Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

04.09.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Ставищенської\~сільської ради\~Коростенського району\~Житомирської області\~про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування\~позову позивач\~зазначила,\~що [INFO] померла\~її матір\~ [PERSON] .Після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок загальною площею 3,0219 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області, які належали бабі позивача [PERSON] . Позивач звернулась після смерті матері [PERSON] із заявою для прийняття спадщини до Коростенської районної державної нотаріальної контори, внаслідок чого заведено спадкову справу №138/2013. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві відмовлено через наявність у державному акт на право приватної власності на землю помилки в написанні прізвища та по батькові власника, що і стало приводом для звернення до суду з даним позовом. Тому позивач просила встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документа державного акта\~на право\~приватної власності\~на землюсерії ІІІ-ЖТ № 023713 від 10.05.2002 року, а також визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом у вигляді земельних ділянок загальною площею 3,0219 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області, що залишились після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилась, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак у поданій заяві просила суд розгляд справи провести у її відсутність. Представник відповідача - Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив та просив справу розглянути без участі представника. Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.02.199 року. Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла її дочка, мати позивача [PERSON] , так як на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №122/02-22 від 30.06.2020 року, яка видана виконкомом Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.04.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді земельних ділянок загальною площею 3,0219 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Позивач [PERSON] звернулась після смерті матері [PERSON] із заявою для прийняття спадщини до Коростенської районної державної нотаріальної контори, внаслідок чого заведено спадкову справу №138/2013, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено з підстав наявності розбіжностей у державному акт на право приватної власності на землю помилки в написанні прізвища та по батькові власника. Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/922-а від 18.06.2020 р., розбіжності в записах документів " [PERSON] ", зумовлені фіксацією форм імені по батькові, що утворені від варіантів особового імені: офіційно-документального [PERSON] та розмовного [PERSON] . Крім того, відповідний експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/984-а від 07.07.2020 р. щодо розбіжності в записах документів " [PERSON] ", зумовлені фіксацією форм імені по батькові, що утворені від варіантів особового імені: офіційно-документального та розмовного. Ступінь родинних зв`язків між позивачем [PERSON] та [PERSON] , як донькою та матір`ю, підтверджується свідоцтвом про народження позивача та про одруження позивача серії [NUMBER] . Відповідно до п."а" ч. 3\~ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у нормі ст.2\~Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктами 16, 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Статтями\~1216, 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Відповідно до ч.5\~ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Частиною першою\~ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~У відповідності до п.6 ч.1 ст.315 Цивільного\~процесуального кодексу України суди розглядають\~справи про встановлення\~фактів\~належності\~правовстановлюючих\~документів\~особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження\~якої, що\~зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження\~цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження\~або в паспорті. Позивач не має\~можливості\~в позасудовому порядку виправити у правовстановлюючому документі допущену орфографічну помилку в написанні прізвища спадкодавця. Досліджені\~докази,\~які є\~належними та\~допустимими,\~вказують на\~те,\~що у\~державному акт\~на право\~приватної власності\~на землюсерії ІІІ-ЖТ № 023713 від 10.05.2002 року, допущена помилка у написанні\~прізвища, імені, по батькові, усунення\~якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту належності\~ [PERSON] зазначеного державного акту, з метою реалізації\~позивачем прав та законних інтересів. Крім того, право власності спадкоємця [PERSON] на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, з підстав відсутності іншого способу визнання права на спадкове майно за позивачем. Отже, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved