Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

31.10.2019 року представник позивача звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ АСК «Скарбниця» суму відшкодування у розмірі 92 830,74 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 1921 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.12.2018 р., о 16 годині 50хв в м. Червоноград по вул. Львівська,15 Львівської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак [NUMBER] . Даний факт підтверджується Постановою Червоноградського міського суду Львівської області №459/3737/18 від 07.02.2019 року. 24.04.2019 потерпіла [PERSON] звернулась в ПрАТ АСК «Скарбниця» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ АСК «Скарбниця» розглянувши цей випадок, прокваліфікувала його як страховий та виплатила страхове відшкодування у розмірі 92830 гривень 74 копійки. ПрАТ АСК «Скарбниця» посилаючись на пп «а» та «г» п.38.1.1 ст 38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", де зазначається що до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених устатті 33 Закону», надіслало претензію до водія [PERSON] - який винний у скоєнні ДТП, однак останній жодних дій не вчинив , задля вирішення спору у добровільному порядку. Тому позивач звернувся до суду . З урахуванням наведеного просить позов задовольнити. 10.03.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на приписи п.33.3, п.33.4, п.33.1, п.п.33.1.4, п.35.1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зазначив що не згідний із оцінкою заподіяної шкоди і вважає її завищеною. Також зауважив, що розмір шкоди визначений через 4 місяці після ДТП та визначалась без присутності відповідача. Окрім цього, потерпіла [PERSON] звернулась із заявою про відшкодування з порушенням строку на таке звернення. Разом з тим подав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. 17.03.2020 представник позивача подав відповідь на відзив в якому зазначив, що твердження відповідача є необґрунтованими та безпідставними, тому просить суд задоволити позов у повному обсязі. А також просить розгляд справи проводити без участі представника позивача. 12.11.2019 судом було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 17.03.2020 ухвалою суду було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково- дослідницького інституту судових експертиз та на час проведення такої експертизи зупинено провадження у справі. 09.10.2020 винесено ухвалу про поновлення провадження у справі, у зв`язку із поверненням експертом Львівського науково- дослідницького інституту судових експертиз матеріалів справи разом із ухвалою - без виконання, оскільки рахунок вартості експертизи , у запропонований експертом строк не сплачено, транспортний засіб для огляду не надано. 18.12.2020 представник відповідача подав клопотання у якому просив повторно направити ухвалу експерту на виконання, у зв`язку із тим що відповідач не отримував рахунку на оплату експертизи, та в подальшому ним буде здійснена така оплата і надано транспортний засіб для огляду. 18.12.2020 винесено ухвалу про повторне направлення ухвали від 17.03.2020 року на виконання експертам Львівського науково- дослідницького інституту судових експертиз та про зупинення провадження у справі на час виконання такої експертизи. 12.08.2020 та 29.01.2021 експертам Львівського науково- дослідницького інституту судових експертиз направлялись клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. 29.03.2021 винесено ухвалу про поновлення провадження у справі, у зв`язку із поверненням експертом Львівського науково- дослідницького інституту судових експертиз матеріалів справи разом із ухвалою - без виконання, оскільки рахунок вартості експертизи , у запропонований експертом строк не сплачено, транспортний засіб для огляду не надано. 31.05.2021 представник відповідача подав суду письмове клопотання про призначення по справі автотоварознавчої експертизи. Вказав, що автомобіль, на відновлювальний ремонт якого було виплачено страхове відшкодування, на даний час проданий. В звіті від 04.04.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 92830,30 грн.. Відповідач не згідний з такою оцінкою. Вважає, що така не відповідає методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки в звіті калькуляція на ремонт вказана вартість н/год 250 грн. (арматурні та ремонтні роботи) і 340 грн. (фарбувальні ремонти), однак на цей час по регіону Львівська область мала бути вартість н/г 160грн. і 190 грн. . Також вважає, що у звіті безпідставно включена вартість запасних частини (ремонтна калькуляція), а згідно калькуляції ці запасні частин не мінялись. 31.05.2021 ухвалою суду було призначено судову автотоварознавчу експертизу. 20.07.2021 дана ухвала з матеріалами справи була повернута без виконання у зв`язку із неможливістю надати висновок експерта. 22.07.2021 винесено ухвалу про поновлення провадження у справі та призначено засідання на 04.10.2021. 04.10.2021 представник позивача вказав, що відповідач не звертався до них із власними розрахунками та з проханням перерахувати розмір збитків, не надав жодних доказів щодо розміру збитків. Тому просить стягнути з відповідача розмір збитків, вказаний у позовній заяві. Представник відповідача позов визнав частково. Вказав, що вказана позивачем вартість збитків завищена. Висновок експерта не надав відповіді на поставлені запитання. Відповідач згідний відшкодувати реальну вартість завданих збитків, яка є значно нижчою за ціну позову. 11.11.2021 представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі. Вказав, що погоджується із висновком експерта. Відповідач жодних доказів на підтвердження іншого розміру збитків не надав. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Вказав, що не заперечують щодо вартості заміни крила, бампера, амортизатора та поворотного кулака. Відносно відшкодовування збитків щодо заміни балки заперечують. Вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 05.12.2018 о 16 годині 50 хвиник в м. Червоноград по вул. Львівська,15 Львівської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero» державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією постанови Червоноградського міського суду Львівської області №459/3737/18 від 07.02.2019 року (а.с.7-8). 06.12.2018 була подана заява [PERSON] до голови правління ПрАТ АСК «Скарбниця» про пошкодження транспортного засобу, а також пояснення обставин події та схематичне зображення події ( а.с.90-93). 13.12.2018 та 26.02.2019 незалежний експерт двічі оглянув пошкоджене авто, на підставі чого склав відповідні протоколи огляду (а.с.94-97). 24.04.2019 потерпіла [PERSON] звернулась в ПрАТ АСК «Скарбниця» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ АСК «Скарбниця» розглянувши цей випадок, прокваліфікувала його як страховий та на основі страхового акту №320/цв/18 , полісу №АМ/2144673 та оцінки , виплатила страхове відшкодування у розмірі 92830 гривень 74 копійки, про що є відповідне платіжне доручення (а.с. 4-6, 9, 46-50). Відповідно до звіту експерта №1091/19 про оцінку автомобіля «Mitsubishi Pajero» 3.2 DI-D реєстраційний номер [NUMBER] від 05.12.2018 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля складає 218 508 грн 48 коп. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Pajero» 3.2 DI-D реєстраційний номер [NUMBER] складає 93 330 грн 74 коп . Ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Pajero» 3.2 DI-D реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , складає 414 020 гривень (а.с. 10-45). Позивачем підтверджено, що 07.08.2019 року ним дійсно направлялась претензія відповідачу про відшкодування шкоди (а.с. 51-52). Відповідач подав копію відповіді на таку претензію, від 18.09.2019 в якій зазначив про те, що регресний позов повинен відповідати реально заподіяній шкоді, а не шкоді яка виникла через 4 місяці після ДТП та визначалась без присутності відповідача. Вказав що не згідний із завищеною сумою шкоди і відшкодовувати таку не буде, разом з тим подав свій розрахунок вартості відновлювального ремонту (а.с.71-73) Судом двічі призначалась судова автотоварознавча експертиза, однак згідно повідомлення про неможливість надання висновку №3258 від 14.07.2021, таку провести виявилось неможливо, оскільки поставлене питання виходить за межі компетенції експерта. Судовий експерт повідомив, що визначення чи відповідає оцінка вартості відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Pajero» 3.2 DI-D ,2008 роу випуску, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених наказом Фонду державного майна МЮ України №142/5/2092 від 27.11.2003, не належить до головних завдань транспортно - товарознавчої експертизи. Вирішення питання пов`язано з проведенням рецензування звіту, тобто виходить за межі компетенції експерта з експертної спеціальності 12.2 «Визначення вартості колісних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу». Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1 ст. 2 Закону № 1961-IV передбачено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно із ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із п.п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно із статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З постанови від 07.02.2019 встановлено, що [PERSON] керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130 ст.124 КУпАП . Згідно із ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. Оскільки потерпіла особа подала заяву на виплату 24.04.2019 року у строк визначений законом , тому підстав для відмови у виплаті у позивача були відсутні. Щодо твердження відповідача, що ФОП [PERSON] в звіті №1091/19 неправильно застосував вартість нормо/годин, а також визначив шкоду через місяці після ДТП та у відсутності відповідача, то суд встановив наступне. Згідно протоколів огляду транспортного засобу ФОП [PERSON] незалежний експерт двічі оглянув пошкоджене авто , вперше через вісім днів після ДТП. Оцінку пошкоджених матеріалів проведено на час ДТП, про що і зазначено у Звіті №1091/19, де зазначається дата оцінки. Даний звіт проводився на підставі нормативно - правових актів , таких як: ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні від 12.07.2001 року, національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 р. №1440, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів МЮ України, Фонд державного майна України, реєстр. №724/16740 від 04.08.2009 р. (зі змінами), довідник «Бюлетень авто товарознавця» випуск №104. Експерт - оцінювач має вищу юридичну та технічну освіту, відповідну кваліфікацію, спеціалізацію , сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів. Обрана база оцінки відповідає умовам укладеного договору і використані методичні підходи які відповідають меті оцінки. Суд наголошує, що процесуальним законом закріплено принципи змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, сторони мають обов`язок доказування і подання доказів (ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на догадках і припущеннях суду чи учасників процесу. Відповідач на заперечення позовних вимог надав свій розрахунок вартості відновлювального ремонту (а.с.73). Однак суд не бере його до уваги, так як такий здійснений ним самостійно, без спеціальних знань та не підтверджується належними та допустимими доказами по справі. Твердження відповідача про те, що експертиза була проведена у його відсутності, не має суттєвого значення для вирішення спору, оскільки питання, які були поставлені ними, не входять в компетенцію експерта. Інших доказів на спростування розміру завданих збитків стороною відповідача суду не надано, та судом не здобуто. За таких обставин, суд на підставі належним чином оцінених доказів, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Отже з відповідача слід стягнути 92 830,74 гривень відшкодування на користь ПрАТ АСК «Скарбниця». З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 1921 гривні.

Outcome: approved