Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича №11466 від 20.11.2020 про стягнення з нього на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія "Кредит Капітал" заборгованості у сумі 14800,00 грн. згідно кредитного договору №1699649 від 19.02.2019, укладеного з ТОВ «Мілоан», таким, що не підлягає виконанню. Вирішити питання про стягнення судових витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 09 січня 2021 року ним отримано засобами поштового зв`язку від приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Л.М. постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64001752 від 24.12.2020. Стягувачем по вказаному виконавчому провадженні є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Так, за результатами ознайомлення з вказаним виконавчим провадженням йому стало відомо, що предметом виконання є виконавчий напис, вчинений 20.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. за № 11466. При ознайомленні з виконавчим написом стало відомо, що з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 14800 грн., з яких 5000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1150,00 грн. прострочена заборгованість за комісією, 6150,00 грн. прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом та 2500,00 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенею (нараховано з 22.03.2019 до 31.05.2019). Вказує, що в даному контексті ознакам безспірності вимог відповідають виключно вимоги про стягнення 5000 грн. боргу за сумою кредиту. Решта вимог, які нотаріус вважав безспірними, позивачем не визнаються, та зазначає, що спосіб їх нарахування суперечить вимогам чинного законодавства, тому наявність та розмір даних вимог може бути констатовано виключно в судовому порядку в межах позову кредитора про стягнення боргу за кредитним договором №1699649 від 19.02.2019. Приватний нотаріус не мав правових підстав для встановлення безспірності, оскільки є встановлена законом процедура встановлення такої безспірності, тому при вчиненні вказаного виконавчого напису не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та не взяв до уваги, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 були скасовані зміни до Переліку в частині можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою. Враховуючи зазначене, вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства України, а саме норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Тому, на підставі викладеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №11466 від 20.11.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем та стягнути із відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позовної заяви підтримав та просить позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» Царенкова О.Д. надала суду відзив, у відповідності до якого просить ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Зазначає, що про невиконання умов договору позивача належним чином повідомлялося шляхом направлення претензії, про відступлення боргу ТОВ «Мілоан» також позивача було належним чином повідомлено. Окрім того, позивач був ознайомлений з умовами договору, про що свідчить його підпис. На підтвердження вищезазначених фактів представником відповідача надано належні документи, які підтверджують вищевикладене. Тому вважає, що ними були дотримані всі вимоги щодо подання заяви для вчинення виконавчого напису нотаріусом. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю та просить врахувати, що позивачем не надано доказів про оплату послуг адвоката, а отже відсутні підстави для відшкодування таких витрат. Треті особи на стороні відповідача, а саме: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович та приватний виконавець територіального округу Івано-Франківської області Ткачук Любомир Михайлович в судове засідання не з`явилися з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавали, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 69, 70). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 21.01.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 09.02.2021 представником відповідача ТОВ «ФК «Кредит капітал» надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, у відповідності до якого позов товариство не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що 19.02.2019 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір №1699649, у відповідності до якого позивач отримав кредит в сумі 5000 грн. строком на 30 днів з визначеною процентною ставкою (а.с.25-27). В подальшому право вимоги за кредитним договором набуло ТОВ "ФК "Кредит Капітал" відповідно до укладеного 31.05.2019 з ТОВ «Мілоан» договору факторингу №31-МЛ (а.с. 28-34). 08 жовтня 2020 року на адресу [PERSON] направлено претензію про те, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК "Кредит Капітал" укладено договір факторингу, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1699649 від 19.02.2019, за яким він являється боржником та запропоновано добровільно виконати умови зобов`язання та повернути борг протягом 7-ми днів (а.с. 37). Станом на 08 жовтня 2020 року в позивача утворилась заборгованість за наданим йому кредитом у розмірі 14800,00 грн., про що повідомлено позивача повідомленням - вимогою про сплату боргу та попереджено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором у тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги, ТОВ "ФК "Кредит Капітал" здійснить стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір (а.с. 37). 20.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис №11595, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ "ФК "Кредит Капітал", якому ТОВ "Мілоан" відступлено право вимоги за кредитним договором №1699649 від 19.02.2019, укладеним між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , заборгованість в розмірі 14800 грн., з яких 5000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1150,00 грн. прострочена заборгованість за комісією, 6150,00 грн. прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом та 2500,00 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями (нараховано з 22.03.2019 до 31.05.2019). Також стягнуто 970,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Загальна заборгованість боржника становить 15770,00 грн. (а.с. 9). 24.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Л.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №11466 від 20.11.2020 (а.с.8). Таким чином судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса №11466 від 20.11.2020 за зверненням ТОВ "ФК "Кредит Капітал" на суму 15770 грн. Оцінка суду: врахувавши позицію позивача, викладену в його позовній заяві, позицію представника відповідача, викладену у відзиві, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази, даючи їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (зі змінами) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як встановлено судом, укладений між ТОВ "Міолан" та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. В той же час приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття. Таким чином, в даному випадку у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте ні відповідачем, ні третіми особами не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Барщацькому І.В. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника [PERSON] , а тому суду не представилося можливим перевірити, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості була належно перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. У позовній заяві позивач наголошує, що ознакам безспірності вимог відповідають виключно вимоги про стягнення 5000 грн. боргу за сумою кредиту, а решту вимог, які нотаріус вважав безспірними, ним не визнаються, а спосіб їх нарахування позивач вважає таким, що суперечить вимогам чинного законодавства. Щодо нарахування комісії в сумі 1150,00 грн., то таке нарахування суперечить нормам законодавства про споживче кредитування, що підтверджує також правова позиція, зазначена у постанові Об"єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 у справі № 524/5152/15-ц. Нарахування відсотків поза межами строку кредитування також не відповідають закону, про що йдеться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Нарахування штрафів і пені за період з 22.03.2019 до 31.05.2019 здійснено поза межами позовної давності, а їх одночасне нарахування заборонено ч. 4 ст. 21 Закону України "Про споживче кредитування". При цьому жодних доказів на спростування позиції позивача ні відповідачем, ні третіми особами суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості, яка стягнута з відповідача за виконавчим написом нотаріуса, який оскаржується у даній справі, не є безспірною, а тому її наявність та розмір підлягає встановленню та доведенню. Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 20 листопада 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №11466, таким, що не підлягає виконанню. А тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, задоволення позову судовий збір у розмірі розмірі 908,00 грн. за подання позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] . На підставі викладеного, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved