Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

20.04.2017 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] 918 грн. 00 коп. матеріальну шкоди на користь Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 918,00 грн. та відшкодувати понесені судові витрати в сумі 1 600 грн. 00 коп. Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] 13 липня 2016 року о 04 год. 30 хв., перебуваючи на Канівському водосховищі в районі с.Кийлів Бориспільського району Київської області, без належного дозволу органів рибоохорони, проводили заборонений лов риби з металевого човна забороненими знаряддями лову - сіткою з нитки. При цьому виловили риби загальною вагою - 5 кг, а саме: сом - 2 шт., карась - 4 шт., чим нанесли збитки рибному господарству України на суму 918 грн. 00 коп. Своїми діями відповідачі [PERSON] та [PERSON] порушили п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02,1999 р. № 19. зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ». Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2016 у справі № 359/6975/2016-п гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2016 у справі № 359/69/4/16-п гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. Згідно довідки-розрахунку сума шкоди, заподіяної [PERSON] та [PERSON] внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів становить 918 грн. 00 коп. Позивач вважає, що оскільки відповідачі внаслідок порушення Правил рибальства завдали шкоди рибному господарству України на суму 918 грн., то вони зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними в повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явився. На електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі, в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії протоколів про адміністративне правопорушення № 000356 та № 000357 від 13.07.2016 року (а.с.10,13), [PERSON] та [PERSON] 13 липня 2016 року о 04 год. 30 хв., перебуваючи на Канівському водосховищі в районі с.Кийлів Бориспільського району Київської області, без належного дозволу органів рибоохорони, проводили заборонений лов риби з металевого човна забороненими знаряддями лову - сіткою з нитки. При цьому виловили риби загальною вагою - 5 кг, а саме: сом - 2 шт., карась - 4 шт., чим нанесли збитки рибному господарству України на суму 918 грн. 00 коп. Своїми діями [PERSON] та [PERSON] порушили п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ». Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2016 у справі № 3/359/2151/2016 гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП (а.с.8). Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2016 у справі № 3/359/ гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП (а.с.9). Згідно довідок-розрахунків сума шкоди, заподіяної [PERSON] та [PERSON] внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів становить 918 грн. 00 коп. (а.с.9,12). Згідно ч.2 ст.63 Закону України "Про тваринний світ" відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог користування об'єктів тваринного світу. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм (п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства). Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] порушили Правила любительського і спортивного рибальства, а саме проводили заборонений лов риби забороненими знаряддями лову - сіткою з нитки. Питання відшкодування [PERSON] та [PERSON] завданої майнової шкоди, яка була заподіяна ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів не вирішено під час розгляду відносно них справ про адміністративне правопорушення. Отже, якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення не вирішено, відповідно до частини 1 або частини 2 статті 40 КУпАП, то згідно частини 3 статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Так, згідно ч.1 ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно ст. 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Як вбачається з довідки-розрахунку сума шкоди, заподіяної відповідачами [PERSON] та [PERSON], розрахована у відповідності до Постанови КМ України від 21.11.2011 № 1209 "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів", та становить 918 грн. 00 коп. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", в якій зазначається, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Крім того, статтею 142 Конституції України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Згідно статей 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і від імені та в інтересах територіальних громад, відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції. Отже, органи місцевого самоврядування (в даному випадку Головурівська сільська рада Бориспільського району Київської області) в межах своєї території є самостійними суб'єктами права власності на природні ресурси (в тому числі водні біоресурси). Відповідно до ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Суд, з урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, а також те, що відповідачі позов визнали у повному обсязі, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 918, 00 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позову до суду. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд вважає, що з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1600 гривень 00 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved