Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У липні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з вказаним позовом, і просить стягнути на його користь з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № ZHB0GA00000013 від 10 серпня 2006 року у розмірі 14216.80 Євро, що за курсом 23.58 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.06.2015 складає 335232 (триста тридцять п`ять тисяч двісті тридцять дві) гривні 14 копійок Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 10 серпня 2006 року укладено договір № ZHB0GA00000013, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 29900, 00 Євро на термін до 09.08.2010, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов`язання за договором № ZHB0GA00000013 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки, згідно п. 6 якого поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягм п`яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред`явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 08.06.2015 становить 14216.80 Євро, і складається з: 11998.65 Євро - заборгованість за кредитом; 1451.64 Євро - заборгованість за відсотками; 352.91 Євро - заборгованість по комісії за користування кредитом; 413.60 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, в позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу без участі представника Банку, в письмових поясненнях зазначено, що позовні вимоги підтримують повністю(а.с.1 38). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов, заяв не подавав. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подавла. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутності суду не надала. Враховуючи наведені обставини та строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів, за наявними матеріалами справи. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Відповідно до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10.08.2006 між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ZHB0GA00000013, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 29900.00 Євро на термін до 09.08.2010, зі сплатою за користування кредитом відсотків у а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором(а.с. 15-16). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України( далі ЦК України), за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно договору поруки від 10.08.2006 поручителем по кредитному договору № ZHB0GA00000013 є [PERSON] ( а.с. 17). Згідно розрахунку позивача станом на 08.06.2015 загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед Банком за кредитним договором № ZHB0GA00000013 від 10.08.2006 складає 14216.80 Євро, і складається з: 11998.65 Євро - заборгованість за кредитом; 1451.64 Євро - заборгованість за відсотками; 352.91 Євро - заборгованість по комісії за користування кредитом; 413.60 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором(а.с. 5 - 9). За пунктом 1.1 цього кредитного договору повернення кредитних коштів та сплата процентів за користування кредитом, комісією, а також іншими витратам Банку, визначені періодичними щомісячними платежами в сумі 831.69 Євро, період сплати з "10" по "17"число кожного місяця(а.с.15). Боржник в порушення зобов`язання коштів не сплачував. Доказів іншого не надав. Факту не оспорив та не спростував. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша ст. 530 ЦК України). Згідно п.п.1.1. Договору сторони узгодили, що заборгованість за договором сплачується щомісячними платежами у розмірі 831.69 Євро для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. (а.с.15) Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі цього договору. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № ZHB0GA00000013 від 10.08.2006, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 10.08.2006 укладено договір поруки № 04 (а.с. 17). Згідно п.1 договору поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання боржником своїх зобов`язань згідно з договором на представлення строкового кредиту № ZHB0GA00000013 від 10.08.2006 в повному обсязі в сумі 29000 Євро, основного боргу(а.с. 17). За рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009, тип банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство(а.с. 24). Повідомленнями від 22 червня 2015 року № 30.1.0.0/2-980, а також реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих від 30 червня 2015 року стверджується, що відповідачам була скерована вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № ZHB0GA00000013 від 10.08.2006(а.с. 11, 12-14). Факт отримання зазначених вище повідомлень відповідачами не оспорюється та не спростовується. За ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ч. 2 зазначеної статті особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є поручителем перед позивачем, а тому солідарно з боржником відповідають за забезпеченим зобов`язанням останнього. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19 лютого 1993 року). Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов`язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (ст. 533 ЦК України), то за наявності хоча б у однієї зі сторін зобов`язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19 лютого 1993 року), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 6-1680цс15. Судом встановлено, що ПАТ «КБ «Приватбанк» була видана банківська ліцензія № 22 від 05 жовтня 2011 року, на право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 23). За ч. 1 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті, як у національній, так і в іноземній валюті. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позов є підставний та підлягає до задоволення у повному обсязі, а тому заборгованість за кредитним договором № ZHB0GA00000013 від 10.08.2006 у розмірі 14216.80 євро, що за курсом 23.58 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.06.2015 складає 335232.14 грн. (а.с.10) слід солідарно стягнути з боржника [PERSON] та його поручителя [PERSON] .. Окрім цього відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3352 грн. 32 коп..

Outcome: approved