Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якої зазначив, що 25.10.2019 р. між сторонами було укладено договір про споживчий кредит № 83_011, відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав 230500,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше жовтня 2024 р. та сплатою процентів в розмірі 56 % на рік. 21.09.2020 р. між сторонами було укладено Додатковий договір № 1, за умовами якого позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 4377,72 грн щомісячно та сплачувати проценти. Свої зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31.12.2020 р. розмір заборгованості становить 214630,73 грн., в тому числі: 188241,63 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 25968,42 грн. - проценти за користування кредитом; 231,44 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 76,67 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості по процентам; 112,57 грн. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам. Просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. 01.04.2021 р. судом зроблено запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь на який отримана 14.04.2021 р. Ухвалою Селидівського міського суду Донецькоїобластівід29.04.2021 року суддею Переясловською Ю.А. відкрито провадження по справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2021 р. головуючим по справі визначено суддю Черкова В.Г. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01.10.2021 року суддею Черковим В.Г. справу прийнято до свого провадження, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі "Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі „розумності строку". У справі «Dilipak and Karakaya v. Turkey» (№ № 7942/05, 24838/05, рішення від 04.03.2014 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що можливість для сторін взяти участь у судовому розгляді випливає з предмету та мети статті 6 Конвенції, взятої в цілому. Крім того, принципи змагальності судового процесу та рівності сторін, навряд чи можливі без участі сторін у розгляді. ЄСПЛ наголосив, що система Конвенції вимагає від договірних держав вживати необхідних заходів для забезпечення ефективного здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції. Це передбачає, насамперед, що особи, стосовно яких судові провадження були розпочаті, повинні бути проінформовані про цей факт. Таким чином, в контексті указаної справи ЄСПЛ вирішував питання, чи прийняла влада необхідні заходи для повідомлення одного із заявників про порушення судового розгляду, і чи відмовився останній від свого права; якщо ні, то чи міг заявник домогтися нового змагального розгляду відповідно до національного законодавства. З урахуванням зазначеного особа, яка не була присутньою під час розгляду справи, має право на адекватну, скорочену процедуру скасування рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2019 р. між сторонами було укладено договір про споживчий кредит № 83_011, відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав 230500,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше жовтня 2024 р. та сплатою процентів в розмірі 56 % на рік. 21.09.2020 р. між сторонами було укладено Додатковий договір № 1, за умовами якого позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 4377,72 грн щомісячно та сплачувати проценти Згідно розрахунку станом на 31.12.2020 р. розмір заборгованості становить 214630,73 грн., в тому числі: 188241,63 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 25968,42 грн. - проценти за користування кредитом; 231,44 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 76,67 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості по процентам; 112,57 грн. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам. Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (ст.. 625 ЦК України) та проценти за позикою (ст.. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Отже, у разу порушення стороною договору своїх грошових зобов`язань законодавство не виключає можливості одночасно стягнення з боржника пені (ч. 3 ст. 549 ЦК України) та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Вказана правова позиція була викладена у постанові Верховного суду України у справах № 6-49 цс12, 6-100 цс 14, № 6-113цс14 від 01.10.2014 року. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved