Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 24.06.2020 року позивач звернувся до Березанського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 103661,06 грн. Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області Капшученко І.О. цивільна справа №356/356/20 передана на розгляд до Малинського районного суду Житомирської області, як до належного суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача В обґрунтування позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що 31.10.2011 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (з 14.06.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та [PERSON] (надалі - відповідач) було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останньому надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів банку". Відповідач свої зобов`язання не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 30.04.2020 року заборгованість перед позивачем становить 103661,06 грн. Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належно, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що між сторонами 31.10.2011 року укладено кредитний договір б/н, за яким банк зобов`язувався надати грошовий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків у розмірі 3% річних на умовах та в строки визначених в умовах та правилах надання банківських послуг, а [PERSON] погашати заборгованість за кредитом, зі сплатою відсотків, комісій, передбачених договором. З Анкети-заяви від 31.10.2011 року та довідки про умови кредитування слідує, що [PERSON] ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (а.с.21,22). Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, підтверджено старт карткового рахунку [PERSON] за № [NUMBER] з кредитним лімітом 300 грн. (а.с.20). В подальшому 31.10.2011 року, 03.05.2012 року, 15.01.2013 року, 19.04.2013 року, 01.08.2013 року, 23.04.2016 року, 27.04.2016 року, 14.01.2020 року кредитний ліміт змінювався. Згідно довідки, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] були надані наступні кредитні картки: [NUMBER] (термін дії 05/15), [NUMBER] (термін дії 18/17) (а.с.19). Свої зобов`язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на 30.04.2020 року, утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 103661,06 грн., а саме: - \~ \~ \~ \~заборгованість за кредитом 6283,42 грн.; - заборгованість за відсотками 89965,21 грн.; - заборгованість за пенею 2000 грн.; - штрафи: 500 грн. фіксована частина, 4912,43 грн. процентна складова відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9-12). Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, у задоволенні вимог про стягнення штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та 4912,43 грн. (процентна складова) слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 2\~ст. 549 ЦК України\~штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання. Оскільки умови договору передбачають різні види цивільно-правової відповідальності (пеню та штраф) за несвоєчасне погашення заборгованості (за порушення строків внесення платежів), то одночасне застосування таких заходів відповідальності свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому вимоги щодо стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Отже, у зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в договорі; відповідач ознайомився\~з умовами\~кредитування,\~про що\~свідчить його\~власноручний підпис\~в довідці\~про умови\~кредитування,\~ суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 98248,63 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору за подання позовної заяви пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial