Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Комунальний заклад "Южноукраїнська міська лікарня" звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію для лікування до Миколаївського протитуберкульозного диспансеру [PERSON], строком на три місяці. Мотивовано заяву тим, що [PERSON] [INFO], з 06.04.2016 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-фтизіатра з діагнозом: Мультирезистирний туберкульоз обох легень (диссемінований). Деструкція + мікробактерій туберкульозу (рецидив туберкульозу 2016р.) Від амбулаторного та стаціонарного лікування відмовляється, хоча госпіталізація була запропонована транспортом КЗ «Южноукраїнська міська лікарня». В судовому засіданні представник Комунального закладу "Южноукраїнська міська лікарня" [PERSON] підтримала доводи, викладені в заяві, та просила про її задоволення. Пояснила, що захворювання на туберкульоз у [PERSON] було виявлене в липні 2003 року. Від лікування в медичному закладі та прийому протитуберкульозних препаратів хворий відмовляється. Лікувався в протитуберкульозному диспансері в місцях позбавлення волі. 06.04.2016 року був госпіталізований в обласний протитуберкульозний диспансер, проте 10.11.2016 року виписаний через те, що самовільно залишив медичний заклад. Від амбулаторного лікування та від госпіталізації відмовляється. Відповідно до\~ст. 285 ЦПК України,\~справа слухається без участі хворого. Вислухавши думку представника заявника, проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно висновку ВКК № 196 від 29.05.2017 року [PERSON] встановлено діагноз: мультирезистентний туберкульоз обох легень. Потребує примусової госпіталізації в обласному протитуберкульозному диспансері строком на три місяці (а.с. 4). З виписки з амбулаторної карти вбачається, що [PERSON] [INFO], перебуває на диспансерному обліку у лікаря-фтизіатра з 06.04.2016 року з діагнозом мультирезистентний туберкульоз обох легень. Туберкульоз вперше був виявлений в липні 2003 року в місцях позбавлення волі. Проходив лікування в обласному протитуберкульозному диспансері в місцях позбавлення волі. При флюорографічному обстеженні в січні 2016 року було виявлено рецидив туберкульозу. 06.04.2016 року був госпіталізований до обласного протитуберкульозного диспансеру. 10.11.2016 року самовільно покинув заклад, через що був виписаний. Від амбулаторно лікування відмовився. Від госпіталізації транспортом СМСЧ-2 також відмовився. Хворий потребує лікування в протитуберкульозному диспансері строком три місяці (а.с. 3). Згідно\~ст.11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз",\~у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюються з урахуванням висновку лікаря на строк до 3-х місяців. Частиною 2\~ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»\~передбачено, що особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. Відповідно до ч. 5\~ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»,\~рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Відповідно до\~ст. 283 ЦПК України,\~заява про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу, який ухиляється від лікування, подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової\~\~госпіталізації\~\~або продовження строку примусової госпіталізації\~\~особи в\~\~протитуберкульозному\~\~закладі\~\~на встановлений законом строк. Відповідно до п.10) ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] потребує надання медичної допомоги в вигляді примусової госпіталізації до Миколаївського протитуберкульозного диспансеру строком на три місяці.

Outcome: approved