Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на Успенському кладовищі в м. Охтирка Сумської області поховані її батьки, бабуся, чоловік та онук. Поруч поховані родина [PERSON], яка з 2002 року почала проводити поховання в два ряди. Між могилами [PERSON] (похована в 1974 році) та її онука [PERSON] (похований в 1993 році) було пропущено вільне місце, на якому вкопаний металевий столик. В 2002 році через 10 років після поховання її онука між його могилою та могилою [PERSON] - навпроти металевого столика був похований частково на ділянці, яка відведена для поховання її рідних - [PERSON], чим на 0,5 м була зменшена її земельна ділянка, тоді як відповідно до Закону України «Про поховання і похоронну справу» відстань повинна бути 0,5 м. 21.11.2016 було проведено поховання [PERSON] на одному рівні зі своїм чоловіком шляхом підкопування до могили, внаслідок чого могила була пошкоджена, просів бордюр, похилилася могильна плита та памятник. Порушуються державні стандарти в галузі поховання ст.5, 6,10 Закону України «Про поховання і похоронну справу», обов'язкових містобудівних, екологічних та санітарно-гігієнічних норм щодо створення та функціонування кладовищ. Сектори, де поховані близькі, в часи 2-ї Світової війни впала бомба і утворилась вирва. Воронку закидали сміттям і старими вінками, що призводить до порушення санітарно епідеміологічних норм. В звязку з чим позивач просила зобовязати відповідача провести обєктивне обстеження поховань [PERSON] та [PERSON] в її присутності, в присутності [PERSON] і депутатів міської ради, зобовязати відповідача ліквідувати сміттєзвалище серед могил і привести ділянки [PERSON] в належний стан. 26.11.2018 ухвалою суду відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Ухвалою суду від 10.12.2018 оригінал квитанції про сплату судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову від 21.08.2018 за заявою позивача було повернуто [PERSON], у звязку з чим, позовну заяву залишено без руху у звязку з несплатою судового збору за однією з вимог. Ухвалою суду від 09.01.2019 було відмовлено в звільненні від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху у звязку з несплатою судового збору за однією з вимог. Ухвалою суду від 18.01.2019 заявою позивача залишено без розгляду позовні вимоги в частині зобовязання відповідача провести обєктивне обстеження поховань [PERSON] і [PERSON] в її присутності, [PERSON] і депутатів міської ради. Позовну заява в частині зобовязання відповідача ліквідувати сміттєзвалище серед могил і привести ділянки [PERSON] в належний стан розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 29.01.2019 за наслідками розгляду заяви позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, ухвалою суду прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання на 08.02.2019. 30.01.2019 КП «Благоустрій» Охтирської міської ради надало заперечення на позовну заяву в яких зазначило, що КП «Благоустрій» не є власником кладовищ та розпорядником коштів на утримання міських кладовищ, тому всі питання щодо збирання та вивозу сміттєзвалищ вирішує власник Управління капітального будівництва житлово-комунального господарства Охтирської міської ради. 05.02.2019 від позивача надійшли заперечення на заперечення, в яких зазначено, що з часів Другої світової війни на території Успенського кладовища в м.Охтирка існує вирва, яка утворилася від падіння бомби. Охтирчани закидали цю воронку сміттям і вінками, проте КП «Благоустрій» не здійснило вчасно засипання цієї ями землею. КП «Благоустрій» не підтвердив, що відповідальним за утримання кладовища в належному санітарному стані є Управління комунального будівництва. Ухвалою суду від 08.02.2019 зупинено провадження у справі до вирішення заяви позивача про відвід головуючому. Ухвалою від 08.02.2019 в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Соколової Н.О. відмовлено. Ухвалою від 13.02.2019 поновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду на 25.02.2019. 25.02.2019 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимога про зобовязання відповідача ліквідувати сміттєзвалище не обґрунтована ,оскільки доказів на підтвердження цієї вимоги позивачем не надано. Зазначені у відзиві інші обставини не стосуються позовної вимоги позивача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в частині ліквідування сміттєзвалища, зазначивши, що вимога про приведення ділянки [PERSON] в належний стан стосується вимоги щодо проведення обєктивного обстеження, яка була залишена судом без розгляду. По суті вимог зазначила, що в 1943 році на територію Успенського кладовища в м.Охтирка впала бомба, утворилася вирва і охтирчани почали скидати туди сміття. КП «Благоустрій» повинно було вчасно закидати яму, але цього зроблено не було, сміття переповнило яму і зараз воно вже знаходиться на могилах охтирчан. Міський голова доручив КП «Благоустрій» прибрати сміття. Громадянка [PERSON] у 2017 році зверталася до міського голови. На це звернення КП «Благоустрій» повідомив, що з настанням сприятливих погодних умов буде розпочато прибирання сміттєзвалища. Проте на даний час жодних робіт по ліквідації сміттєвзалища не зроблено. Вважає, що її права порушені, оскільки смітник знаходиться неподалік через 3 ряди від поховань родичів позивача, це розсадник інфекції, глум над померлими та живими. Людина має право на нормальне поховання. Відповідая є відповідальним за санітарне утримання кладовища, тому просила зобовязати відповідача ліквідувати сміттєзвалище на кладовищі. Представник відповідача в судовому засіданні визнав, що на території Успенського кладовища є місце для складання сміття. Також визнав той факт, що утриманням кладовища в належному стані займається КП «Благоустрій». Зазначив, що позивачем не надано доказів того, що КП «Благоустрій» не виконує своїх зобовязань. Будь-яких порушень прав позивача немає. Спосіб захисту, обраний позивачем не відповідає вимогам ЦК. На території кладовища можуть бути облаштовані місця для контейнерних площадок, тому розташування на території кладовища місця для сміття відповідає законодавству. На кладовищі були контейнери, але їх викрали, про крадіжку до поліції не зверталися. Цей смітник утворився від падіння бомби і здавна люди скидали туди сміття. Тому КП «Благоустрій» вирішило, що хай там і буде місце для складування сміття. Воно таким визначено, проте документів про це у відповідача не має. Просив відмовити в задоволенні позову. Позивач в судовому засіданні зазначила, що вимога про приведення ділянки [PERSON] в належний стан стосується вимоги щодо проведення обєктивного обстеження, яка була залишена судом без розгляду, тому судом не розглядається. Як зазначила позивач, докази на а.с. 4-34, 78 не відносяться до позовної вимоги, що розглядається, тому судом не досліджуються. Суд заслухавши сторін, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що Позивач є користувачем місця поховання (місця родинного поховання) на Успенському кладовищі в м. Охтирка по вул. Залізнична, де поховані її бабуся, батьки, чоловік та онук. Також сторонами підтверджено той факт, що від падіння бомби за часів Великої Світової війни на Успенському кладовищі по вул.. Залізничній в м.Охтирка утворилася яма, в яку люди почали скидати сміття. Також сторонами визнається той факт, що на даний час звалище вийшло за межі ями та поширилося на місця поховань. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як вбачається з листів Виконавчого комітету Охтирської міської ради та КП «Благоустрій» (а.с. 76-77) звернення [PERSON] від 04.12.2017 щодо стихійного сміттєзвалища, що утворилися між могилами на території Успенського кладовища розглянуто КП «Благоустрій» та останнє повідомило про те, що з настанням сприятливих погодних умов, буде розпочато прибирання сміттєзвалища, що знаходиться в середині Успенського кладовища. Відповідно до ч. 6 ст. 8 ЗУ «Про поховання та похоронну службу», для організації (утворення), будівництва, утримання в належному стані та охорони місць поховання сільські, селищні, міські ради можуть створювати спеціалізовані комунальні підприємства. Ст.\~23\~Закону України\~"Про\~поховання та\~похорону справу"\~ визначає, що розміщення місця поховання рішенням уповноваженого органу в установленому законом порядку відповідному спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування надається земельна ділянка. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують планування та впорядкування території місць поховання згідно з генеральними планами забудови відповідних населених пунктів та іншої містобудівної документації з дотриманням обов'язкових містобудівних, екологічних та санітарно-гігієнічних вимог. Відповідно до ст. ст. 28, 29 Закону України "Про поховання та похорону справу" встановлено, що землі, на яких розташовані місця поховання, є об'єктами права комунальної власності і не підлягають приватизації або передачі в оренду. Власником намогильної споруди, склепу вважається особа, яка за власні кошти встановила цю споруду на могилі (місці родинного поховання). Відповідно до ч. 5 ст.. 30 Закону України "Про поховання та похорону справу", утримання в належному естетичному та санітарному стані могил, місць родинного поховання, колумбарних ніш, намогильних споруд і склепів здійснюється відповідно їх користувачами (власниками) за рахунок власних коштів. Відповідно до ч. 16 ст.. 30 Закону України "Про поховання та похорону справу", утримання кладовищ, а також інших місць поховання забезпечують виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у порядку ( z1113-04 ), встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне підприємство «Благоустрій» Охтирської міської ради є комунальним підприємством, заснованим Охтирською міською радою. Серед інших, значаться такі види діяльності: інші види діяльності із прибирання, організування поховань і надання суміжних послуг та збирання безпечних відходів. Аналогічні норми зазначені і в Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затверджений Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 N 193. Так, абзацом 8 п. 2.13 Порядку передбачено, що після виконання робіт з облаштування могили користувач зобов'язаний забезпечити прибирання території біля могили та винесення сміття до спеціально відведених місць на кладовищі. Відповідно до п. 3.1. Порядку, утримання кладовищ, охорона всіх місць поховань забезпечуються виконавчим органом сільської, селищної, міської ради за рахунок коштів місцевого бюджету. Таким чином, КП «Благоустрій» є особою яка здійснює організацію (утворення), будівництво, утримання в належному стані та охорону місць поховання. Згідно з\~п.\~1.5.\~зазначеного Порядку,\~на території\~місць поховань\~розміщують,\~в тому\~числі: спеціальні місця для розміщення контейнерів зі сміттям тощо . Відповідно до п.п. «д» п. 1 ст.. 13 ЗУ «Про благоустрій», до об'єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування: кладовища. Відповідно до\~ст..\~14.\~ЗУ «Про\~благоустрій», об'єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством. Відповідно до\~ст..\~15.\~ЗУ «Про\~благоустрій», органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання обєктів благоустрою державної та комунальної власності. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт обєкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Відповідно до\~п.\~3\~ст..\~16\~ЗУ «Про\~благоустрій», на об'єктах благоустрою забороняється: вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг. Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про благоустрій»,підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані, в тому числі : утримувати в належному стані обєкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих обєктів територію; у процесі утримання об'єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій щодо їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об'єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані. Крім цього, відповідно до Державних санітарних норм та правил утримання, територій населених місць, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2011 року за №457/19195 затверджених\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.03.2011 №145, (п. 1.2) вони встановлюють вимоги до санітарного очищення територій населених місць, а також правила виконання робіт з належного прибирання об'єктів благоустрою та державного санітарно-епідеміологічного нагляду у сфері благоустрою населених пунктів і поводження з відходами. Так,\~відповідно до\~п. 4.1. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, на об'єктах з відособленою територією (пляжі, ринки, парки, лікувально-профілактичні заклади, кладовища тощо) збирати та зберігати відходи, мити автотранспорт, зберігати тару і дрова в не передбачених для цього місцях забороняється. Таким чином, відповідач є особою, яка зобовязана утримувати Успенське кладовище в м. Охтирка у чистоті й належному стані, не допускати збирання та зберігання відходів на його території. Оскільки спірне сміттєзвалище знаходиться в місці, яке не є спеціально відведеним для збирання та зберігання сміття місцем, не має нічого спільного з контейнерною площадкою, воно підлягає ліквідації. Таким чином вимоги позивача вважаю обґрунтованими. Доводи відповідача проте, що жодні права позивача не порушені підлягають відхиленню, оскільки позивач зазначила, що від наявності сміттєзвалища неподалік від поховань її родичів вона страждає морально та вважає це глумом над померлими та особами, родичі яких поховані на цьому кладовищі. Статтею 55 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Доводи представника відповідача про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту не ґрунтуються на законі, оскільки, відповідно до ст.. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Посилання представника відповідача на те, що розташування майданчика для сміття відповідає законодавству є слушним. Однак, загальновідомим фактом є те, що контейнерна площадка являє собою огороджену територію з твердим покриттям, забезпечена засобами механізації і іншим устаткуванням для обробки вантажу, який перевозять в контейнерах і на піддонах. Проте жодної контейнерної площадки на території Успенського кладовища не влаштовано, а має місце стихійне сміттєзвалище. КП «Благоустрій» не надав доказів того, що місце в якому знаходиться сміттєзвалище є контейнерною площадкою та спеціально визначеним місцем для складання сміття. Посилання відповідача на те, що він не є власником кладовища і не є розпорядником коштів, зазначених вище висновків суду не спростовує. Таким чином, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved