Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся у суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором, мотивуючи тим, що ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» згідно Договору факторингу із ПАТ «ІдеяБанк» №31/12-2 від 31.12.2015 р. набув право грошової вимоги за кредитним договором № Р25.024.75383 від 05.10.2013 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та гр. [PERSON]. Відповідно до даного Кредитного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 50000,00 грн., зі сплатою 3 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк свої зобовязання згідно кредитного договору повністю виконав, та надав Відповідачу кредитні кошти. Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Проте Відповідач свої зобовязання згідно кредитного договору не виконав, станом на 31.12.2015 р. не повернув Банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 47328,90 грн., що складається із: основний борг 29250,04 грн., прострочений борг 8833,64 грн., прострочені проценти 9163,84 грн., строкові проценти 81,38 грн. Таким чином заборгованість [PERSON] за кредитним договором № Р25.024.75383 від 05.10.2013року станом на 11.02.2016 р. становить: 38083,70 грн. за тілом кредиту, 9245,22 грн. занарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, що разом 47328,90 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РАНТЬЕ» (код ЄДРНОУ 39288002) заборгованість за кредитним договором в розмірі 47328,90 грн. та стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER])на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» (код ЄДРПОУ 39288002) судовий збір в розмірі 1378,00 грн., що сплачений при поданні позовної заяви та інші судові витрати. Представник позивач а у судовому засіданні був відсутній, оскільки у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, де також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач в судовому засіданні вказав, що у нього хвора дружина, скрутне матеріальне становище, а тому не може виплатити заборгованість за кредитом, просив у позові відмовити та подав письмове заперечення, в яких вкзав, що у справі відсутні докази відступлення прав вимоги, повідомлення позичальника про відступлення прав грошової вимоги, отримання позичальником кредитних коштів, та немає підтвердження заборгованості у розмірі 47329,90 грн. та відсутня ліцензія на фінансові послуги. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, повно та всебічно оцінивши наявні у справі докази, а саме: Кредитний договір №Р25.024.75383 від 05.10.2013р.; Договір факторингу №31/12-2 від 31.12.2015 р.; Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ "ФК "РАНТЬЄ" №517 серії ФК за реєстраційним н№13103054 від 18.05.2015р.; Виписку з ЄДРПОУ про реєстрацію; Повідомлення [PERSON] про відступлення прав грошової вимоги від ПАТ "Ідея Банк" ТОВ "ФК "РАНТЬЄ" від 31.12.2015 р.; Ордер-розпорядження №1 про видачу кредиту [PERSON]; Розрахунок руху коштів за рахунком №29092402475383.980 [PERSON]; [PERSON] з додатку №2 до Договору факторингу №31/12-2 від 31.12.2015 р. - Акт прийому-передачі прав вимог від ПАТ "Ідея Банк"; Меморіальний ордер № Р25.024.75383.1 від 05.10.2013 р.; Довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Р25.024.75383.1 станом на 31.12.2015 р.; Довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Р25.024.75383.1 станом на 31.12.2015 р.; Розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Р25.024.75383.1 суд приходить до переконання, що позов підставний, обґрунтований та підлягає до задоволення. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Кредитного договору Відповідач своїх зобовязання щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору, що підтверджується: кредитним договором №Р25.024.75383 від 05.10.2013 р.; Ордером-розпорядження №1 про видачу кредиту; Витягом з додатку до договору-факторингу №31/12-2 від 31.12.2015 р. по особовому рахунку №22033402475383.980 та розрахунком заборгованості станом на 11.02.2016 р. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Таким чином згідно Договору факторингу із ПАТ «ІдеяБанк» №31/12-2 від 31.12.2015 р. ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» набув право грошової вимоги за кредитним договором № Р25.024.75383 від 05.10.2013 року із [PERSON], про що останнього було належним чином повідомлено Листом від 31.12.2015 р. Заперечення відповідача щодо відсутності доказів: відступлення прав вимоги, повідомлення позичальника про відступлення прав грошової вимоги, отримання позичальником кредитних коштів, підтвердження заборгованості у розмірі 47329,90 грн. та ліцензії на фінансові послуги не заслуговують на увагу, оскільки надані позивачем документи повністю доводять підставність позовних вимог, так як згідно кредитного договору укладеним відповідачем із ПАТ "Ідея Банк" він отримав кредит в розмірі 50000,00 грн. зі сплатою 3 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с. 13-15), а відповідно до договору факторингу між ПАТ "Ідея Банк" та ТОВ "ФК "РАНТЬЄ" (а.с.20-22) та Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи №517 серії ФК за реєстраційним н№13103054 від 18.05.2015р., згідно якого ТОВ "ФК "РАНТЬЄ" має право здійснювати фінансові послуги (а.с. 7-8) останній набув права вимоги за кредитним договорм укладеним відповідачем із ПАТ "Ідея Банк", про що відповідача було повідомлено (Повідомлення а.с.11) та згідно ордеру-розпорядження (а.с. 16) відповідачу було нараховано кредитні кошти у розмірі 44641,96 грн. та відповідно до Меморіального ордер № Р25.024.75383.1 від 05.10.2013 р. про сплату страхового платежу у розмірі 5358,04 грн. (а.с. 23) на рахунок №29092402475383.980, а згідно розрахунків руху коштів за рахунком №29092402475383.980 (а.с.17-18, 19, 24, 25, 40-41) за відповідачем числиться заборгованість по сплаті тілу кредиту у розмірі 38083,70 грн., нараховані та несплачені відсотки - 9245,22 грн., що разом становить 47328,90 грн. Отже, оскільки [PERSON] на даний момент заборгованість за кредитним договором № Р25.024.75383 від 05.10.2013 року у добровільному порядку не сплатив, та врахувавши, що скрутне матеріальне становище та хвороба членів сім'ї не позбавляє боржника від обовязку виплатити заборгованість кредитору, суд вважає, що із нього слід стягнути на користь ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» заборгованість у розмірі 47328,90 грн. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, а тому із [PERSON] слід стягнути 1378,00 грн. судового збору в користь ТОВ «ФК «РАНТЬЕ». На підставі викладеного та ст. ст. 525, 526, 530, 536, 610-612, 1046-1050, 1077-1078, 1054 ЦК України,

Outcome: approved