Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на той факт, що 14.06.2010 року відповідно до Наказу №867 директора Херсонської дирекції УДППЗ "Укрпошта" позивач був прийнятий на посаду фельдшера цього підприємства з проведення перед рейсового та після рейсового медичних оглядів. 15.08.2014 року Наказом №1643 його було звільнено з займаної згідно п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін . Проте, позивач вважає, що звільнення його із займаної посади є незаконним та безпідставним, так як заява про звільнення була написана ним в результаті застосування до нього фізичного насильства посадовими особами підприємства. Позивач також зазначає, що 15.08.2014 року близько 08:20 годині він перебував на своєму робочому місці в центрі обробки та перевезення пошти за адресою: м.Херсон, вул.Тельмана,1. В цей час в кабінет до нього зайшов в.о.директора відділення [PERSON] та попросив його піднятись до нього в кабінет для уточнення графіку роботи з 16.08.2014 року. Піднявшись на другий поверх останній примусово заштовхав позивача до актового залу, який знаходиться напроти його кабінету. [PERSON] зачинив двері актового залу на ключ та одразу наніс позивачу удар в голову. В актовому залі знаходилися також дирекція Херсонської дирекції УДППЗ "Укрпошта", представники профспілки, начальник відділу кадрів, юрист та бухгалтер. Позивач запитав у присутніх, що відбувається, проте у відповідь його почали штовхати в спину та відтісняти від дверей. Позивач також зазначає, що його почали безпідставно ображати, обзивати, принижувати його честь та гідність. В результаті розмови між позивачем та заступником директора [PERSON] та начальником центру обробки [PERSON] виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин. Від нього вимагали написаня заяви про звільнення, на що позивач також відмовився. Після цього, [PERSON] та [PERSON] почали наносити удари руками позивачу по голові, грудній клітці, та в живіт. Під фізичним та психічним тиском позивача примусово посадили за стіл і він написав заяву про звільнення за угодою сторін, тобто зробив те, що від нього вимагали ці особи під їх диктування. У зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом та просить суд поновити його на роботі в Українському державному підприємстві поштового зв'язку "Укрпошта" Херсонської дирекції на посаді фельдшера з проведення перед рейсового та після рейсового медичних оглядів водіїв; стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" на його користь компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду розмірі 20 000 (двадцать тисяч) гривень 00 копійок, та стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" середній заробіток за час вимушеного прогулу. В ході судового розгляду справи позивач збільшив заявлені позовні вимоги та просив суд поновити його на роботі в Українському державному підприємстві поштового зв'язку "Укрпошта" Херсонської дирекції на посаді фельдшера з проведення перед рейсового та після рейсового медичних оглядів водіїв; стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" на його користь компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, та стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на 15.10.2014 року за 2 місяці в сумі 4283,30 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали збільшені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Два представника відповідача в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення, та просили відмовити в повному обсязі. Вислухавши позивача, його представника позивача та представників відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає в повному обсязі. Судом встановлено, що 14.06.2010 року відповідно до Наказу №867 директора Херсонської дирекції УДППЗ "Укрпошта" позивач був прийнятий на посаду фельдшера цього підприємства з проведення перед рейсового та після рейсового медичних оглядів. Згідно заяви [PERSON] написаної власноруч 15.08.2014 року на ім'я директора Херсонської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» він просить звільнити його за згодою сторін і тільки з цих підстав з 15.08.2014 року. Наказом №1643 (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) відповідача [PERSON] 15.08.2014 року було звільнено з посади фельдшера (з проведення перед рейсового огляду водіїв) згідно п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін на підставі заяви [PERSON] та згоди власника. Згідно листа №62-18/404 від 18.08.2014 року направленого Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» Херсонської дирекції на адресу [PERSON] йому повідомлено, що згідно його заяви від 15.08.2014 року його було звільнено з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін (наказ про звільнення від 15.08.2014 року №1643). У зв'язку з чим запропоновано йому прибути в Херсонської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» у відділ обліку, підготовки, аналізу та руху кадрів для отримання трудової книжки. Та згідно поштового повідомлення вищезазначене повідомлення [PERSON] отримав особисто 16.08.2014 року. Крім цього таке ж повідомлення він особисто отримав 19.08.2014 року. Крім того згідно листа №508 від 18.08.2014 року [PERSON] відповідачем повідомлено, що на його картковий рахунок перераховано належні йому при звільненні кошти в сумі 813,75 гривень, згідно відомості №268 від 18.08.2014 року. Вищезазначений лист, згідно поштового повідомлення, [PERSON] отримав особисто 19.08.2014 року. Крім цього із листа №519 від 29.08.2014 року направленого відповідачем [PERSON] вбачається, що на його картковий рахунок перераховано належні йому кошти по лікаряним листкам непрацездатності в сумі 255,52 гривень, які надійшли з Фонду соціального страхування з ТВП, згідно відомості №286 від 29.08.2014 року. Однак зазначений лист позивач 01.09.2014 року не отримав у зв'язку з його відмовою від отримання. Так, відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, у тому числі, угода сторін. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами трудових спорів № 9 від 06.11.1992 (з наступними змінами) судам необхідно мати на увазі, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Враховуючи те, що у заяві [PERSON] ним власноруч написано прохання звільнити його із займаної посади за згодою сторін і тільки з цих підстав з 15.08.2014 року, суд приходить до висновку, що у зазначеній заяві позивачем висловлено тверде волевиявлення щодо свого звільнення, а тому трудовий договорі між відповідачем та працівником - [PERSON] було правомірно припинено в строк, визначений сторонами. Окрім того в судовому засіданні позивач відмовився від проведення почеркознавчої експертизи задля перевірки факту добровільності написання [PERSON] заяви про звільнення від 15.08.2014 року, або чи була зазначена заява написана примусово, та в якому стані він перебував під час її написання. Крім того твердження позивача про те, що він навчається в Херсонському державному університеті по 2014-2015 роки, тому це унеможливлює його звільнення, є голослівними та не підтвердженими доказами в судовому засіданні. Суд також приймає до уваги те, що сторони не досягли взаємної згоди про анулювання домовленості про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП України. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак, позивачем та його представником не доведений в судовому засіданні взаємозв'язок спричинення йому легких тілесних ушкоджень 15.08.2014 року, зазначених у висновку експерта №1117 від 19.08.2014 року на підставі проведення медичного огляду [PERSON] з його звільненням 15.08.2014 року. А тому на підставі вищевикладеного вимога [PERSON] про поновлення його на посаді фельдшера (з проведення перед рейсового огляду водіїв) задоволенню не підлягає. З урахуванням вимог ст.235 КЗпП України працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, у разі звільнення без законної підстави. При цьому при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи, що звільнення [PERSON] з роботи було проведено з дотриманням вимог чинного законодавства і позивач не підлягає поновленню на роботі, у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди також слід відмовити.

Outcome: dismissed