Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач через свого представника у липні 2016 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON]., в якому просить визнати інформацію, яка порочить гідність, честь та ділову репутацію [PERSON] недостовірною. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] на веб-сайті «[INFO]» була опублікована публікація з назвою: «[INFO]», яка принижує честь, гідність та ділову репутації позивача. В публікації містяться наступні недостовірні твердження: «[INFO]». Позивач ніколи не мав відношення до фінансової структури [INFO], якою керує [PERSON] (засновник та директор: TOB «[INFO]», TOB «[INFO] Інвестментс»), ніколи не був фінансистом колишнього Президента України Януковича Віктора Федоровича та не перебуває під слідством. Метою цього наклепу є завдання шкоди честі, гідності та ділові репутації позивача. «[INFO]». Під словом «регіонал» прийнято розуміти члена «Партія регіонів». Позивач ніколи не був членом «Партія регіонів» і не приймав участь в заснуванні фінансової структури [INFO]. Навпаки, позивач, коли був членом Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку, намагався очистити фінансовий ринок України від сумнівних гравців на цьому ринку. «[INFO]. [INFO]. «[INFO]». Представник позивача стверджує, що увесь цей текст є недостовірною інформацію в зв'язку з тим, що позивач ніколи не давав коментарів та інтерв'ю редакції веб-сайта «[INFO]» і не казав цих слів. Окрім того, позивач ніколи не працював з [PERSON]. Це видумана інформація, яка не відповідає дійсності. 11 серпня 2016 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва відкрито провадження по даній справі. 24 жовтня 2016 року до суду від відповідача [PERSON]. надійшло заперечення проти зазначеного вище позову, у якому він повністю заперечує проти позову через незаконність вимог позивача та їх необґрунтованість, та зазначає, що до походження інформації в мережі Інтернет він не має жодного відношення. Також відповідач вказує, що крім позивача на сайті «[INFO]» згадують також і його, тобто [PERSON] з використанням фотографії та з приписуванням вказаних висловлювань, які насправді він ніколи не робив. Відповідач зазначає, що стосовно особи позивача він фізично не міг робити жодних припущень чи тверджень, оскільки до 28 червня 2016 року взагалі не знав про його існування, а тим більше про його діяльність та відносини з особами та організаціями, які згадуються в публікації. Про вихід публікації відповідач дізнався 28 червня 2016 року, однак був неприємно вражений згадуванням його ім'я у зв'язку із заявами, які не робив. Тому останній написав електронний лист на адресу, вказану на сайті для контакту, у якій зазначив «[INFO]». На лист відповідач отримав відповідь «[INFO]». Також у запереченні відповідач [PERSON]. вказує, що у серпні 2016 року йому вдалось зв'язатися з позивачем [PERSON] та [PERSON], щоб пояснити, що він не має відношення до публікації, та запропонував їм разом подати до суду на авторів та власників сайту "[INFO]", але замість спільного позову до сайту "[INFO]", позивач (в особі свого представника) звернувся з позовною заявою до нього, хоча позивачеві було достеменно відомо, що відповідач не є автором матеріалів публікації. Станом на 24 жовтня 2016 року за адресою первісного розміщення публікації в мережі Інтернет була розміщена вже оновлена інформація про позивача з позначкою «спростування» «[INFO]», в якій відсутні відомості, які позивач в своїй позовній заяві вимагає визнати недостовірними, а також відсутні будь які згадки про відповідача. З огляду на вищезазначене представник відповідача просить у позові [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності і ділової репутації відмовити повністю. 27 жовтня 2016 року від представника відповідача до суду надійшли доповнення до заперечень на позовну заяву, у яких останній зазначає, що заява позивача не містить жодного доказу, який би підтверджував час, спосіб та осіб яким відповідачем буцімто повідомлялась інформація, яка порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача, що була опублікована на сайті "[INFO]" чи, що відповідач є власником цього веб-сайту. Таким чином, позивач не довів, що відповідач є автором зазначеної інформації чи власником веб-сайту, на якому вона була розміщена, а, отже, не є належним відповідачем у справі. Від представника позивача надійшло клопотання про залучення у справі співвідповідача [PERSON], оскільки саме він є власником веб-сайту, на якому була розміщена спірна інформація. Вказане клопотання 27 жовтня 2016 року було задоволено у судовому засіданні Оболонського районного суду м. Києва. 27 жовтня 2016 року від представника відповідача [PERSON]. надійшло клопотання, у якому останній просить у випадку ухвалення рішення на користь його довірителя, присудити стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу у розмірі 4 800,00 грн. 13 грудня 2016 року у судовому засіданні Оболонського районного суду м. Києва представником позивача подано клопотання про збільшення позовних вимог, а саме позивач просив суд додатково зобов'язати [PERSON] протягом 10 днів з моменту набуття рішення законної сили оприлюднити тим же шрифтом і в тому ж місці за веб-адресою: [INFO] спростування наступного змісту: СПРОСТУВАННЯ: [INFO] на веб-сайті «[INFO]» [INFO] (далі - «Веб-сайт») була опублікована стаття: «[INFO]», яка містить недостовірну інформацію. [PERSON] ніколи не говорив, що [PERSON] був засновником компанії [INFO], фінансистом Януковича та що він перебуває під слідством. Крім того, [PERSON] ніколи не давав свій коментар редакції «[INFO]»». Представник позивача у судовому засіданні 22 листопада 2018 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві та з урахуванням клопотань про збільшення позовних вимог. Відповідач [PERSON]. та його представник 22 листопада 2018 року у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в частині до відповідача [PERSON]. з підстав, що зазначенні у письмових запереченнях. Окрім того відповідач наголошував, що він спірної інформації не розповсюджував, а вказана вище спірна публікація була опублікована на веб-сайті відповідача [PERSON] з протиправним використанням його імені. Відповідач [PERSON] у судове засідання 22 листопада 2018 року не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 297 ЦК України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження своїх відомостей щодо приниження відповідачем [PERSON]. ділової репутації позивача, останній надав суду паперову копію знімку екрану комп'ютера, який зроблений 19 липня 2016 року з веб-сайту «[INFO]» за веб-адресою [INFO], наступного змісту: (а.с.5-7) «[INFO]». «[INFO]». «[INFO]. [INFO]. «[INFO]». Відповідно до ч. 1 ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Відповідно ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON]. 28 червня 2016 року звертався за адресою для контакту до сайту [INFO] із заявою, у якій просив видалити інформацію нібито його коментаря із матеріалів розміщених на сайті, оскільки він його не давав. Проте його прохання не було задоволено власником веб-сайту та його уповноваженими особами (а.с.24). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач не довів, що на сайті «[INFO]» за веб-адресою [INFO] була опублікована спірна інформація саме з вини відповідача [PERSON]. Тому позовні вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації до [PERSON]. суд вважає такими, які не найшли свого підтвердження у суді. Постановою пленуму ВСУ від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» встановлено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. З відповіді від ТОВ «Хостінг Україна» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва про забезпечення доказів встановлено, що доменні імена «[INFO]» та «[INFO]» зареєстровані [PERSON].(а.с.40-41). Враховуючи Постанову пленуму ВСУ від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» можна зробити висновок, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є власник веб-сайта, на якому поширена оспорювальна інформація, а саме [PERSON] Тому суд, беручи до уваги наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов потрібно задовольнити в частині до відповідача [PERSON], а саме визнати наступну інформацію, яка порочить гідність, честь та ділову репутацію [PERSON]., недостовірною: «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]. [INFO]. «[INFO]». Оскільки судом встановлено, що вказана інформація була протиправно опублікована без згоди відповідача [PERSON]. з використанням його імені на веб-сайті, який належить відповідачу [PERSON]., суд вважає за потрібне зобов'язати [PERSON] протягом 10 днів з моменту набуття рішення законної сили оприлюднити тим же шрифтом і в тому ж місці за веб-адресою: [INFO] спростування наступного змісту: СПРОСТУВАННЯ: [INFO] на веб-сайті «[INFO]» [INFO] (далі - «Веб-сайт») була опублікована стаття: «[INFO]», яка містить недостовірну інформацію. [PERSON] ніколи не говорив, що [PERSON] був засновником компанії [INFO], фінансистом Януковича та що він перебуває під слідством. Крім того, [PERSON] ніколи не давав свій коментар редакції «[INFO]». Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON]. відмовлено у повному обсязі, так як судом не встановлено, що ним були порушені будь-які права чи інтереси позивача, а також те, що [PERSON]. під час розгляду справи поніс витрати на правову допомогу у розмірі 4 800,00 грн, що підтверджується квитанцією №52 від 25.10.2016, суд вважає, що з позивача потрібно стягнути на користь [PERSON]. судові витрати пов'язані з правничою допомогою у розмірі 4 800,00 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]. понесені витрати за сплату судового збору у розмірі 1 102,40 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 277, 297 ЦК України, Постанови пленуму ВСУ від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст. 34, 68 Конституції України,

Outcome: partial