Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

15.08.2019 року орган опіки та піклування при Єланецькій районній державній адміністрації Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивують тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу відповідачі зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, основний дохід сім`ї складають соціальні виплати на дітей, більшу частину яких вони витрачають не за призначенням, а для придбання алкогольних напоїв. Відповідачі не створюють в будинку гідних умов проживання для своїх дітей, часто залишають дітей без нагляду, збирають вдома гучні компанії та вживають алкогольні напої, не доглядають, не утримують на належному рівні своїх дітей, внаслідок чого діти часто бродяжать та жебракують, вчиняють крадіжки, ведуть себе у відношені односельців грубо, агресивно, ображають їх словами нецензурної лайки. З цього приводу мешканці с. Возсіятського часто скаржились до сільської ради, поліції та служби у справах дітей. Тривалий час сім`я відповідачів знаходилась під соціальним супроводом фахівця із соціальної роботи Єланецького районного Центру соціальних служб для сімей, дітей та молоді під час якого з ними проводились бесіди, надавалися роз`яснення та рекомендації щодо відповідального батьківства, ведення здорового способу життя. Відповідачі неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дітей. Проте, всі прийняті заходи мали незначний, тимчасовий вплив на відповідачів, які не змінили свого ставлення до виконання батьківських обов`язків. Вказані фактори вказують на те, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків, а тому просили суд позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмір 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати звернення з позовом і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з підстав вказаних в позовній заяві, просила задовольнити його повністю. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили їх не позбавляти батьківських прав відносно дітей, наголошували на тому, що мають намір виправитися, більше уваги приділити вихованню дітей та створити всі необхідні умови для їх життя, виховання та розвитку. Вислухавши представника позивача, відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Так, декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Положеннями ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Україною 27.02.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Батьки можуть бути позбавленні батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Згідно ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої Возсіятською сільською радою Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 26 від 08.11.2007 року (а. с. 9), [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого виконавчим комітетом Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 9 від 05.04.2011 року (а. с. 11), [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого виконавчим комітетом Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 17 від 25.12.2013 року (а. с. 13), [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої Єланецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 52 від 10.10.2017 року (а. с. 14). Відомості про батьків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в їх актових записах про народження зазначено, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дітей записано за її вказівкою (а. с. 10, 12, 15). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що вказано в актовому записі про народження № 17 від 25.12.2013 року (а. с. 13). З матеріалів справи слідує, що діти зареєстровані та проживають разом з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16, 18). Відповідач також проживає без реєстрації за вищевказаною адресою (а. с. 75). У ході розгляду справи по суті встановлено, що починаючи з 2011 року сім`я неодноразово потрапляла у поле зору соціальних служб, зокрема, дітей неодноразово ставили на облік дітей, батьки яких ухиляються від виконання обов`язків з виховання дитини (а. с. 44, 46), дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а. с. 34, 54), сім`ю брали під соціальний супровід (а. с. 63-69) та відбирали дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я малих дітей (а. с. 60-61). Причиною надмірної уваги до сім`ї відповідачів збоку соціальних служб стало неналежне виконання відповідачами батьківських обов`язків відносно дітей, ведення антисоціального способу життя, відсутність взаєморозуміння між батьками та дітьми, внаслідок чого діти часто бродяжать та жебракують, вчиняють крадіжки, ведуть себе у відношені односельців грубо, агресивно, ображають їх словами нецензурної лайки (а. с. 62). Під час обстежень умов проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що відповідачами в цілому створені задовільні умови для проживання дітей, проте, батьки зловживають алкогольними напоями, систематично залишають дітей без нагляду в результаті чого старші діти систематично пропускають шкільні заняття, а молодші діти знаходяться без догляду (а. с. 42, 49, 57-59). З матеріалів справи слідує, що профілактичні бесіди з відповідачами, проведені представниками Служби у справах дітей Єланецької райдержадміністрації, та неодноразові виклики на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Єланецькій державній адміністрації позитивних результатів не дали (а. с. 43). У результаті обстеження дітей, вилучених 12.07.2019 року з сім`ї відповідачів, у [PERSON] , [INFO] , виявлено анемію середнього ступеня та ентеребіоз, а у [PERSON] , [INFO] , - анемію легкого ступеня та ентеробіоз (а. с. 31). У серпні 2018 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за заявою матері влаштовувалися на навчання до Антонівської ЗОШ-інтернату І-ІІІ ступеня Миколаївської області (а. с. 34, 50, 52). У зв`язку з тим, що прийняті соціальними службами заходи так і не дали бажаного результату, а відповідачі не стали на шлях виправлення, висновком органу опіки та піклування Єланецької райдержадміністрації від 18.03.2019 року за №263/04-34/19 прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей (а. с. 33). У ході розгляду справи по суті судом встановлено, що відповідачі у своїй власності не мають земельної чи присадибної земельної ділянки, рухомого чи нерухомого майна, не ведуть підсобного господарства. За місцем проживання відповідачі характеризуються негативно, ведуть легковажний спосіб життя, нехтують своїми батьківськими обов`язками, часто залишають дітей без догляду та нагляду, зловживають спиртними напоями, на придбання яких витрачають соціальні виплати, які отримують від держави на утримання дітей, неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП, тобто за неналежне виконання батьківських обов`язків та вчинення вказаних дій особою повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, ч.ч. 1, 2 ст. 178 КУпАП, тобто розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних напоїв в заборонених законом місцях, та вчинення вказаних дій повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення, ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого та іі самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті (а. с. 17, 19-30, 39-41, 47-48, 62, 70-72, 76-78). Із пояснень допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слідує, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей: не займаються їх вихованням та утриманням, не піклуються про них, не проявляють батьківської турботи, не створили елементарних умов для проживання дітей разом з ними в результаті чого діти поводяться агресивно, неадекватно, висловлюють словами нецензурної лайки. Вказані фактори як кожен окремо, так і в сукупності, перебувають в причинному зв`язку з винною поведінкою відповідачів і розцінюються судом як ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків (справа "Хант проти України", п. 54). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дітей. Суд враховує, що відповідачі не приділяють належної уваги вихованню, навчанню та розвитку своїх дітей, не піклуюся про їхній фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкуюся з ними в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не займаються їх вихованням, не створили умов для нормального проживання дітей у сім`ї та ведуть такий спосіб життя, який формує у дітей неправильне уявлення про засади та правила життя у суспільстві та відповідно впливає на їхнє відношення до оточуюючих. При вирішенні справи суд приходить до висновку, що така поведінка відповідачів є зразком байдужого, зневажливого ставлення до поняття сім`ї та людей, з якими вони перебувають у родинному зв`язку. З огляду на викладене, з метою захисту інтересів дітей, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей, то суд виходить з того, що згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Між тим, наразі діти у відповідачів не відібрані, подальше їхнє місце знаходження ще не визначено, а тому визначити одержувача аліментів, який буде наділений правом розпоряджатися аліментами, неможливо. Відтак, суд вважає вимоги щодо стягнення аліментів такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з їх передчасністю. Разом з тим, позивач не позбавлений права звернення до суду з вказаними вимогами в подальшому. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial