Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 29 квітня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Є ГРОШІ КОМ» про визнання дій незаконними, визнання відсутності зобов`язань, визнання правочину таким, що не був укладений. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в вересні 2020 року йому стало відомо, що ніби то він укладав кредитний договір з відповідачем, однак жодного письмового кредитного договору з відповідачем він не укладав, тому просив суд визнати вимоги відповідача до нього щодо сплати заборгованості за договором із надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту незаконними; визнати зобов`язання [PERSON] щодо сплати заборгованості за договором із надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту перед відповідачем такими, що не були набуті; визнати відсутність фінансової заборгованості за договором із наданням коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у [PERSON] перед відповідачем; визнати відсутність зобов`язань за договором із надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у [PERSON] перед відповідачем; визнати правочин щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту між [PERSON] та відповідачем такими що не укладались; визнати договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту між [PERSON] та відповідачем , таким що не укладався (а.с.1-10). 01 листопада 2021 року від директора ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» Корецької І.С. надійшов відзив на позовну заяву в якому остання заперечувала проти задоволення позову та посилалася на те, що 15 серпня 2020р.\~\~між ТОВ "ФК «Є ГРОШІ КОМ» та [PERSON] \~було укладено договір позики №3544512859-901984 від 15 серпня 2020 року (електронний договір), відповідно до якого позивач отримав у позику 2 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строк надання позики складав 30 календарних днів, тобто до 28 серпня 2020 р. (включно). Договір був укладений відповідно до\~ст.10 Закону України "Про електронну комерцію", в якій встановлено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до\~ст.11 вказаного Закону\~визначений порядок укладання електронного договору. На сторінці в мережі Інтернет ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» розміщена інформація про підприємство, скановані копії правовстановлюючих документів, фінансові звіти про діяльність підприємства та пропозиції (оферти) щодо видачі кредитів з правилами їх отримання та повернення, а також встановлені правила щодо отримання кредитних коштів. Позивачем було підписано договір за допомогою одноразового ідентифікатора, яким є повідомлення з відповідним кодом, який зазначений у тексті договору у розділі "Реквізити та Підписи сторін". Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 квітня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 29). Ухвалою судді від 05 травня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Є ГРОШІ КОМ» про визнання дій незаконними, визнання відсутності зобов`язань, визнання правочину таким, що не був укладений та витребувано докази (а.с. 30-32). При поданні позовної заяви позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с. 18). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надали відзив на позовну заяву. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини, встановлені судом 15 серпня 2020 року між [PERSON] та ТОВ "ФК «Є ГРОШІ КОМ» укладено договір позики №3544512859-901984, відповідно до умов якого [PERSON] отримав позику. Вказаний договір укладено на сайті відповідача https://e-groshi.com, шляхом подання заяви на отримання кредитних коштів. З оспорюваного договору вбачається, що його підписано з боку позичальника за допомогою електронного підпису [PERSON] , СМС-код 5oJfFX. Також Додатком 1 до договору є графік розрахунків, який містить розрахунок суми процентів за користування позикою та термін повернення позики, а саме: дата платежу 28 серпня 2020р., сума позики 2 000 грн.; комісія 122 грн., а всього підлягає поверненню 2 122 грн. Даний графік підписаний [PERSON] , електронним підписом СМС-код 5oJfFX. Умовами п.1.2 договору визначено, що позика надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту позикодавця (https://e-groshi.com) за умови ідентифікації позичальника та використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач має в мережі Інтернет сторінку з розміщеною пропозицією (офертою) на сайті - https://e-groshi.com. На сторінці розміщена інформація про підприємство, скановані копії правовстановлюючих документів, фінансові звіти про діяльність підприємства, та публічну пропозицію (оферту), а також сам договір, де зазначена вся повна інформація щодо умов укладення кредитного договору, а саме визначено: порядок укладення договору та надання фінансового кредиту; предмет та строк дії договору; права і обов`язки сторін; порядок нарахування процентів за користування кредитом та механізм повернення кредиту; продовження строку користування кредитом (пролонгація); реструктуризація договору; відповідальність сторін; внесення змін і доповнень. Така інформація є відкритою та доступною для невизначеного кола осіб. Позивач мав змогу перш ніж укласти договір, детально ознайомитися з його умовами, у тому числі з розміром відсотків за користування кредитними коштами та порядком їх повернення.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.1.8.1 договору, позичальник має право протягом 14 календарних днів з моменту укладення цього договору відмовитися від договору без пояснення причин , в тому числі в разі отримання грошових коштів.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.7.5 договору позичальник підтверджує, що до укладення договору отримала від позикодавця інформацію зазначену в ч.2\~ст.12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", а також повідомлена про свої права згідно\~ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів"\~та\~ст.8 Закону України "Про захист персональних даних".\~\~\~\~\~\~\~\~ Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1.\~ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1.\~ст.13 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.\~\~\~\~\~\~\~\~ Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях( ч.1,6\~ст.81 ЦПК). Частиною 1\~ст. 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 1\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України\~та\~ст. 6 ЦК України\~визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно абз.2 ч.2\~ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.ст.\~1054,\~1055 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст.11 Закону). Відповідно до п.1 ч.1\~ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"\~електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру. Згідно ч.ч.12,13\~ст.11 Закону України "Про електронну комерцію"\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. В пунктах 6, 12 ч.1\~ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.3 ст.11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно п.8.\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Частина 6\~ст.11 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначає, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: (1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; (2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; (3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно\~ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно наданих суду копій договору позики №3544512859-901984, Додатку 1 до договору (Графіку платежів) перетворених електронними засобами у візуальну форму, вбачається, що договір № 3544512859-901984було\~підписано шляхом\~використання СМС-коду\~в якості\~підпису,\~тобто з використанням одноразового ідентифікатору. Отже, договір позики №3544512859-901984\~\~було укладено між сторонами відповідно до положень ст.ст.10,\~11,12 Закону України "Про електронну комерцію", тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку викладеному\~у постанові Верховного Суду від 09.09.2020р. у справі №732/670/19.\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, суд враховує правову позицію щодо даного спору, яка викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2020р. у справі №404/502/18 та від 07.10.2020р. у справі №127/33824/19, а саме:\~"Що без отримання смс-повідомлення та без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до\~Закону України\~"Про електронну комерцію"\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі". Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину у відповідності до\~ст. 215 ЦК України\~є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу.\~\~\~\~\~\~\~\~ Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що позивачем не було підписано кредитний договір. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, а тому в їх задоволення слід відмовити в повному обсязі. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Судові витрати розподілити на підставі ст. 141 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: dismissed