Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

В серпні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 06.02.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір №03-2/6495-К, який передбачає надання банком позичальнику грошових коштів у тимчасове платне користування на наступних умовах: основна сума кредиту -32800 доларів США, термін кредиту 240 місяців; дата погашення кредиту - до 05.02.2027 року; процентна ставка - 12,50% річних. Для забезпечення виконання зобовязань, передбачених кредитним договором №03-2/6495-К від 06.02.2007 року, між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] 06.02.2007 року був укладений договір поруки № 03-2/6495-П. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, надав кредит у відповідності до умов кредитного договору. Однак, позичальником в порушення своїх зобов'язань, визначених п. 4.4 - 4.7 Кредитного договору, не сплачено плату за користування кредитом ( процентів) та заборгованість по кредиту в порядку та на умовах, встановлених кредитним договором. Пунктом 9.1 Кредитного договору передбачено, що при порушені строків погашення кредиту або сплати процентів за користування кредитними коштами, позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу. У зв'язку з невиконанням позичальником грошових зобов'язань, йому було направлено лист-вимогу від 28.05.2015 року з проханням виконання узятих на себе зобов'язань відповідно до Кредитного договору. Однак, дій спрямованих на погашення заборгованості не відбулось. Також вимогу від 28.05.2015р. було направлено рекомендованим листом поручителю, проте лист повернувся за закінченням терміну зберігання. Станом на 01.07.2015 року заборгованість позичальника становить 14715,89грн. доларів США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 487,81 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту - 13752,14 доларів США; відсотки - 314,12 доларів США; пеня 161,82 доларів США. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість в розмірі 14715,89грн. доларів США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 487,81 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту - 13752,14 доларів США; відсотки - 314,12 доларів США; пеня 161,82 доларів США. 20.01.2016 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов до ПАТ «Універсал Банк», третя особа [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до п.1.1 Кредитного договору банк зобовязався надати йому грошові кошти (кредит) в розмірі 32800дол.США до 05.02.2027 року під 12,5% річних. Проте, при укладені кредитного договору банк недотримався вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» і письмово не повідомив його про основні умови кредитування, чим позбавив можливості зробити свідомий і компетентний вибір щодо придбання фінансової послуги. В кредитному договорі не встановлено вартісну величину (ціну) фінансової послуги (кредитного продукту), а ціна в свою чергу є істотною умовою кредитного договору Також до інших умов, у даному конкретному випадку з урахуванням специфіки кредитного договору та виду забезпеченості (яким, згідно кредитного договору є іпотека та порука), слід віднести обовязкові умови які регулюють дані правовідносини зокрема, Закон України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом і іпотечними сертифікатами». За правилом ст.2 вказаного Закону, договір про іпотечний борг виникає з цивільно-правових відносин між сторонами договору за умови дотримання встановлених цим Законом вимог. Умови договору про іпотечний борг та зміст самого іпотечного договору розробляє кредитодавець. Основні економічні та правові вимоги виникнення іпотечного боргу мають бути розкриті кредитодавцем ще до укладення договору про іпотечний борг. Ця інформація має бути оприлюднена ним у письмовій формі. Також встановлена законодавцем передумова обовязкової необхідності банку здійснювати встановлення положення про інфляційне застереження (яке законодавцем визначено, як спосіб встановлення та узгодження з іпотекодавцем домовленості про розрахунки індексації інфляційних втрат вартості предмету іпотеки та збереження її реальної вартості), є такою, що перш за все направлена, на необхідність дотримання рівноправя сторін, дотримання справедливого балансу договірних правовідносин та на збереження реальної вартості предмету іпотеки. Вказаного відповідачем не дотримано, чим грубо порушено його права. Відсутність в умовах кредитного договору зазначених застережень та домовленостей між сторонами, суттєво порушує баланс договірних правовідносин позичальника, істотно знецінює вартість предмету іпотеки та значно погіршує становище Іпотекодавця йому на шкоду, що є недопустимим. Окрім наведеного, зі змісту кредитного договору прослідковується його обмеженість у правах, як позичальника. Обсяг визначених відповідачем в кредитному договорі прав і обовязків, містить суттєву диспропорцію на користь відповідача, що суперечить принципу рівності сторін у договорі. Враховуючи акти законодавства та судову практику, прослідковується, що умови договору про валюту кредиту, вартість кредиту, в тому числі за кожним платіжним періодом, включаючи реальну процентну ставку і абсолютне значення подорожчання кредиту, розрахунок частки платежів у погашення основного боргу та в погашення відсотків, є істотними споживчими властивостями і їх характеристика впливає на вибір споживача. Відсутність названих умов в кредитному договорі є несправедливими умовами, оскільки ці умови вносять істотний дисбаланс у права та обов'язки сторін за договором на шкоду йому як споживачеві, з тих підстав, що сума витрат суттєво збільшилась під час виконання зобов'язань в порівнянні з очікуваною сумою витрат під час укладення кредитного договору. Згідно п. 4.5 сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до Графіку погашення заборгованості по кредиту (додаток №1), який є невід'ємною частиною договору. Проте у вказаному графіку погашення кредиту не визначено скільки щомісячно він має повертати відсотків, а вартісний розмір відсотків складає ціну кредитного продукту, що впливає на свідомий та компетентний вибір продукції споживачем. До нього як позичальника не була доведена інформація про суми нарахованих відповідно до п.1.1 кредитного договору до кінця кожного (періоду) місяця процентів, які обчислюються як різниця між сумою платежу та сумою нарахованих до кінця кожного періоду процентів. Окрім того, валюта кредитного договору долар США і договір укладався на 20 років, а він як споживач - слабша сторона кредитного договору, яка не може володіти необхідним і достатнім обсягом інформації в такій сфері як кредитування в іноземній валюті, та не може врахувати усіх валютних ризиків, зокрема, різкого підняття курсу долара США стосовно гривні, а відтак суми платежу за договором у гривнях є надмірно високою по відношенню до ціни, узгодженої в момент укладання договору. Відсутність в кредитному договорі умов про сукупну вартість кредиту, в тому числі за кожним платіжним періодом, про частки платежів у погашення основного боргу та в погашення відсотків, про валютні ризики викликано односторонніми діями (бездіяльністю) банку, який не забезпечив узгодження з ним як споживачем названих умов кредитного договору. У зв'язку з цим, подорожчання для нього кредитного продукту відносно його повної вартості у гривнях на момент прийняття на себе кредитних зобов'язань вносить істотний дисбаланс між договірними зобов'язаннями на шкоду споживача. Умови договору, які не були погодженні сторонами, з урахуванням абзацу першого ч.4 ст.18 Закону, є несправедливими в силу ч.2 ст.18 Закону. Отже, банком в належній формі не була доведена необхідна інформація про необхідні умови щодо кредитного продукту, оцінку можливих змін курсу іноземної валюти на майбутній час дії кредитного договору, а відтак банк, як сильна сторона договору, в порушення принципу добросовісності, фактично переклав шкідливі наслідки від невиконання своїх обов'язків щодо оцінки ризиків від надання валютного кредиту на споживача, як слабкої сторони договору, чим вніс істотний дисбаланс у права та обов'язки сторін за договором на шкоду споживача. Враховуючи, що названі умови кредитного договору суперечать принципам свободи договору і добросовісності; що на момент укладення договору ці умови не були ним враховані та були узгоджені внаслідок неналежної інформованості, в тому числі зі сторони банку; що названі умови вплинули на його можливість свідомого і компетентного вибору фінансової послуги як споживача; що у даному випадку зміна ринкових умов, які впливають на сукупну вартість кредиту у гривнях, фактично призводить до зміни ціни послуги (у бік її підвищення), а відтак умов кредитного договору в частині суми основного боргу; що такі положення договору надали явну перевагу банку, внаслідок чого є явно обтяжливими для нього; що без названих умов він як позичальник не міг укласти спірний договір, кредитний договір підлягає визнанню недійсним. Отже, банк не дотримав та грубо порушив встановлені законами імперативні вимоги міжнародного права та діючого законодавства України, які визначені законом як істотні та необхідні для даного виду договорів, тому з врахуванням вищенаведеного, позивач просить визнати недійсним кредитний договір №03-2/6495-К від 06.02.2007 року, укладений між ним та ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступник ПАТ "Універсал Банк"). Ухвалою суду від 22.01.2016 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк», третя особа [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору, прийнято до розгляду та об'єднано в одне провадження зі справою за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 19.07.2016 року у справі призначено судову економічну експертизу. Ухвалою суду від 11.09.2018 року провадження у справі відновлено, у зв'язку з надходженням до суду 04.09.2018 року висновку експерта №2597 від 20.08.2018р. В судове засідання представник позивача ПАТ «Універсал Банк» не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, у поданих до суду письмових запереченнях представник позивача за первісним позовом просив вимоги ПАТ «Універсал Банк» задоволити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Оскільки, доводи позивача, що в кредитному договорі відсутній детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, не відповідають дійсності. Пунктами 1.1, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7, 11.1 кредитного договору, додатком №1 до даного кредитного договору були передбачені розмір процентної ставки, порядок нарахування відсотків, порядок погашення кредиту, кількість платежів та їх періодичність. До пред'явлення банком позову про стягнення заборгованості позичальником не ставилось питання порушення банком тих чи інших вимог закону. Крім того, позичальник при підписанні власноручно кредитного договору з банком, задовільняли всі умови цього договору, йому банком була надана повна та достовірна інформація щодо отримання кредитних коштів з визначенням валюти та строку сплати кредиту та відсотків. Позичальник протягом тривалого часу виконував зобов'язання за кредитним договором, а його позов є не що інше як реакція на позовну заяву банку про стягнення боргу, та спрямована на ухилення від виконання своїх цивільних зобов'язань за кредитним договором. Крім того, на виконання вимог Закону України "Про захист прав споживачів" позичальника було повідомлено про кредитні умови, особу та місцезнаходження кредитодавця. Про що [PERSON] була надана розписка, якою він підтвердив, що перед укладенням договору був ознайомлений в письмовій формі з умовами надання кредиту, особою та місцезнаходженням кредитодавця. При цьому звернули увагу суду на те, що з урахуванням приписів ст.ст.15, 23 Закону України "Про захист прав споживачів" , неповідомлення банком перед укладенням кредитного договору про форми кредитування та їх відмінності, про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту не є підставою для визнання кредитного договору недійсним. Зміст кредитного договору в повному обсязі відповідає вимогам встановленим в законодавстві, при укладенні договору банком дотримано всіх вимог необхідних для чинності правочину, а отже належним чином укладений договір є обов'язковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись. Умови договору були погоджені між сторонами у встановленому законом порядку, позичальник проти них не заперечував, тобто договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст.3 ЦК України. Відповідач-позивач в судове засідання не з'явилась, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника, свій зустрічний позов просив задоволити в повному обсязі, а в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» про стягнення з нього заборгованості по кредитному договору відмовити. У поданих до суду письмових поясненнях вказав, що з висновку експертизи слідує, що первинні документи, якими підтверджується розрахунок заборгованості взагалі відсутні, а надані не містять точних відомостей по нарахуванню заборгованості. За вказаних обставин наданий на підтвердження заборгованості за кредитним договором - розрахунок заборгованості є недостовірним та неналежним доказом. Кредитний договір №03-2/6495-К укладений з суттєвими порушеннями істотних умов договору встановлених законодавством України, що регулюють спірні правовідносини, які необхідні для його укладення, з використанням елементів нечесної підприємницької практики всупереч існуючих норм і вимог діючого законодавства України, та грубо порушує охоронювані Конституцією і Законами України права та інтереси споживача фінансових послуг, і водночас завдає значної шкоди. З результатів висновку судово-економічної експертизи вбачаються безпосередні факти недотримання банком вимог ст.ст.526,629 ЦК України, та водночас приховування в умовах кредитного договору даних і відомостей, щодо реальної (дійсної) величини відсоткової ставки, розміру сум загальної вартості кредиту та розміру сум щомісячних платежів по відношенню до тих, які нібито були узгоджені і встановленні сторонами кредитного договору в його умовах. Формування волевиявлення позичальника щодо укладення спірного правочину відбувалось під впливом інформації, що не відповідала дійсності, та створювала помилкове уявлення про ціну. Таким чином, з урахуванням наведеного, спірний кредитний договір укладений під впливом банку з одночасним використанням ним елементів нечесної підприємницької практики, та в силу ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" є недійсним. Відповідач за первісним позовом, третя особа за зустрічним позовом, та його представник в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк», третя особа [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору, слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір №03-2/6495-К, згідно якого банком позичальнику були надані грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування в сумі 32800 доларів США, терміном на 240 місяців, до 05.02.2027 року; процентна ставка - 12,50% річних. Для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №03-2/6495-К від 06.02.2007 року, між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] 06.02.2007 року був укладений договір поруки № 03-2/6495-П. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, надав кредит у відповідності до умов кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером №7_46 від 06.02.2007р. Відповідно до п.п.4.4, 4.5 Кредитного договору №03-2/6495-К від 06.02.2007 року, проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня видачі кредиту по день його повернення за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. День надання кредиту і день повернення кредиту при нарахуванні процентів рахуються як один день. Нарахування процентів за фактичну кількість календарних днів користування кредитом здійснюється щомісячно. Нарахування процентів за користування кредитом в поточному місці проводиться банком в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому дню поточного місяця. Нарахування процентів в останній робочий день року здійснюється за період з останнього робочого дня попереднього місяця по 31 грудня включно. Сплата процентів здійснюється позичальником не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. Проценти, нараховані за останній (неоплачений) період користування кредитом, сплачуються одночасно з поверненням останньої суми кредиту. Сплата пені та інших платежів за даним договором, крім суми кредиту, процентів (які сплачуються в валюті отриманого кредиту), може здійснюватися як у валюті кредиту, так і в інших валютах. Перерахунок заборгованості в іншу валюту, ніж валюта кредиту, здійснюється банком за офіційним (обмінним) курсом НБУ, діючим на день здійснення платежу. Сплата позичальником заборгованості, по кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту (Додаток №1), який є невідємною частиною даного договору. Згідно п. 6.1.1 Договору, позичальник зобовязується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобовязання згідного даного договору. Відповідно до п. 10.3 Договору, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору, а позичальник зобовязаний повернути банку суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані банку в наступних випадках: якщо позичальник порушує терміни платежів, що встановлені даним договором; при невиконанні позичальником передбачених даним договором зобовязань по цільовому використанню кредиту; якщо інформація та документи, що підлягають поданню позичальником банку у відповідності або в звязку з даним договором, представлені позичальником несвоєчасно, в неповному обсязі або якщо така інформація та документи або їх частина не відповідає дійсності; при виникненні обставин, які викликають загрозу своєчасному погашенню заборгованості по кредиту та/або сплаті процентів; невиконання позичальником зобовязань, передбачених п.6.1.3 даного договору. 15.04.2008 року між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено додаткову угоду до Договору №03-2/6495-К від 06.02.2007 року, якою сторони уточнили порядок: погашення грошових зобов'язань позичальника перед банком, дострокового погашення кредиту позичальником; договірного списання; зміни процентної ставки. 06.02.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк") та [PERSON] був укладений договір поруки №03-2/6495-П, згідно якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати по зобовязаннях [PERSON], далі «боржник», що випливають з кредитного договору №03-2/6495-К від 06.02.2007 року, укладеного між кредитором та боржником, за яким останній зобовязаний до 05.02.2027 року повернути кредит у розмірі 32800 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5% річних, комісію, штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. Згідно п.п. 4, 5 Договору поруки, поручитель і боржник несуть солідарну відповідність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів, за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором №03-2/6495-К від 06.02.2007 року; Додатковою угодою від 15.04.2008 року до Договору №03-2/6495-К від 06.02.2007 року; Договором поруки №03-2/6495-П від 06.02.2007 року; вимогами від 28.05.2015 року; розрахунком заборгованості; виписками по особових рахунках; меморіальним ордером №7_46 від 06.02.2007р. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1\~статті 546 ЦК України\~встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до\~ч.1\~ст.553,\~ч.1\~ст.554\~ЦК України,\~за договором\~поруки поручитель\~поручається перед\~кредитором боржника\~за виконання\~ним свого\~обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 1.5.1 Додаткової угоди до Договору №03-2/6495-К від 06.02.2007 року передбачено, що за порушення терміну сплати грошових зобов'язань позичальника за Договором (зокрема, не погашення у терміни кредиту та/або процентів) банк має право додатково нарахувати пеню, а позичальник при цьому зобов'язується її сплатити в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу (еквівалент розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такого простроченого платежу виражена в іноземній валюті, починаючи з першого дня виникнення такого прострочення). Внаслідок порушення своїх зобовязань за кредитним договором №03-2/6495-К від 06.02.2007 року, станом на 01.07.2015 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів та пені становить 14715,89 дол. США, в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту - 487,81 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту - 13752,14 доларів США; відсотки - 314,12 доларів США; пеня 161,82 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем, а також випискою по особовому рахунку. 28.05.2015 року банком [PERSON] та [PERSON] було направлено вимоги з проханням негайного сплати прострочену заборгованість за кредитом, нарахованих процентах та штрафних санкціях. При цьому банком було повідомлено, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги, та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку. Вказана вимога була отримана боржником [PERSON] 09.06.2015р., вимога, яку було направлено поручителю за адресою зазначеною у договорі поруки повернулась банку з відміткою Укрпошти " за закінченням терміну зберігання". Вказані обставини підтверджуються вимогами від 28.05.2015 року; рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості наданого позивачем. Не спростовує вказаного розрахунку і висновок судово-економічної експертизи №2597 від 20.08.2018 року, згідно якого у зв'язку з відсутністю повного обсягу документів бухгалтерського обліку ПАТ "Універсал Банк" та інших документів в межах наявних матеріалів не можливо в повній мірі дослідити відповідність розрахунку заборгованості станом на 01.07.2015 року умовам кредитного договору № 03-2/6495-К від 06.02.2007 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON]та [PERSON] слід стягнути солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №03-2/6495-К від 06.02.2007 року станом на 01.07.2015 року в розмірі 14554,07 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 26.02.2019 року складає 392814,35 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по кредиту в сумі 487,81 доларів США; суми дострокового стягнення кредиту 13752,14 доларів США; відсотків 314,12 доларів США. В задоволенні решти позовних вимог, а саме стягнення з відповідачів пені в розмірі 161,82 доларів США, слід відмовити, оскільки п. 1.5.1 Додаткової угоди до Договору №03-2/6495-К від 06.02.2007 року передбачено, що за порушення терміну сплати грошових зобов'язань позичальника банк має право додатково нарахувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу (еквівалент розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такого простроченого платежу виражена в іноземній валюті, починаючи з першого дня виникнення такого прострочення). Позивачем не надано суду розрахунку заборгованості по пені відповідно до умов кредитного договору в гривневому еквіваленті. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк», третя особа [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору №03-2/6495-К від 06.02.2007 року, слід відмовити з наступних підстав. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. У частині 1 ст.\~203\~ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ц ього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.\~628\~ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст.\~11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1)\~особу та\~місцезнаходження кредитодавця; 2)\~кредитні умови,\~зокрема: а)\~мету,\~для якої\~споживчий кредит\~може бути\~витрачений; б) форми його забезпечення; в)\~наявні форми\~кредитування з\~коротким \~описом \~відмінностей між\~ними,\~в тому\~числі між\~зобов'язаннями\~споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж)\~можливість дострокового\~повернення кредиту\~та його\~умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону, які не передбачають визнання недійсним кредитного договору. Згідно ч.4 ст.\~11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), у договорі\~про надання\~споживчого кредиту\~зазначаються:\~ сума кредиту; детальний розпис\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача;\~ дата\~ \~видачі \~кредиту \~або,\~ якщо\~ кредит\~ видаватиметься\~частинами,\~ дати\~і суминадання\~таких частин\~кредиту та\~інші умови\~надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України). Спірний договір\~споживчого кредиту\~підписаний сторонами,\~які досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору,\~мали необхідний\~обсяг цивільної\~дієздатності,\~а їх\~волевиявлення було\~вільним і\~відповідало їхній\~внутрішній волі.\~[PERSON]\~на момент\~укладення договору\~не заявляв\~додаткових вимог\~щодо умов\~спірного договору\~та в\~подальшому виконував\~його умови. Перед укладенням кредитного договору [PERSON] власноручним підписом підтвердив, що перед укладенням договору з умовами надання кредиту, особою та місцезнаходженням кредитодавця ознайомлений в письмовій формі, що підтверджується його розпискою від 25.01.2007 року. При цьому [PERSON] не скористався своїм правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та не просив змінити або роз'яснити окремі положення оспорюваного кредитного договору. Отже, з врахуванням наведеного посилання [PERSON], як на підставу визнання недійсним кредитного договору, на неповноту інформації, наданої Банком перед укладенням договору, несправедливість умов кредитного договору не заслуговують на увагу. При цьому також слід зазначити, що умови спірного договору містять інформацію щодо розміру кредиту, розміру процентної ставки, порядку нарахування процентів, порядку погашення кредиту, періодичність платежів на весь час дії договору. У звязку з наведеним, суд також не приймає до уваги і висновок судово-економічної експертизи №2597 від 20.08.2018 року, яким було визначено сукупну вартість кредиту у процентному та грошовому значеннях на момент укладення кредитного договору №03-2/6495-К від 06.02.2007 року. Щодо посилань [PERSON], як на підставу для визнання кредитного договору недійсним на - не доведення банком інформації про необхідні умови кредитного продукту, оцінку можливих змін курсу іноземної валюти на майбутній час дії кредитного договору, а відтак банк, як сильна сторона договору, в порушення принципу добросовісності, фактично переклав шкідливі наслідки від невиконання своїх обов'язків щодо оцінки вказаних ризиків на споживача, слід зазначити наступне. Укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони прийняли на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення кредитного договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що така зміна не настане. Обставина зростання/коливання курсу іноземної валюти стосується обох сторін договору, позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Саме по собі неповідомлення банком про зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для визнання спірного договору про надання споживчого кредиту недійсним, з огляду на те, що позивач, добровільно погодившись на отримання кредиту в іноземній валюті, діяв на власний розсуд та ризик і сам повинен був передбачати у момент укладення договору можливість зміни курсу української гривні до іноземної валюти. Також, у відповідності до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України відповідачем-позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про те, що оспорюваний правочин було укладено під впливом обману. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк», третя особа [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору, слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 3069,42 грн. судового збору, по 1534,71грн. з кожного (14715,89/100=147,15; 14554,07/147,15=98,90%; 3103,56/100х98,90=3069,42) .

Outcome: partial