Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення заборгованості. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач порушує свої зобов'язання за кредитним договором №39/4557АРLРТ від 02. 11. 2011 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON], в зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором. Позивач зазначає, що на даний час ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набули право вимоги грошових коштів до відповідача за кредитним договором №39/4557АРLРТ від 02. 11. 2011 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] Відповідно до виписки з реєстру боржників від 08.10.2012 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 57803,45 грн. Позивач зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач лише частково виконав своє зобов'язання, а саме після відступлення ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній здійснив погашення кредитної заборгованості не до кінця, в загальному розмірі вніс 2000 грн. В зв'язку із зазначеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №39/4557АРLРТ від 02. 11. 2011 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] в сумі 55803 грн. 45 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив суд про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 02. 11. 2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №39/4557АРLРТ на суму 53998 грн. на строк до 3 березня 2012 року. Вбачається. що між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ "ФК "Бізнесфінанс". 08 жовтня 2012 року між ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК" "Бізнесфінанс" відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ "ФК" "Бізнесфінанс", а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 08.10.2012 року вбачається, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 57803,45 грн., з яких: 49131,47 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4633,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом; 4038,51 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Встановлено, що на виконання умов договору факторингу № 2 від 08 жовтня 2012 року, ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" по зазначеному кредитному договору. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Судом встановлено, що відповідач не виконав свого обов'язку та припинив здійснювати повернення кредиту в строки, передбачені кредитним договором. Вбачається, що у зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про зміну умов кредитного договору, включення його персональних даних до бази персональних даних та вимогу про погашення загальної суми боргу. Однак, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач лише частково виконав своє зобов'язання, а саме після відступлення ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній здійснив погашення кредитної заборгованості не до кінця, в загальному розмірі вніс 19. 07. 2013 року 2000 грн. Вбачається, що кошти, сплачені на користь позивача, були зараховані для погашення боргу в черговості, передбачені ст. 534 ЦКУ, а саме: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Таким чином вбачається, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за кредитним договором № 39/4557APLPT від 2 листопада 2011р. в сумі 55803.45 грн., з яких: 49131.47 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2633.47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом; 4038.51 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що в зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №39/4557АРLРТ від 02. 11. 2011 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON], відповідач має не погашену заборгованість в сумі 55803,45 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин та враховуючи, що боржник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором та в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв'язку з чим вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 558 грн. 10 коп.

Outcome: approved