 від 03 березня 2021 року. Зазначає, що жодних кредитних договорів із ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не підписував, про наявність таких зобов`язань йому стало відомо лише зараз, ніяких боргових зобов`язань у нього перед банком немає. З огляду на викладене просив суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я. В. за № 3929 від 03 березня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на його користь понесені ним судові витрати. 15 листопада 2021 року представник ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»надав до суду відзив відповідно до якого вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування відзиву посилався на те, що вся процедура укладення з Товариством Договору про надання коштів у позику відбувається в онлайн режимі. Клієнт заповнює анкету на сайті Товариства, підписує договір та приймає його умови шляхом електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилається смс повідомленням. Позивач заповнив заявку на отримання кредиту на сайті Товариства, погодився з пропозицією, на вказаний позивачем номер телефону надіслано одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, який клієнтом було введено та підписано Договір Переказ грошових коштів здійснено 14 квітня 2020 року шляхом перерахування на банківську карту, яку вказано ним особисто в заяві на отримання кредиту. Згідно кредитного договору, сторони погодили істотні умови договору, а саме строк договору - 30 днів, знижену проценту ставку кредиту 1,33 % в день від суми кредиту та стандартну процентну ставку 1,90% від суми кредиту. Відповідно до п.1.2 Договору, позивач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Зазначили, що у зв`язку з тим, що позивачем не виконано умови Договору, Товариством, позивачу направлено письмову вимогу про усунення порушень від 29 серпня 2020 року на адресу позивача. Вказали, що відправник, який зазначений в списку №17502-106-9 ТОВ «Дірект Технолоджі», надає ТОВ «Авентус Україна» послуги, зокрема розсилки документів на підставі Договору №ДТ-А_28082019. Враховуючи викладене, вважають, що позивачу було доведено інформацію про наявну заборгованість по кредитному договору та повідомлено, що в разі невиконання письмової вимоги про усунення порушень, Товариством буде розпочато дії щодо примусового стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Вказали, що для вчинення виконавчого напису направлено нотаріусу документи, які передбачені переліком та порядком, а саме: заяву про вчинення виконавчого напису від 01 березня 2021 року, кредитний договір №2272268 від 14 квітня 2020 року, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок суми заборгованості та копію довіреності представника. Зазначили, що позивач має заборгованість в розмірі 19680 грн. 00 коп., яка складається з: 6000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 13680 грн. 00 коп. - суми заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 800 грн. 00 коп. - плати за вчинення виконавчого напису. Загальна сума до стягнення становить 20480 грн. 00 коп.. За таких обставин відповідач Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Землянський Ю. В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2264, виданого на підставі рішення Донецької обласної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури від 21 квітня 2006 року № 76 ордеру серії АА № 066454 від 29 вересня 2021 року будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Представник відповідача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився. В своєму відзиві просив слухати справу за відсутності представника відповідача. Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я. В., повідомлена належним чином про дату та час розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутності не зверталися. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О. І. повідомлений належним чином про дату та час розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутності не звертався. В ході розгляду справи судом були розв`язані заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року заяву позивача про забезпечення позову позивача шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні залишено без руху. Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року у справі прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року заяву про забезпечення позову позивача шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні, повернуто позивачу. Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу для розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, прийнятої приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О. І. 04 червня 2021 року на підставі виконавчого напису № 3929 виданого 03 березня 2021 року приватного нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я. В., з [PERSON] на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» стягнута заборгованість в розмірі 22828 грн. Також, постановою звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , які він отримує у ПП «АДОРА». Відповідно до вказаної постанови з [PERSON] , на користь Олійника О. І. стягнуті витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 300 грн. 00 коп., суму бргу за виконавчим документом у розмірі 20480 грн. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2048грн. 00 коп.. Відповідно до копії договору про надання споживачу кредиту № 2272268 від 14 квітня 2020 року, [PERSON] уклав договір із ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»та отримав кредит у розмірі 6000 грн. 00 коп.. Відповідно до графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту, №2272268 від 14 квітня 2020 року: дата повернення позики та сплати нарахованих процентів: 14 травня 2020 року; сума позики 6000 грн. 00 коп.; сума нарахованих процентів 2 394 грн. 00 коп.; разом до сплати: 8394 грн. 00 коп.. Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 2272268 виданої на ім`я [PERSON] , прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6000 грн., прострочена заборгованість за процентами становить 13680 грн. 00 коп., загальна сума заборгованості складає 19680 грн. Відповідно до картки обліку договору за кредитним договором № 227226 від 14 квітня 2021 року, міститься інформація із зазначенням суми заборгованості, повного розрахунку з вказівкою платежів, за який період та на яку суму були нараховані проценти за кредитним договором. Відповідно до договору № ДТ-А_28082019 № від 28 вересня 2021 року, ТОВ «Дірект Технолоджі» надає ТОВ «Авентус Україна» послуги, зокрема, розсилки документів, про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів, іншої продукції. В п. 2.1 договору встановлено, що у порядку та на умовах, визначених договором, замовник доручає виконавцеві, а виконавець зобов`язується, за дорученням (завданням) замовника надати останньому послуги/виконати роботи закупівлі матеріалів, підготовки документів для розсилки клієнтам замовника, включаючи упаковку листів в конверти, організацію поштової розсилки упакованих документів фізичним або юридичним особам, вказаним замовником в якості адресата, а замовник приймає і оплачує ці послуги/роботи відповідно до умов договору. 21 серпня 2020 року ТОВ «Авентус України» направило на адресу [PERSON] лист вимогу №2272268-8-2020 про добровільну сплату заборгованості у розмірі 19680 грн. до 04 вересня 2020 року. Відповідно до списку № 17502-106-9 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, ф.103, у списку зазначений [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 01 березня 2021 року, представник ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» звернувся із заявою до приватного нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я. В. із заявою про вчинення виконавчого напису. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В обґрунтування позову [PERSON] посилається, зокрема, на те, що жодних кредитних договорів із ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не підписував, про наявність таких зобов`язань йому стало відомо лише зараз, ніяких боргових зобов`язань у нього перед банком немає. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Всі вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від кредитної установи та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед кредитною установою, зазначений у написі є безспірним. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивачки за тілом кредиту та відсотками є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог кредитної установи до позивача. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства України в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем не підтверджено безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлений Законом України «Про нотаріат». Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Оскільки приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, а тому, як наслідок, суд відмовляє у позові до нотаріуса. Згідно із п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору, тому з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача ТОВ «Авентус Україна» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial