Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Головне Управління ПФУ в Донецькій області про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що має доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі. З нього на її користь на підставі рішення суду були стягнуті аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісячно на утримання доньки до досягненню останньою повноліття, тобто до [INFO] року. В теперішній час, з 01.09.2014 року [PERSON] навчається у ЛВПУ ресторанного та готельного бізнесу м. Львів на 2 курсі. Оскільки вона є студенткою денної форми навчання та їй не виповнювалось 23 роки, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на період продовження нею навчання з дня настання повноліття, тобто з [INFO] року до досягнення 23 років, тобто до [INFO] року при умові продовження навчання, в твердій сумі, що відповідає розміру пенсії по втраті годувальника з відповідною індексацією згідно із законом у розмірі 1050 грн. В судове засідання позивачка не з»явилась, просила справу слухати без її участі.(а. с. 30). Відповідач в судове засідання не з»явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Третя особа ГУ ПФУ в Донецькій області в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без участі представника.( а. с. 65). Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач не повідомив про причини своєї неявки, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач по справі мають доньку [PERSON], [INFO] ( а. с. 6). Згідно довідки ЛВПУ [PERSON] навчається у Львівському професійному коледжі і готельно-туристичного та ресторанного сервісу 1 рівня акредитації, група № 240з 01.09.2014 року по 30.06.2017 року, форма навчання денна ( а. с. 10). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] перебуває на обліку ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 4805,86 грн.( а. с.45). Інших доказів про доходи відповідача суду не надано. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Згідно з частини 1 статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, аналіз змісту ст. 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов'язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. [PERSON] проживає разом з матір'ю в м. Львові. У разі подання позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син. За змістом зазначених статей [PERSON] має право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітньої, яка повинна бути позивачем у зазначеній справі, а з врахуванням того, що повнолітня є дієздатною, то аліменти мають бути стягнуті на неї, а не інших осіб, користь, в т.ч. коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб. Отже, в даному випадку, Отже, [PERSON], заявляв вимоги про стягнення аліментів на користь повнолітньої, обґрунтовано звернулась до суду в інтересах повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, про стягнення аліментів. З урахуванням обставин, визначених у ст. ст. 198,200 СК України, зокрема матеріального стану відповідача, його проживання на тимчасово окупованій території, з урахуванням засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів до 700 грн. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII, то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що за наявності підстав, визначених цим законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами. Таким чином обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення,

Outcome: approved