Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Державна іпотечна установа звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 березня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 7, згідно умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 128000,00 грн., із строком погашення 06.03.2032 року та зі сплатою 15,00 відсотків річних. З метою забезпечення виконання зобов`язання відповідача між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 7-ДІУ/П від 06.03.2012 року. 24.04.2012 року між Державною іпотечною установою та Банком був укладений договір відступлення права вимоги № 184/12, згідно умов якого банк передав позивачу усі права за вказаним договором. Рішенням Білокуракинського районного суду від 19.11.2015 року по справі № 409/2737/15-ц стягнуто з відповідачів заборгованість у розмірі 134 641,28 грн. Рішення набрало законної сили 19.06.2018 року. Однак вказане рішення відповідачами не виконується, за період з 10.06.2016 по 10.06.2019 року виникла заборгованість у розмірі 109 931,77 грн., яка складається з: відсотки за користування чужими коштами у розмірі 58 471,44 грн., 3 відсотки річних від простроченої суми - 11 195,19 грн., інфляційні втрати за весь період прострочення - 40 265, 14 грн. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 109 931,77 грн. та понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги свого позову, та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання 26.07.2019, 18.10.2019, 03.12.2019 року не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. 03.01.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.03.2012 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 7-ДІУ, згідно умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 128 000,00 грн. зі сплатою 15 відсотків за користування коштами на строк до 06.03.2032 року (а.с.13-32). 06.03.2012 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 7-ДІУ/П, згідно умов якого відповідачка зобов`язалася солідарно від подівати разом із [PERSON] за договором про іпотечний кредит № 7-ДІУ/П (а.с.33-36). 24.04.2012 року між ПАТ «Енергобанк» та Державною іпотечною установою було укладено договір відступлення права вимоги № 184/12, згідно якого, до державної іпотечної установи перешли усі права, згідно договору про іпотечний кредит № 7-ДІУ (а.с.37-40). Рішенням Білокуракинського районного суду від 19.11.2015 року по справі № 409/2737/15-ц стягнуто з відповідачів заборгованість у розмірі 134 641,28 грн. Рішення набрало законної сили 19.06.2018 року. Однак вказане рішення відповідачами не виконується, за період з 10.06.2016 по 10.06.2019 року виникла заборгованість у розмірі 109 931,77 грн., яка складається з: відсотки за користування чужими коштами у розмірі 58 471,44 грн., 3 відсотки річних від простроченої суми - 11 195,19 грн., інфляційні втрати за весь період прострочення - 40 265, 14 грн. (а.с.8-12). Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України "у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя". Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з кожного відповідача на користь позивача підлягають стягненню 960,50 грн. - понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved