Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» з позовом про захист прав споживачів та просить суд зобов'язати відповідача стягнути суму в розмірі 246 961,87 грн., з якої 131 064,75 грн. - пеня, 10 922,06 грн. - 3% річних та 104 975,06 грн. збитки від інфляції. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі поданих заяв позивача від 20 жовтня 2014 року та 24 жовтня 2014 року банком на його м'я було відкрито два карткові рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER]. Згідно п.2.5.1. Тарифного плану "Pro-запас+" вартість здійснення безготівкової оплати товарів/робіт/послуг за допомогою платіжної картки становила 1 грн. Однак, 20 січня 2015 року банком вчинено односторонній письмовий правочин до договорів на відкриття карткового рахунку, яким з 20 січня 2015 року змінено тарифи на обслуговування електронного платіжного засобу з 1 грн. до 30 % від суми операції. В подальшому, на підставі даного одностороннього правочину за грошовими операціями, здійсненими позивачем 17 січня 2015 року та 19 січня 2015 року, ПАТ «АБ «Укргазбанк» було нарахувано [PERSON] комісію по рахунку № [NUMBER] у розмірі 134 537,67 грн. та по рахунку № [NUMBER] у розмірі 46 751,67 грн. та списано ці суми з рахунків позивача 23.01.2015 року. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року у справі № 752/15294/15-ц, залишеним без змін ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 12.09.2016 року, було встановлено порушення банком ст. 14.10 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Визнано неправомірним нарахування заборгованості по рахунку № [NUMBER] у розмірі 134 537,67 грн. та по рахунку № [NUMBER] у розмірі 46 751,67 грн., а також зобов'язано ПАТ АБ "Укргазбанк" списати з вказаних рахунків заборгованість у розмірі 134 537,67 грн. та 46 751,67 грн. відповідно. ПАТ АБ "Укргазбанк" фактично виконав рішення суду та списав з рахунку позивача протиправно нараховані комісії лише 25.01.2017 року. У липні 2017 року від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення на позов, обґрунтовані наступним. Так, представник відповідача посилається на те, що банк вправі вчиняти односторонні письмові правочини шляхом розміщення (оголошення) письмового правочину банку на дошках (об'явах) банку, що розміщується в загальнодоступних клієнту місцях, а також в мережі інтернет. Крім того, рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року у справі № 752/15294/15-ц, визнано неправомірним нарахування банком заборгованості по рахунку № [NUMBER] у розмірі 134 537,67 грн. і по рахунку № [NUMBER] у розмірі 46 751,67 грн. та зобов'язано списати цю заборгованість. Проте, не визнано спірний односторонній правочин недійсним,тобто позивачем не оспорювалась його законність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги,виходячи з наступного. Відповідно до ст.1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1 ст. 1073 Цивільного кодексу України передбачено, щоу разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 32.3.2.Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року у справі № 752/15294/15-ц, залишеним без змін ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 12.09.2016 року, було встановлено порушення банком ст. 14.10 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Визнано неправомірним нарахування заборгованості по рахунку № [NUMBER] у розмірі 134 537,67 грн. та по рахунку № [NUMBER] у розмірі 46 751,67 грн., а також зобов'язано ПАТ АБ "Укргазбанк" списати з вказаних рахунків заборгованість у розмірі 134 537,67 грн. та 46 751,67 грн. відповідно. ПАТ АБ "Укргазбанк" фактично виконав рішення суду та списав з рахунку позивача протиправно нараховані комісії лише 25.01.2017 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Судом встановлено, що позивач вживав всіх можливих заходів щодо відновлення порушеного банком права - звернувся до суду у вересні 2015 року, судова справа розглядалась у трьох інстанціях, судове рішення фактично виконане у січні 2017 року в примусовому порядку. Позивач не міг раніше фактично визначити суму, на яку нараховується пеня згідно з ч. 2 ст. 32.3.2.Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ті обставини, які викладені позивачами в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи належними і допустимим доказами. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] щодо стягнення з ПАТ АБ "Укргазбанк" на його користь пені, інфляційних збитків та трьох відсотків річних, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню,з наступного розрахунку : Згідно п.2.5.1. Тарифного плану "Рго-запас+" в АБ "Укргазбанк" встановлено 36% річних за короткостроковими кредитами (овердрафтами). Отже, станом на 25 січня 2017 \дата повернення коштів згідно рішення суду) на виконання вимог Закону ПАТ "АБ "Укргазбанк" за порушення, яке встановлено рішенням суду, повинен сплатити на користь [PERSON] пеню, а саме: - за рахунком № [NUMBER] за період з 23 січня 2015 \дата протиправного нарахованої та списаної комісії) до 25 січня 2017 - 733 календарних дні 134 537,67 грн. х 36% х 733 днів : 365 = 97 265,21 грн. -зарахунком [NUMBER] за період з 23 січня 2015 \дата протиправного нарахованої та списаної комісії) до 25 січня 2017 - 733 календарних дні 46 751,67 грн. х 36% х 733 дні: 365 = 33 799,54 грн. Разом пені - 131 064.75 грн.. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави 2469,62 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved