Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

У лютому 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 серпня 2011 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 20 січня 2019 року складає 22761,09грн., з яких: 3931,09грн. заборгованість по тілу кредиту; 7972,76грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9297,19грн. заборгованість за пенею, а також штрафи - 500,00грн. (фіксована частина) та 1060,05грн. (процентна складова). Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. 11 червня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній послався на те, що не був повідомлений Банком про зміну тарифів, а тому вважає неправомірним нарахування йому процентів із серпня 2016 року у розмірі 3,5% річних, хоча відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" пільговий період становить 55 днів, та в подальшому зміни процентної ставки до 2,9% та до 3,6% на рік на період нарахування з 11.08.2011 року по 20.01.2019 року. Визначена сторонами при укладенні договору процентна ставка 2,9% річних є фіксованою та не може змінюватись протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком шляхом внесення змін до договору, оскільки без дотримання вимог ст.1056-1 ЦК України, така умова договору є нікчемною. Тому вважає, що позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 7972,76грн. є необґрунтованими, недоведеними і такими, що не можуть бути задоволені. Крім того, враховуючи, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, вважає, що правових підстав для стягнення штрафу немає. Відповідно до ст.258 ЦК України просив застосувати позовну давність щодо позовних вимог про стягнення пені. 25 червня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач послався на те, що твердження відповідача про незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки з виписки по картковому рахунку вбачається, що він неодноразово користувався кредитними коштами. Щодо зміни процентної ставки, то остання згідно з розрахунком заборгованості не змінювалася. Застосування банком штрафу та пені, як окремих видів неустойки, не є подвійним притягненням до відповідальності, за різності характеру правопорушень. Пропуск строку позовної давності позивачем, на який посилається відповідач, не є обґрунтованим, оскільки строк дії кредитної картки до травня 2020 року, позивач звернувся до суду 29 січня 2019 року до спливу строку позовної давності. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у своїй заяві від 25.06.2019 року також просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнав частково, просив здійснити перерахунок пені та штрафів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 11 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами заяви разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000,00грн. на платіжну картку "Універсальна, GOLD" зі сплатою відсотків за користування кредитом та пільговим періодом до 30 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, GOLD", щомісячна базова ставка за тратами здійсненими з 01.04.2015 року становила 3,5%, тобто 42,00% річних, на суму залишку заборгованості за кредитом з розрахунку 365/366 днів на рік. Погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється щомісячними платежами, розмір яких становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що передує звітному. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно з п.2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Відповідно до п.2.1.1.7.6 договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно Тарифів штраф за порушення строків платежів за будь-які із грошових зобов`язань - 500грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Згідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов відповідач надав згоду на зміну банком кредитного ліміту. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, строк дії картки до травня 2020 року. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст.1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання по погашенню кредитних коштів, у зв`язку з чим станом на 20 січня 2019 року має заборгованість перед Банком по тілу кредиту у розмірі 3931,09грн., 7972,76грн. по процентам за користування кредитом. Вказана заборгованість підтверджена розрахунками. Крім того, умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той час, сторонами передбачено сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення зокрема за несвоєчасну сплату платежів за будь-якими з грошових зобов`язань. Враховуючи, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача пені слід відмовити, стягнувши штраф передбачений Умовами з перерахунком до розміру заборгованості. Загальний розмір судового штрафу становить: 500,00 грн.\~фіксована частина та 595,19грн.\~процентна складова, яка розрахована за формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за процентами) х 5%, ((3931,09+7972,76)х 5%=595,19). Ураховуючи вищевикладене, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за невиконання умов кредитного договору становить 12999,07грн., з яких: 3931,09грн.\~заборгованість за кредитом, 7972,76грн.\~заборгованість за відсотками, 1095,19грн. штрафи, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов`язання, відповідач суду не надав. Як слідує з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку останній платіж на погашення заборгованості відповідач сплатив у листопаді 2018 року, з позовом банк звернувся до суду у лютому 2019 року, тобто в межах строків позовної давності. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в сумі 1097,08грн.

Outcome: partial