Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2011 року вони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №9. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], інваліда з дитинства, яка проживає разом з позивачем. Позивач вказує, що сторони разом не\~проживають з травня 2017 року, наміру зберегти сімю сторони не мають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони мають різні погляди на життя, відповідач зневажливо ставиться до позивача, в сім'ї постійно виникали сварки. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Окунь"; стягнути на її користь з відповідача судові витрати. Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 14.07.2017 року. 03.08.2017 року за нормами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції, що діяла до 15.12.2017 року, відповідач надав суду заперечення на позовну заяву, в якій зазначив, що їх сімя проживала в м. Києві, в травні 2017 року у них виник конфлікт з приводу використання коштів, які отримали від продажу автомобіля. Позивач працювала вчителем, в травні місяці в позивача почалися канікули, тому вони вирішили, що дружина з дитиною поїде до санаторію. Кожного року вони з сімєю їздили в с. Перегонівка Голованіського району Кіровоградської області, оскільки там проживають їх родичі. Позивач з дочкою в травні 2017 року поїхала до батьків, потім до санаторію, весь час вони спілкувалися. Просив надати строк для примирення. 04 серпня 2017 року за клопотанням відповідача судом постановлено ухвалу та сторонам було надано строк на примирення терміном на 6 місяців по 04 лютого 2018 року. 15.12.2017 року набрав чинність Закон України від 03.10.2017 року №2147-VІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон №2147-VІІІ), яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Враховуючи вимоги підпункту 9 п. 1 Розділу ХІІІ "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ, за яким справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, суд продовжує розгляд справи. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, заяви про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Перегонівській сільській раді Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОЛ №055569, виданого 30 вересня 2011 року виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 4). Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ №133412, виданого 09 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 6). Як вбачається з довідки № 2033, виданої 07.07.2017 року виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, дочка сторін [PERSON] проживає разом з позивачем в с. Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають з травня 2017 року. Таким чином, шлюб носить чисто формальний характер. Наданий судом сторонам строк на примирення не зберіг сім'ю, оскільки позивач і надалі наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Окунь». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої квитанції, позивач за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 640 грн., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (а.с. 1), що підлягає відшкодуванню. На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved