Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 9391512989 від 01 грудня 2016 року в розмірі 207 886,78 гривень та судові витрати по справі. В позовній заяві позивач акціонерне товариство "Таскомбанк" вказує про те, що 01 грудня 2016 року між ТОВ "ФК" ЦФР" та відповідачем [PERSON] , було укладено кредитний договір № 9391512989. Відповідно до п.2 предметом кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: - сума кредиту - 60 000,00 грн.; - строк користування - 3 роки до 01.12.2019 року; - проценти за користування кредитом - 11,99 % річних. 01.12.2016 р. [PERSON] було підписано заяву № 9391512989 на отримання кредиту від ТзОВ "ФК" "ЦФР" - кредитний договір, що укладається шляхом приєднання позичальника до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК"ЦФР". Згідно з п. 3 кредитного договору грошові кошти перераховано шляхом переказу грошових коштів на банкіський рахунок, зазначений позичальником у заяві на отриманння кредиту. Відповідач перестав виконувати умови кредитного договору у повній мірі, а саме: перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. 07.10.2016 р. між АТ "Таскомбанк" та ТОВ "ФК"ЦФР було укладено договір про відступлення права вимоги - грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №ТАСЦФР-10-2016, згідно якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами. Згідно п.2.2. договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 сторони погодили, що первісний кредитор (ТОВ "ФК"ЦФР") має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору (АТ "Таскомбанк") свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальника. 05.12.2016 р. був підписаний реєстр прав вимоги до договору про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 р. Згідно цього реєстру було відступлено право вимоги за кредитним договором № 9391512989 щодо боржника [PERSON] Банком свої зобов`язання перед відповідачем виконано, однак відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору № 3931512989 від 01 грудня 2016 року щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та погашення суми заборгованості. Через невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором станом на 18 квітня 2019 року виникла заборгованість в розмірі 207 886,78 гривень, що складається з: 54 274,92 гривень заборгованості за тілом кредиту, 13 176,12 гривень заборгованості за відсотками, заборгованості по комісії (в т.ч. прострочені) - 54 989,57 грн. та пеня на суму простроченої заборгованості за період з 18.04.2018 року по 18.04.2019 р. - 85 446,17 грн. Позивач АТ «Таскомбанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 207 886,78 гривень заборгованості за кредитним договором № 9391512989 від 01 грудня 2016 року та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав письмову заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 57, 60). Відповідач [PERSON] неодноразово в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки в судове засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин, за наявної згоди позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що згідно заяви № 9391512989 від 01.12. 2016 року на отримання кредиту від ТОВ "ФК"ЦФР" [PERSON] . отримав кредит в розмірі 60000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк, на який надається кредит 36 місяців, тобто 29.11.2019 року /а.с.11-13/. Своїм підписом у заяві про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК"ЦФР" відповідач [PERSON] підтвердив про ознайомлення з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" /а.с.14-16/. Відповідно до п.5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг, позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти /а.с.15-16/. Відповідно до договору про відступленння права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 р., між АТ "Таскомбанк" та ТОВ "ФК"ЦФР відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами. Згідно п.2.2. договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 сторони погодили, що первісний кредитор (ТОВ "ФК"ЦФР") має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору (АТ "Таскомбанк") свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальника. /а.с.17-20/. 05.12.2016 р. був підписаний реєстр прав вимоги до договору про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 р. Згідно цього реєстру було відступлено право вимоги за кредитним договором № 9391512989 щодо боржника [PERSON] /а.с.21/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно розрахунку позивача (а.с. 7-10) станом на 18 квітня 2019 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 9391512989 від 01 грудня 2016 року становить 207 886,78 гривень та складається з: 54 274,92 гривень заборгованості за тілом кредиту, 13 176,12 гривень заборгованості за відсотками, заборгованості по комісії (в т.ч. прострочені) - 54 989,57 грн. та пеня на суму простроченої заборгованості за період з 18.04.2018 року по 18.04.2019 р. - 85 446,17 грн. Суд погоджується з розрахунком, проведеним позивачем, оскільки доказів, що вказували б на неправильність такого розрахунку сторонами до суду не надано та судом не встановлено. Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідачем [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у встановлені кредитним договором № 9391512989 від 01.12.2016 року порядку та строки не виконано. Заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №9391512989 від 01 грудня 2016 року становить 207 886,78 гривень. Право позивача вимагати дострокового повернення відповідачем кредиту за договором та сплати процентів, передбачено укладеним між сторонами договором та ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а заборгованість за кредитним договором № 9391512989 від 01 грудня 2016 року стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Таскомбанк» в розмірі 207886,78 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 3118,30 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON] , оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача, понесені ним витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 960,50 грн. за подання заяви про забезпечення позову та 1500,00 грн. витрат на правову допомогу. Враховуючи те, що заява про забезпечення позову відповідно до ухвали суду від 21 травня 2019 року була повернута заявнику, а доказів про понесені позивачем витрати на правову допомогу до суду не подано, суд рахує за необхідне відмовити позивачу у стягненні даних судових витрат. Разом з тим, суд зазначає, що судовий збір сплачений за заяву про забезпечення позову може бути повернено за заявою заявника у випадку повернення заяви про забезпечення позову. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 526, 610, 625, 1049, 1054 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Outcome: approved