Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати Договір поруки № 767346/ФЛ, укладений 14 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" та [PERSON] з дати його укладення. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що 14 лютого 2008 року між нею та Банком було укладено договір поруки, згідно п. 1.1 якого Поручитель поручається перед кредитором за належне виконання громадянином [PERSON] позичальником за Кредитним договором № 767346 ФЛ від 14 лютого 2008 року - повернути до 10 лютого 2033 року кредит в сумі 53238,40 доларів США та відсотки за користування. Названий договір поруки терміново необхідно визнати недійсним за наступних підстав: на момент укладення договору сторони виходили з того, що зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися. Виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. По суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик обставин несе заінтересована сторона. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися на стільки, що , якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Так, чоловік позивачки [PERSON], з яким Банк укладав Кредитний договір № 767346/ФЛ від 14.02.2008 року - заробляв достатньо для забезпечення їхньої сім ї та для виконання передбачених кредитним договором умов, але у 2009 році Україна зазнала кризи, що загальновідомо та зростання курсу іноземних валют щодо національної валюти "гривні", яка зазнала інфляції удвічі, привело до різкого падіння матеріального стану більшості сімей, в тому числі і їхньої, тобто, він не передбачав та не міг передбачити щодо настання таких змін після укладення договору. За такої економічної ситуації вони намагались з максимальною турботливістю виконувати обов'язок по виконанню умов кредитного договору ще протягом поточного 2009 року. Економічна ситуація у 2013-2014 роках в Україні, яка призвела до фактичного дефолту та кризова політична обстановка вкрай унеможливлюють виконання кредитних зобов'язань, договору поруки тощо. У них двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання якого позивачці виплачували щомісячно сто тридцять гривень. В теперішній час вони ледве спроможні годувати дітей, з-за кризових процесів в країні неможливо знайти роботу, яка дозволяла б утримувати сім ю. З урахуванням викладеного та як би вони могли передбачити вкрай важку матеріальну ситуацію, завдяки економічній та політичній кризі в Україні, то не укладали б кредитний договір, договір поруки тощо. В нинішній час виконання [PERSON] договору поруки тягне за собою шкоду, яка значно перевищує ті затрати, які [PERSON] понесені у зв'язку з виконанням обов'язку по погашенню кредиту протягом 2008 -2013 років та з урахуванням виконаних ремонтних робіт проведених в квартирі [ADDRESS] (придбаної за кредитним договором) на загальну суму 69300 гривень. Матеріальне становище сім ї [PERSON] погіршилось до такого ступеню, що вони мусять приймати допомогу від їхніх стареньких батьків. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше її представник [PERSON] надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги позивачки підтримує та позов просила задовольнити в повному обсязі. Справу просила розглянути без участі позивачки та її представника. Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" Шляхтіна А.В. в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Раніше надала суду письмові заперечення, в яких просила відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог та вказала, що особисто [PERSON] та [PERSON] 05 лютого 2008 року було складено Анкету-заявку на видачу кредиту, яка свідчить про те, що вони були ознайомлені з усіма умовами надання кредиту під підпис. Той факт, що Анкети-заяви позичальника були складені 05 лютого 2008 року, а кредитний договір та договір поруки між ними та банком було укладено 14 лютого 2008 року, свідчить про те, що між сторонами було досягнуто домовленості відносно істотних умов кредитного договору, які передбачено ст. 638 ЦК України. Кредитним договором (п.1.4) та договором поруки (п.1.1.) встановлено кінцевий термін виконання зобов'язання - 10 лютого 2033 року, який ще не настав, і відповідно, до правовідносин між Банком, [PERSON] та [PERSON] ч. 4 ст. 559 ЦК України не може бути застосована. Вказала також, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Крім того, зазначила, що незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, [PERSON] та [PERSON] усвідомлювали, що курс національної валюти по відношенню до долара США не є незмінним та приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу і в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Тому, зазначене позивачкою зростання курсу долара США ніяким чином не впливає на визнання умов договору поруки недійсним, оскільки економічна криза в країні носить загальний характер, а право встановлювати поточний курс валют належить виключно Національному банку України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 14 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 767346/ФЛ, згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 53238,40 доларів США з виплатою процентної ставки в розмірі 12,99 % річних, з кінцевим терміном повернення до 10.02.2033 року (а.с.10-12). Також, 14 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", та [PERSON] був укладений Договір поруки № 767346/ФЛ-П, відповідно до п. п. 1.1.-1.5. якого сторони договору встановили, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання відповідати перед Банком по Борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору № 767346/ФЛ від 14.02.2008 року (а.с.8). Банк свої зобов'язання за вищевказаним Кредитним договором № 767346/ФЛ від 14.02.2008 року виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти в розмірі 53238,40 доларів США, які [PERSON] та [PERSON], які є подружжям (а.с.13), використали на придбання квартири [ADDRESS]. Вищевказані обставини не оспорювалися та були визнані сторонами у справі, а тому, доказуванні вищевказані обставини не підлягають на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивачка вважає, що вищевказаний договір поруки суперечить чинному законодавству, а саме те, що сторони не досягли згоди з істотної умови договору, оскільки вона та її чоловік не могли передбачити мирову економічну кризу та як наслідок інфляції, через яку курс національної валюти вдвічі впав по відношенню до долара США, в валюті якого було надано кредит, у зв'язку з чим, вказаний договір підлягає розірванню. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. А згідно з ч. 2 ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно п. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Так, пунктом 1.1. спірного договору поруки передбачено, що позивачка виступає Поручителем на добровільних засадах по борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору № 767346/ФЛ від 14.02.2008 року, згідно якого він отримав кредит у іноземній валюті - доларах США в розмірі 53238,40 доларів США. Відповідно до п. п. 1.5., 5.1., 5.3. Договору поруки № 767346/ФЛ-П від 14.02.2008 року, Поручитель підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з умовами Кредитного договору. Сторони визначають, що цей Договір підписаний на добровільних засадах та відповідає намірам Сторін по безумовному виконанню взятих на себе зобов'язань. Дія цього Договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе Зобов'язань по Кредитному договору чи виконанням Поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього Договору. Таким чином, позивачка була обізнана про всі умовами за спірним договором, при цьому, в своїй позовній заяві позивачка зазначила, що протягом 2008 року та 2009 року вони з чоловіком виконували умови вищевказаних договорів та погашали кредит, що говорить про те, що вони погоджувалися з умова вказаних договорів, що свідчить про визнання ними договору, як такого, що відповідає вимогам закону та їхньому волевиявленню. З огляду на все вищевказане, суд вважає, що договір поруки є чинним, повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для його виконання сторонами. Скрутне матеріальне становище, яке настало в сім'ї позивачки після економічної кризи, на яке позивачка посилається в своїй позовній заяві, не є підставою для розірвання договору, оскільки на момент укладання договору позивачка була ознайомлена з усіма умова укладання цього договору та про ризики, які вона може понести у зв'язку з укладанням договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed