Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , зацікавлена особа Володимирецька районна державна нотаріальна контора Рівненської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати заявниці, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин між заявницею та спадкодавицею підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу де дівоче прізвище заявниці вказано « [PERSON] », свідоцтвом про народження де матір`ю заявниці записана [PERSON] . Під час оформлення спадщини виявилося, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.08.2010 року, виданого державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори Оксенюк А.А., власником спірного спадкового майна є [PERSON] . Отже, згідно даного правовстановлюючого документа по батькові спадкоємиці (власника) зазначено « [PERSON] », в той час як згідно свідоцтва про смерть, яке видане взамін паспорта, її по батькові зазначено « [PERSON] ». Внести виправлення в свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має можливості оскільки порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Мін`юсту 22.02.2012 року №296/5, не передбачає підстав для внесення змін у такий документ. [PERSON] , необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу з метою оформлення спадщини за законом після смерті спадкодавиці. Тому [PERSON] , змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки це зробити іншим шляхом, ніж в судовому порядку неможливо. Заявниця [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Володимирецької районної державної нотаріальної контори Рівненської області у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити в її відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.05.2020 року, яке видано виконкомом Довговільської сільської ради Володимирецького району. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та належав їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.08.2010 року серія ВРА 369314. Також судом встановлено, що дане свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане на ім`я " [PERSON] ". Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.05.2020 року спадкодавицю вказано по батькові як « [PERSON] ». Згідно довідки №1244 від 22.10.2020 року виданої виконкомом Довговільської сільської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та « [PERSON] » є одна і та сама особа. Внаслідок виявлених неточностей у зазначенні по батькові спадкодавиці " [PERSON] " замість " [PERSON] " у свідоцтві про право на спадщину за заповітом заявниця [PERSON] , не має змоги встановити відповідність заявлених прав документу, що його посвідчує. Факт родинних відносин між заявницею та спадкодавицею підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] де дівоче прізвище заявниці « [PERSON] », також свідоцтвом про народження серія [NUMBER] де матір`ю заявниці записана [PERSON] . Положеннями статей 1261, 1268 ч.3 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заявниця, як донька спадкодавиці, є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні. [PERSON] , звернувшись до Володимирецької районної державної нотаріальної контори Рівненської області з заявою про виправлення описки, однак їй було відмовлено у внесенні змін до у свідоцтві про право на спадщину за заповітом та запропоновано звернутися до суду. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На теперішній час заявниця позбавлена можливості іншим чином встановити факт належності матері [PERSON] , документу, а саме: у свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.08.2010 року серія ВРА 369314 виданого Володимирецькою районною державною нотаріальною конторою Рівненської області, оскільки цей документ містить розбіжності в написанні по батькові померлої, замість " [PERSON] " вказано " [PERSON] ", що позбавляє заявницю можливості оформлення своїх спадкових прав та прийняття спадщини. Також згідно порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Мін`юсту 22.02.2012 року №296/5, який не передбачає підстав для внесення змін у такий документ. Відповідно до ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «При розгляді справи про встановлення відповідно до п.6ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення». Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності. Статтею 25 частиною 4 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Тому, суд вважає вимоги заявниці щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved