Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

У березні 2019 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 15 квітня 2008 року з відповідача стягнуто на її /позивачки/ користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Рішенням Бородянського районного суду від 14 травня 2009 року розмір аліментів, які стягувались з відповідача, було зменшено до 350 грн. щомісячно. Однак, відповідач ухиляється від сплати їй (позивачці) аліментів і його заборгованість станом на 30 листопада 2018 року складає 35 002,23 грн. Тому просила стягнути з відповідача на її (позивачки) користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 35002,23 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів за період з 1 березня 2008 року по 30 листопада 2018 року в розмірі 57742,08 грн., а всього стягнути 245259,39 грн. В судове засідання позивачка не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, вважала, що відповідач має сплатити пеню в розмірі, що становить різницю між сумою боргу та розміром застосованих до нього заходів примусового виконання, а саме, накладеного на нього державним виконавцем штрафу в розмірі 16 326,11 грн. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 15 квітня 2008 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 29 лютого 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, на виконання якого 15 квітня 2008 року було видано відповідний виконавчий лист (а.с. 24). Рішенням Бородянського районного суду від 14 травня 2009 року розмір утримуваних з відповідача на користь позивачки аліментів було зменшено з 1000 грн. до 350 грн. щомісячно, починаючи з 14 травня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, на виконання якого також було видано виконавчий лист (а.с.25). Як вбачається з довідки-розрахунку, виданої державним виконавцем Бородянського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області та що визнається сторонами, за період з 14 травня 2009 року по 30 листопада 2018 року відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на користь позивачки [PERSON] в розмірі 35002,23 грн. (а.с.18-19). Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Згідно наданого позивачкою розрахунку неустойки, сума пені розрахована, виходячи із наявної у відповідача заборгованості по аліментах станом на 30 листопада 2018 року, за період з 1 березня 2008 року по 30 листопада 2018 року та її розмір складає 57742,08 грн. Однак, згідно довідки-розрахунку державного виконавця Бородянського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відповідач має заборгованість по аліментах за період з 14 травня 2009 року по 30 листопада 2018 року в розмірі 35002,23 грн. (а.с.18-19), а згідно копії постанови старшого державного виконавця Бородянського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 28 грудня 2018 року на відповідача накладено штраф у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, що становить 16 326,11 грн. (а.с.63). За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки внаслідок неналежного виконання відповідачем зазначеного рішення суду у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів, доказів того, що така заборгованість виникла не з його /відповідача/ вини, останнім суду не надано, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в максимальному розмірі, що дорівнює різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, що складає 18 676,12 грн. (35002,23 грн. - 16 326,11 грн.). Зважаючи на викладене, в іншій частині даних вимог необхідно відмовити. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 35002,23 грн., оскільки дані аліменти вже стягнуті з нього за рішенням суду, а також вимоги про стягнення загальної суми заборгованості разом з пенею в розмірі 245259,39 грн., зважаючи на вищевикладене та ненадання позивачкою належного та зрозумілого розрахунку нарахувань в такій сумі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial