Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та ПАТ Комерційний банк «Фінансова ініціатива» 19 серпня 2014 року був укладений договір банківського вкладу № 337897 на 1147 доларів США. Після поповнень депозитного рахунку, станом на 11 вересня 2014 року загальна сума вкладу склала 13057 доларів США. Крім того, відповідно до умов договору банк зобовязаний був щомісячно сплачувати позивачеві нараховані відсотки за користування вкладом. 24 серпня 2015 року строк дії договору закінчився, проте на вимогу відповідача про повернення вкладу та нарахованих відсотків, які зараховувались банком на відкритий поточний рахунок, проте фактично виплачувались не у повному обсязі, їй було відмовлено. [PERSON] у позові зазначає, що такими діями відповідача їй завдана також моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях у зв'язку з принизливим та образливим відношенням зі сторони ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива». Після уточнення позовних вимог (а.с.47) позивач зазначає, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі ФГВФО) їй виплачена частина суми боргу та просить суд стягнути з відповідача: 1) суму вкладу та нарахованих відсотків у розмірі 4361,34 доларів США; 2) у відшкодування моральної шкоди суму 50000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити. Зазначив, що у зв'язку з введенням в банку тимчасової адміністрації, частково заборгованість відповідача погашена ФГВФО. Відповідач та третя особа, які були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.45,46), своїх представників до суду не направили. Судом установлено, що 19 серпня 2014 року між ПАТ Комерційний банк «Фінансова ініціатива» та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу № 337897 (вклад «Інтернаціональний») у валюті долар США з наступними умовами: - сума вкладу 1147,00 доларів США з можливістю здійснення додаткових внесків; - процентна ставка 11,75 відсотків річних, які виплачуються вкладнику 19 числа кожного місяця на поточний рахунок; - строк дії договору 24 серпня 2015 року (а.с.4-5). В цей же день, 19 серпня 2014 року за договором між сторонами банком був відкритий поточний рахунок для [PERSON] (а.с.6-8). Згідно з випискою по договору станом на 18 листопада 2014 року, квитанціями про внесення коштів на депозитний рахунок (а.с.9,10-15), загальна сума вкладу [PERSON] становила 13057,00 доларів США, по відсоткам 46,44 доларів США. У листопаді 2014 року, липні 2015 року представник позивача звертався до ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» із претензійним листом та заявою з приводу невиплати вкладу та відсотків (а.с.16-18). На підставі постанови Правління НБУ від 23 червня 2015 р. № 408 "Про віднесення ПАТ КБ "Фінансова Ініціатива" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 червня 2015 р. № 121 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ КБ "Фінансова Ініціатива", згідно з яким з 24 червня 2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ КБ "Фінансова Ініціатива". Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до ч. ч. ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Крім того, згідно з п. п. 1-3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 3-217гс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. З урахуванням викладеного, у зв'язку з введенням у ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» тимчасової адміністрації, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про стягнення грошових коштів. Не підлягає задоволенню також вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, як така, що ґрунтується на законі. Оскільки позивач, відповідно до норм ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, його відшкодування згідно з положенням ст. 88 ЦПК України покладається на Державний бюджет України.

Outcome: dismissed