Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом, підстави та предмет якого змінювалися. Правонаступником первинного співвідповідача ТОВ "Золоті Лани 2015" протягом розгляду справи стало ТОВ "Глобино Агро". Зміненою у жовтні 2017 року позовною заявою (т. 1 а.с. 98-107) позивач просив: - визнати за позивачем переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) із [PERSON] щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки із кадастровим номером [NUMBER] по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі №168 від 25.04.2006 між позивачем, як орендарем, із [PERSON], як орендодавцем; - визнати поновленим договір оренди землі від 25.04.2006 № 168, укладений між [PERSON] і позивачем щодо земельної ділянки із кадастровим номером [NUMBER] на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі №168 від 25.04.2006; - визнати недійсним договір оренди землі б/н, від 11.04.2016, укладений [PERSON] і ТОВ "Золоті лани 2015" щодо земельної ділянки із кадастровим номером [NUMBER], та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки ) за 29520787 від 06.05.2016; - визнати недійсним договір оренди землі б/н, від 18.09.2017, укладений між [PERSON] і ТОВ "Глобино Агро" щодо земельної ділянки із кадастровим номером [NUMBER], та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) за 37199399 від 21.09.2017; - визнати укладеною додаткову угоду від 31.05.2017 до договору оренди землі №168 від 25.04.2006, укладеного між [PERSON] позивачем, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2007 за № 040756200110 у редакції позивача; - стягнути з ТОВ "Глобино Агро" на користь позивача 8000,00 грн судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що позивач уклав із [PERSON] договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки № 168 від 25.04.2006, загальною площею 4,35 га, строком на 5 років, що знаходиться на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Договір оренди зареєстровано 19.07.2017. Позивач уклав із [PERSON] 01.06.2012 додаткову угоду до вказаного договору оренди землі про продовження строку дії договору оренди землі до 09.09.2017. Додаткова угода зареєстрована 10.09.2012. Позивач 11 років користується земельною ділянкою [PERSON], 31.05.2017 склав та надіслав на його адресу повідомлення і проект додаткової угоди до вказаного договору оренди землі про його поновлення за 90 днів до припинення договору, чим виконав положення п. 8 договору оренди землі і ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". [PERSON] протягом місяця після отримання повідомлення заперечень не склав і не надіслав. У такий спосіб позивач набув переважне право на поновлення договору оренди землі із [PERSON]. Позивач довідався, що з 06.05.2016 у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень на земельну ділянку [PERSON] зареєстровано право оренди ТОВ "Золоті Лани 2015" строком 7 років за договором оренди землі б/н від 11.04.2016. Право оренди починалося 11.09.2017. Надалі, у зв'язку із ліквідацією ТОВ "Золоті Лани 2015", відповідач ТОВ "Глобино Агро" (як правонаступник ТОВ "Золоті Лани 2015"), розірвав вказаний договір оренди землі б/н від 11.04.2016 і уклав новий договір оренди землі із орендарем ТОВ "Глобино Агро" від 18.09.2017. Право оренди зареєстроване 21.09.2017. Переважне право орендаря, який належно виконує свої обов'язки за відповідним договором, перед іншими орендарями на укладення договору оренди на новий строк констатовано в ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини та реалізовано в практиці Європейського суду з прав людини у розрізі захисту права власності. Зокрема, у справі "Стрейтч проти Сполученого Королівства" суд дійшов висновку, що заявника слід вважати особою, яка мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди, і в цілях статті 1 Першого протоколу таке законне сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих йому муніципалітетом Дорчестера за орендним договором (п. 35). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинень правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою і шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права і інтересу. Згідно ч. 2 ст.16 ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України визнання правочину (угоди) недійсним одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки. Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відтак вказані спірні договори оренди землі від 11.04.2016 і від 18.09.2017 порушують преважне право позивача на поновлення договору оренди землі, а тому є недійсними, записи про зареєстровані права оренди також підлягають скасуванню, а запропонована позивачем 31.05.2017 редакція додаткової угоди до договору оренди землі від № 168 від 25.04.2006 має бути визнана судом укладеною у редакції, яку склав та запропонував позивач відповідачеві [PERSON] 31.05.2017. Представник позивача вимоги позову підтримав повністю, наголосив, що позивач з 2006 року користується земельною ділянкою відповідача [PERSON], належним чином виконує свої обов'язки як орендар, у т.ч. щодо сплати орендної плати. За 90 днів до закінчення строку дії договору оренди землі, позивач склав і надіслав відповідачеві [PERSON] повідомлення про намір поновити договір оренди землі, а також проект додаткової угоди. Вказані документи [PERSON] отримав 01.06.2017. У встановлений місячний строк [PERSON] не склав і не надіслав позивачеві будь-якого реагування щодо пропозиції на поновлення договору оренди землі, тому позивачеві належить право на поновлення договору перед іншими особами. Дії ТОВ "Золоті Лани 2015" і ТОВ "Глобино Агро" позбавили позивача можливості реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди землі. Про укладення договору із ТОВ "Глобино Агро" позивач довідався із відповідного державного реєстру. У 2017 і 2018 роках позивач сплачує [PERSON] орендну плату у розмірі 10 %. ТОВ "Глобино Агро" письмово заперечувало проти позову (т. 1, а.с. 119-120, 141, 142, 159-161), вказало, право оренди за договором між [PERSON] і ТОВ "Золоті Лани 2015" від 11.04.2016 у останнього починалося після припинення права оренди позивача, тобто з 11.09.2017. ТОВ "Глобино Агро" у зв'язку із ліквідацією ТОВ "Золоті Лани 2015", як правонаступник останнього, розірвало 08.09.2017 договір оренди землі від 11.04.2016. Між ТОВ "Глобино Агро" та [PERSON] 18.09.2017 укладено договір оренди земельної ділянки [PERSON] нас строк 7 років, право оренди зареєстроване 21.09.2017. Перед укладенням цього договору [PERSON] надав ТОВ "Глобино Агро" свої заяви, які раніше надіслав позивачеві, щодо небажання продовжувати договірні відносини із позивачем, тому у позивача відсутнє переважне право на поновлення договору оренди землі за ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". [PERSON] двічі повідомляв письмово позивача про небажання продовжувати договірні відносини, що припинило переважне право позивача на поновлення договору оренди землі: до закінчення його строку дії та одразу після закінчення. Із 08.11.2017 ТОВ "Глобино Агро" використовує спірну земельну ділянку [PERSON] у масиві з іншими земельними ділянками площею 170 га. ТОВ "Глобино Агро" вже обробило землю у листопаді 2017 року. Відтак відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у позивача відсутнє переважне право на поновлення договору оренди землі. Договір оренди землі із ТОВ "Глобино Агро" не порушує права позивача. Відповідач І.М.Погорілий заперечував проти позову письмово (т. 1, а.с. 122, 123), вказав, що його не влаштовувала політика позивача, тому вирішив змінити орендаря своєї землі і не продовжувати договір із позивачем від 25.04.2016 № 168 після закінчення його дії, тобто з 10.09.2017. Відповідач сам розпоряджається своєю землею. Неодноразово звертався до позивача з питання небажання поновлювати орендні відносини. 01.09.2017 надіслав позивачеві заяву про небажання продовжувати договір оренди землі № 168 від 25.04.2016, а 12.09.2017 - лист про небажання продовжувати договір та повернути земельну ділянку після збору урожаю 2017 року, вказати час і місце оформлення повернення ділянки. Треті особи у судові засідання не з'являлися, будь-яких заяв, клопотань або пояснень до суду щодо предмету спору не надіслали. Виконавчий комітет Глобинської міської ради звернувся до суду із завою про проведення усіх судових засідань без його представника, покладається на рішення суду. Ураховуючи належне повідомлення відповідачів і третіх осіб про судове засідання 13.06.2018, надання відповідачами письмових заперечень щодо позову, не повідомлення відповідачами і третіми особами про причини неявки тощо, суд, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України ухвалив розглянути справу по суті за їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Суд встановив, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю I-ПЛ № 036788 від 10.06.2001 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,35 га, що розташована на території Василівської сільської ради, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т. 1, а.с. 11). 25.04.2006 між ТОВ Агрофірма "Степове" і [PERSON] укладено договір оренди землі № 168, згідно якого [PERSON] передав товариству в оренду належну йому земельну ділянку площею 4,35 га на строк 5 років. Договір зареєстровано 19.12.2007 (т. 1, а.с. 8, 9). Позивач ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" є правонаступником усіх прав та обов'язків ТОВ Агрофірма "Степове". Згідно додаткової угоди від 01.06.2012 укладеної між позивачем і [PERSON] продовжено строк дії вказаного договору на 5 років з моменту державної реєстрації, яка здійснена 10.09.2012 (т. 1, а.с. 10, 15). Пунктом 8 договору оренди землі від 25.05.2006 № 168 передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 31.05.2017 позивач, як орендар, направив [PERSON] лист-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору на новий строк та проект додаткової угоди (т. 1 а.с. 77-84). Згадані документи [PERSON] отримав 01.06.2017 (т. 1, а.с. 208, 210). 01.09.2017 [PERSON] направив позивачеві заяву про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди землі, укладеному між ними і просив вважати його припиненим з 11.09.2017 (т. 1, а.с. 126, 127). Вказану заяву позивач отримав 05.09.2017 (т. 1, а.с. 128). 12.09.2017 [PERSON] направив позивачеві лист-повідомлення про небажання поновлювати термін дії договору оренди землі та повернення йому його земельної ділянки одразу після збору урожаю у 2017 році (т. 1, а.с. 129-131). Лист-повідомлення позивач одержав 19.09.2017 (т. 1, а.с. 132). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (т. 1, а.с. 12) 11.04.2016 приватним нотаріусом Кременчуцького міського округу О.В.Ганночкою вчинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 14425104, внесений за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29520787 від 06.05.2016 11:00:24, на підставі договору оренди землі б/н, укладеного 11.04.2016 між ТОВ "Золоті Лани 2015" та [PERSON] щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,35 га, кадастровий номер [NUMBER]; строк оренди починається 11.09.2017, строк дії до 11.09.2024, орендна плата у готівковій формі 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. В подальшому вказаний договір оренди землі від 11.04.2016 було розірвано за угодою про розірвання договору оренди землі б/н від 08.09.2017 (т. 1, а.с. 121, 203). Отже, право оренди землі на земельну ділянку [PERSON] виникло у ТОВ "Золоті Лани 2015" у день, наступний за днем припинення первинного договору оренди землі між [PERSON] і ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт": 11.09.2017 і 10.09.2017 відповідно. Згідно статуту ТОВ "Глобино Агро" (т. 1, а.с. 61-63), інформаційної довідки щодо юридичної особи ТОВ "Глобино Агро" (т. 1 а.с. 64), інформаційної довідки щодо юридичної особи ТОВ "Золоті Лани 2015" (т. 1 а.с. 92-94) останнє припинено як юридичну особу 01.08.2017, її правонаступником є ТОВ "Глобино Агро". Згідно договору оренди землі від 18.09.2017 (т. 1, а.с. 197-200) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 21.09.2017 (т. 1, а.с. 202) 18.09.2017 між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ "Глобино Агро", як орендарем, укладено договір оренди спірної земельної ділянки на строк 7 років; орендна плата 9,94 % від нормативної грошової оцінки на рік; право оренди зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Глобинської міської ради [PERSON] 19.09.2017, запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 22464510, індексний номер рішення 37199399 від 21.09.2017 14:28:31. 18.10.2017 ТОВ "Глобино Агро" повідомило ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" про укладення договорів оренди земельних ділянок з 41 особою, серед яких є [PERSON], у зв'язку з чим 01.11.2017 відбудеться виділення земельних ділянок в натурі за участі фактичного орендаря ТОВ "Глобино Агро", представників землевпорядної організації та місцевого самоврядування. Запропоновано представнику відповідача взяти участь в проведенні виділення земельних ділянок в натурі. Позивач отримав відповідний лист 01.11.2017 (т. 1, а.с. 143-149). Згідно дорожніх листів трактора ТОВ "Глобино Агро" за період 16.11.2017 - 20.11.2017 відбулася оранка поля ТОВ "Глобино Агро" в с. Брусове (Василівка) (т. 1, а.с. 151-158). Наказом ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" від 08.08.2017 № 335 визначено сплачувати орендну плату за договорами оренди землі с. Василівка (с. Брусове) у 2017 році у розмірі 10 % від нормативно-грошової оцінки паю (т. 1, а.с. 240). Наказом ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" від 31.01.2018 № 33 визначено сплачувати орендну плату за договорами оренди землі с. Василівка (с. Брусове) у 2018 році розмірі 10 % на пай у натуральній формі (т. 1, а.с. 241, 242). Доказів внесення змін до договору оренди землі від 25.04.2016 № 168, укладеного між позивачем та [PERSON], у частині збільшення розміру орендної плати судові не надано. Відтак юридичного обов'язку і юридичного права сплачувати і отримувати 10-процентний розмір орендної плати у сторін договору не виникло. Згідно ч. 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов'язки. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду. Так, частинами першою-п'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування частини першої ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Так ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає обов'язок орендодавця розглянути вказану пропозицію протягом місяця з дня її отримання та не встановлює жодних правових наслідків у випадку якщо волевиявлення орендаря надійшло у пізніший термін, однак до закінчення дії договору оренди землі. Разом з тим, частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом. Згідно ч.ч. 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. При вирішенні цього спору суд виходить з того, що переважне право орендаря на поновлення договору оренди, яке підлягає захисту відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, виникає за умови існування одночасно трьох фактів: по-перше, орендар виконав вимоги ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", продовжує користуватися землею і протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди від орендодавця не надійшло заперечень щодо поновлення договору. Таким чином позивач після сплину місячного строку відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" мав можливість оскаржити у суді наявне зволікання орендодавця в укладенні додаткової угоди, проте не скористався таким правом. Разом з тим відповідач [PERSON] відповідно до вимог ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" до сплину місячного строку (після закінчення строку дії договору оренди) повідомив належним чином орендаря про небажання поновити договір оренди. Факт продовження користування землею ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" після закінчення строку дії договору оренди не підтверджено належними та допустимими доказами. Спірною землею із листопада 2017 року користується ТОВ "Глобино Агро". Крім того, проаналізувавши умови додаткової угоди та умови договору оренди, суд дійшов висновку, що новий договір оренди землі (із ТОВ "Глобино Агро") укладений на більш вигідних умовах для [PERSON], ніж запропоновані йому позивачем. Щонайменше: орендна плата 9,94 % за договором із ТОВ "Глобино Агро"; орендна плата 8 % за проектом додаткової угоди із ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт". Згідно з вимогами ст.ст. 203, 215 ЦК України правочин може бути визнаний недійсним в разі укладення його всупереч вимог закону, або всупереч інтересам держави або суспільства, його моральним засадам, або якщо правочин укладений без волевиявлення. Передбачені законом підстави для визнання недійсним договору оренди б/н від 11.04.2016, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Золоті Лани", відсутні оскільки цей договір був розірваний сторонами, при цьому позивачем не доведено чи виконувався реально цей договір та, відповідно, яким чином сам факт його укладення порушив його права. Як встановлено вище, відповідач у справі [PERSON] скористався своїми правами власника майна, відмовив позивачі в продовженні дії договору оренди землі. Ураховуючи зазначене, оцінивши усі надані учасниками справи докази, з врахуванням вищезазначених норм матеріального права, встановлених судом фактів, суд приходить до висновку, що після закінчення дії договору оренди землі між позивачем та відповідачем, позивач втратив переважне право на поновлення дії договору оренди землі спірної земельної ділянки, та підстави для визнання недійсними договорів оренди землі, укладених між [PERSON] і ТОВ "Золоті Лани 2015", а також між [PERSON] і ТОВ "Глобино Агро" відсутні. Відтак суд відмовляє у задоволенні позову повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з урахуванням відмови у позові, сплачений позивачем судовий збір не покладається на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed