Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

В проваджені Дубенського міськрайонного суду перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що між ним та [PERSON] 22 серпня 2011 року було укладено договір позики грошових коштів в розмірі 15 тисяч доларів США. Вказані кошти відповідача зобов'язувалася повернути до 22 грудня 2011 року. Зобов'язання відповідача забезпечено іпотекою житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м.Дубно вул.Гонти, 1, який належить [PERSON] на праві особистої приватної власності. Відповідач своїх зобов'язань не виконує, а тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом надання йому права на продаж предмета іпотеки. Також просить виселити всіх мешканців, які проживають в будинку, що є предметом іпотеки та стягнути на його користь понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] подала до суду заперечення проти позову, в якому визнає факт укладення договору позики з [PERSON] та договору іпотеки, предметом якого є житловий будинок №1 по вул.Гонти в м.Дубно. Вважає, укладений договір іпотеки нікчемним, оскільки при укладення вказаного договору недодержано вимоги ст. 203 ЦК України а саме є таким що порушує права та інтереси неповнолітньої дитини. Вказує, що на момент укладення договору іпотеки, в будинку проживала її неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. У звязку з тяжким матеріальним становищем, вона змушена була позичити кошти у [PERSON]. На вимогу позивача, як забезпечення виконання зобов'язання, було укладено договір іпотеки. Для його укладення, вона зняла з реєстрації у вказаному будинку свою дочку. Таким чином, на думку відповідача, були створенні штучні умови для укладення договору іпотеки, що призвело до порушення прав неповнолітньої дитини. Просить в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити в звязку з нікчемністю даного договору. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали частково. Від позовних вимог в частині виселення мешканців будинку, що є предметом іпотеки відмовилися. [PERSON] пояснив, що [PERSON] позичила в нього кошти в сумі 15 тисяч доларів США, з її слів для здійснення підприємницької діяльності. Як забезпечення належного виконання зобовязання, було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок, що належиться відповідачу на праві приватної особистої власності. На неодноразові звернення до [PERSON] щодо повернення суми позики, відповідач належним чином не реагувала. Тому, він змушений звернутись до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Просить позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки задоволити та стягнути понесені судові витрати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін. В попередніх судових засіданнях, [PERSON] давала пояснення, що дійсно отримала від [PERSON] кошти в сумі 15 тисяч доларів США, про що ними було укладено договір позики. Як забезпечення належного виконання зобов'язань, було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка, які належить їй на праві приватної власності. Однак, вказані договори були укладені під примусом, оскільки в неї були інші борги. Її волевиявлення на укладення вказаних договір не було. Допитана в судовому засідання приватний нотаріус Дубенського міського нотаріального округу [PERSON] пояснила, що 22 серпня 2011 року посвідчувала договір іпотеки, укладений між [PERSON] та [PERSON] Сторони діяли вільно, без примусу. Судом встановлено, що 22 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошовий коштів, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] кошти в сумі 15 тисяч доларів США готівкою для здійснення господарської діяльності (п.1 договору). Зобов'язання забезпечуються іпотекою житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м.Дубно Рівненської області вул.Гонти, 1 (п.3 договору). Строк користування позикою до 22 грудня 2011 року (а.с.6) На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 22 серпня 2011 року було укладено договір іпотеки, предметом якої є житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул.Гонти, 1 та земельна ділянка за цією ж адресою площею 0,0694 га та належать [PERSON] на праві особистої приватної власності (а.с.7-8). Оскільки, відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання за цими договорами, утворилась заборгованість розмір якої склада15 тисяч доларів США. Дана обставина не заперечується відповідачем. Відповідно до п.5.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання строку виконання зобов'язання за договором позики грошових коштів воно не буде виконано належним чином, а саме при повному або частковому позики та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій, комісій або інших платежів у встановлені договором позики коштів у строки. Згідно з п.5.3 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з домовленістю сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку є суму грошових коштів (суму позики) або таку є кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов'язань з боку боржника. Відповідно до частини шостої статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. За змістом статті 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Пунктами 2.1 та 2.2 договору іпотеки від 22 серпня 2011 року сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 301151 гривень: житловий будинок з надвірними будівлями, що є предметом іпотеки\~265590 гривень, земельна ділянка, що є предметом іпотеки\~35561 гривень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Рівненська область, м. Дубно, вул.І.Гонти, 1 , та земельну ділянку, загальною площею 0,0694 в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 22 серпня 2011 року, яка становить 15 тисяч доларів США, підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню в розмірі 243,60 гривень. Оскільки, позивачем при подачі позовної заяви сплачено в мінімальному розмірі, решту судового збору в розмірі 2767, 91 гривень необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved