Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

22 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що 01 жовтня 1994 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Кубряцькою сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 05. Від шлюбу подружжя спільних дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого склалися неприязні відносини, що призвело до втрати почуття любові. Мають окремий бюджет та проживають за різними адресами. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем вважає не можливими. Просить укладений з відповідачем шлюб розірвати. Розірвати шлюб через орган ДРАЦС позивач не в змозі, оскільки відповідач не бажає звертатися до органів ДРАЦС. Наразі, він бажає створити нову сім`ю і формальне перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Ухвалою суду від 03.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України та неодноразово направлялись на її адресу судові кореспонденції, які повернуті до суду поштовим зв`язком із відмітками: "адресат відсутній за вказаною адресою", " інші причини" та "за місцем обслуговування не знаходиться", що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 жовтня 1994 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Кубряцькою сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторони фактично припинили через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б, зокрема інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, спільних дітей не мають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню в частині розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] , заяв щодо розгляду справи у її відсутність та про зміну прізвища після розірвання шлюбу не надавала, то суд вважає, що відповідачка виявила таким чином бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 840,80 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved