Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

14 березня 2018 року до Рівненського міського суду звернувся [PERSON] із позовною заявою до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець [PERSON] , Публічного акціонерного товариства\~ Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,. В обґрунтування\~позову\~вказує,\~що26.01.2018 року. у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 55641414 з виконання виконавчого напису № 19610 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу за кредитним договором без номера від 25.06.2010 року суми боргу у розмірі 12 486 грн. 03 коп. за період з 25.06.2010 р. по 27.09.2017 р. та 1 800 грн. витрат за вчинення виконавчого напису.Вказує, що 14.03.2018 р. ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 55641414 та отримавши копії виконавчого документу і додатків до нього, а також отримавши у ПАТ КБ «Приватбанк» копію заяви - анкети № [NUMBER] від 25.06.2010 р. оформленої на його ім`я, він вважає, що зазначений виконавчий напис вчинений з порушенням норм та вимог діючого законодавства України, а тому такий виконавчий документ є не чинним і не підлягає виконанню. 10 травня 2019 року від відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» надійшов відзив на позовну заяву, в якій вони вказали, що виконавчий напис вчинений відповідно до норм закону, просять суд відмовити в задоволені позову. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача акціонерного товариства\~ Комерційний банк «Приватбанк» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив суд відмовити в задоволенні позову. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений, подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що в задоволенні позову просив відмовити, справу розглядати у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 55641414 з виконання виконавчого напису № 19610 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу за кредитним договором без номера від 25.06.2010 року суми боргу у розмірі 12 486 грн. 03 коп. за період з 25.06.2010 р. по 27.09.2017 р. та 1 800 грн. витрат за вчинення виконавчого напису Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом. Порядок та умови вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачені ст.ст. 87-88 Закону України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 05 липня 2017 року у справі 6-887цс17, згідно якої з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Окрім цього, статтею 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович вчинив оспорюваний виконавчий напис з порушенням встановленого ст.88 Закону України "Про нотаріат". Із врахуванням підстав викладених вище, суд приходить до висновку про визнання виконавчого напису як таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частини 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов пред`явлено [PERSON] , де стягувачем є ПАТ КБ «ПриватБанк».\~\~Тобто належним відповідачем є не приватний нотаріус, а ПАТ КБ «ПриватБанк», яким\~\~проведено стягнення заборгованості за кредитним договором. Між сторонами виник цивільно-правовий спір щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, але він не є наслідком незаконних чи недбалих дій нотаріуса, тому в цій справі участь нотаріуса можлива в якості третьої особи, а не співвідповідача чи відповідача. Нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Оскільки за виниклими правовідносинами нотаріус не є належним відповідачем, то відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~на нього не може покладатися сплата судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір підлягає стягненню з Акціонерного\~товариства комерційного банку "Приватбанк" На підставі викладеного,

Outcome: approved