Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради перебувають малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мати яких [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відомості про батька дітей внесені до актових записів про народження дітей відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до характеристики ОСББ "Університетська,126" [PERSON] зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. 02.08.2017 року [PERSON] влаштована до Херсонського обласного будинку дитини відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради. Місцезнаходження [PERSON] не відоме. [PERSON] отримує соціальну допомогу на дитину, яку витрачає не за призначенням. Питання неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] відносно її малолітніх дітей розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради, яка рекомендувала органу опіки та піклування звернутись до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. На підставі викладеного просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей та стягнути аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного дитячого закладу або особи, яка виховуватиме дитину. Представник позивача в судове засідання не прибув, на адресу суду надав письмову заяву, відповідно до якої позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкам. Суд встановив, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження дітей. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 26.07.2017 року вирішено влаштувати [PERSON] до комунального закладу "Херсонський обласний будинок дитини" Херсонської обласної ради на повне державне утримання. Місце перебування [PERSON] не відомо. Відповідно до висновку виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради встановлено факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та зазначено про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] Крім того, факт небажання та ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей підтверджується іншими письмовими доказами у справі (акти обстеження житлово-побутових умов проживання, характеристика на [PERSON] видана ОСББ "Університетська, 126", рапорт інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у м. Херсоні, довідкою про стан здоров'я [PERSON]). Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Беручи до уваги викладене, суд вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей. Крім того, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню, та при визначенні розміру аліментів, суд врахував ту обставину, що відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 всіх різновидів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1280 грн. судового збору.

Outcome: approved