Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в якому просить: звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль марки Hyundai Coupe, рік випуску 2008, червоного кольору, державний реєстраційний № [NUMBER], заводський номер кузова [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], зареєстрованої: [ADDRESS], [INFO], і/н [NUMBER] для погашення загальної заборгованості перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № 6/4/1/2008/840-А/222 від 22.04.2008р. у розмірі 876629,07грн. і складається із заборгованості за кредитом у розмірі 33396,38 дол. США, що дорівнює 394939,88грн.; заборгованості за відсотками - 30192,50 дол. США, що дорівнює 357051,34 грн.; заборгованості по пені - 7 390,94 дол. США, що дорівнює 87403,99 грн.; штрафу - 3148,52 дол. США, що дорівнює 37233,86 грн. Застосувати спосіб реалізації предмету застави, а саме автомобіля марки Hyundai Coupe, рік випуску 2008, червоного кольору, державний реєстраційний № АХ9483, заводський номер кузова [NUMBER]- шляхом продажу Публічним акціонерним товариством КБ «Надра» з правом укладання від імені Банку уповноваженим представником Банку договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою будь-якою особою-покупцем та з наданням Публічному Акціонерному Товариству "Комерційний Банк "Надра" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на вказаний автомобіль та довідок, отримувати всі необхідні документи та довідки, необхідні для продажу вищезазначеного автомобіля, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з Державного реєстру прав на рухоме майно, необхідних для здійснення такого продажу, за початковою ціною не нижчою, ніж вказана у звіті про проведення незалежної оцінки). Стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Надра» на р/р № 29098126670042, відкритий в філії ПАТ "КБ "Надра" Харківське регіональне управління, МФО -380764, ОКПО - 20025456 суму сплаченого судового збору у розмірі 3654,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляду справи. Відповідач в судове засіданні не з'явилася про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 6/4/1/2008/840-А/222 /а.с.10-13/. Відповідно до умов договору позивач надав [PERSON] грошові кошти у сумі 31485,15 доларів США на строк до 20.04.2015р. зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 14,45 % річних за користування кредитом, на покупку автомобіля марки Hyundai Coupe, рік випуску 2008, червоного кольору, державний реєстраційний № [NUMBER], заводський номер кузова [NUMBER]. Зазначеним договором передбачено, що в забезпечення повернення кредиту зазначений автомобіль переданий відповідачем в заставу. З розрахунку заборгованості вбачається, що внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредиту станом на 09.06.2014 року виникла заборгованість в сумі 876629,07 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 33396,38 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 394939,88грн.; заборгованості за відсотками - 30192,50 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 357051,34 грн.; заборгованості по пені - 7 390,94 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 87403,99 грн.; штрафу - 3148,52 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 37233,86 грн./а.с.5-9/. Відповідно до пунктів 3.1.5., 3.1.6. договору «Автопакет» при порушенні позичальником умов договору у банку виникає право на задоволення вимог за рахунок предмета застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється згідно з чинним законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Інше передбачено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-IV, чинним з 1 січня 2004 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Прикінцевими і перехідними положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Пунктом 2 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Позивач скористався передбаченим ч.2 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» правом звернення до суду без застосування позасудових способів звернення стягнення на предмет застави. Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження суд може обрати один із способів звернення стягнення, обраний обтяжувачем на власний розсуд (аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2011 року, справа № 3-139гс11). Суд приходить до висновку, що [PERSON] порушені умови договору по поверненню кредиту та відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 876629,07 грн. Тому відповідно до ст.572, ч.1 ст.589 ЦК України, ч.1 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, Банк набуває право звернення стягнення на предмет застави - автомобіль, і позовні вимоги Банку підлягають задоволенню. Сума заборгованості є співмірною з вартістю автомобіля, яку визначили сторони при укладенні договору, а остаточна сума реалізації автомобіля може бути визначена на підставі оцінки, проведеною суб'єктом оціночної діяльності. Зазначений висновок ґрунтується на роз'ясненні, яке надано в пунктах 41, 42 Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року. Судові витрати, понесені позивачем відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved