Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу протчгом 1967-1969 року та визнати за нею право власності на 12 частину квартири [ADDRESS] як на частину майна, набутого під час шлюбу з [PERSON] . Під час шлюбу та фактичних шлюбних відносин за спільні кошти ними було побудовано як членами ЖБК вказану квартиру. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали, підтвердили викладені в ньому обставини стосовно проживання фактично у шлюбі з [PERSON] з 1967 року і внесення усієї суми виплат за будівництво спірної квартири в ЖБК , включаючи і перший внесок у розмірі 40% вартості квартири, за кошти спільного бюджету подружжя. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник позов визнали частково - у розмірі 27100 часток спірної квартири , виходячи з того, що за час перебування позивачки у шлюбі з [PERSON] було сплачено лише 54 % вартості квартири, а 46% вартості сплачені ним особисто до укладення шлюбу з [PERSON] Також представник відповідача заперечвала проти встановлення факту проживання однією сім'єю позивачки з [PERSON] з 1967 року, оскільки згідно вимог діючого на той час законодавства цей факт не мав жодних правових наслідків. Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 червня 1969 року по 23 грудня 2011 року. Шлюб розірвано рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва , в якому встановлено, що з 1998 року [PERSON] проживає з іншою жінкою, сторони проживають окремо з 1995 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час змінив прізвище та ім'я на [PERSON]. 07 квітня 2012 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані з квітня 1971 року по 11 квітня 1972 року по [ADDRESS] - за адресою проживання батьків позивачки. З 1964 року по 1977 рік [PERSON], працював на посадах помічника машиніста та машиніста тепловозу локомотивного депо м. Миколаєва. Згідно рішення № 439 від 07 березня 1967 року виконкому Миколаївського міської Ради депутатів трудящих дозволено створення житлово-будівельного кооперативу "50 років Жовтня" для будівництва 5-типоверхового, 90-квартирного житлового будинку в квартталі, обмеженому вулицями 4 Слобідська, Чкалова та Севастопільська. У Переліку складу громадян , що бажають брати участь у будівництві ЖБК ім. 50 років Жовтня (додаток до зазначеного рішення) зазначено [PERSON], пом.машиніста локомотивного депо, на склад сім'ї дві особи на двокімнатну квартиру. Згідно довідки та квитанції від 06 березня 1968 року [PERSON] вніс 1471 руб. на рахунок будівельного коопертиву "50 років жовтня" як 40 відсотків внеску (а.с. 25-26) за квартиру [ADDRESS] , загальною площею 44, 1кв.м. (а.с. 25-26) . Згідно розрахунку, виданого ЖБК "%) років Жовтня" фактична вартість квартири [ADDRESS] становить 4444 руб., залишок боргу 2973 грн., платіж в місяць 14,36 руб., ссуда видана на 17 років і три місяці- останній платіж листопад 1988 року. Згідно ордеру № 2996 від 14 травня 1971 року вказана квартира надана [PERSON] на сім'ю з трьох осіб : дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 29-30). 02 квітня 1992 року [PERSON] отримав Свідоцтво про право особистої власності на зазначену квартиру. У цій квартирі з 13 вересня 1972 року і по день смерті був зареєстрований [PERSON], а також по теперішній час за цією адресою зареєстрований [PERSON] Як вбачається з копії Спадкової справи № 122013 до майна померлого [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття спадщини своєчасно звернулися дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] Колишня дружина [PERSON], 13 травня 2013 року звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на вищевказану квартиру. 07 лютого 2014 року Постановою приватного нотаріуса ММНО відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вказану квартиру, сокільки в судовому порядку вирішується спір про визначення частки у праві власності колишньої дружини померлого на це майно. Позивачка просила про задоволення її позову, посилаючись на викладене та на ст.22, 28 КпШС УРСР, ст. ст. 368, 372 ЦК України . У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст. ст. 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. [PERSON] в 1992 році, правовідносини сторін повинні регулюватися нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України, положення ст.ст. 24, 25 якого регулюють майнові відносини осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, і не можуть бути застосовані при розгляді даного спору стосовно правовідносин сторін до укладання ними шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 КпШС, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 15.06.1973 р. «Про деякі питання, що виникли в судовій практиці по застосуванню Кодексу про шлюб та сім'ю України», п.8 правила статей 22,28, 29 КпШС не можуть застосовуватись до спорів про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Такі спори мають розв'язуватись відповідно до п. 1 ст. 17 ЗУ «Про власність» за нормами ЦК про спільну сумісну власність, якщо майно було набуте внаслідок спільної праці і інше не визначалося письмовою угодою між сторонами, а в інших випадках за нормами цього Кодексу про спільну часткову власність з урахуванням ступеню участі цих осіб коштами і особистою працею в придбанні майна. Спільною сумісною власністю майно може бути визнано в разі доведення його придбання внаслідок спільної праці членів сім'ї (доказуванню підлягає трудова участь членів сім'ї, направлена саме на придбання певного майна, чи створення спільної власності іншим шляхом), або внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності при наявності відповідної письмовою угоди. Але ж , КпШС УРСР був введений в дію з 01.01.1970 року, а до цього сімейні відносини регулювалися Основами законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім'ю, ст.ст. 9-12 якого також встановлені ті самі норми інституту спільної сумісної власності подружжя , які потім знайшли відображення в КпШС УРСР 1969 р. За такого, не підлягає встановленню судом факт спільного проживання позивачки з [PERSON] до 1969 року .Так, цей факт не має юридичного значення , так як не тягне настання правових наслідків у вигляді виникнення права спільної сумісної власності цих осіб, оскільки інститут спільного проживання осіб однією сім'єю без реєстрації шлюбу з'явився в сімейному законодавсті лише з введенням в дію СК України 01.01.2004 р. Ані факт спільної праці позивачки з відповідачем, що здійснювалась за їх взаємною домовленістю з метою придбання квартири, якого-небудь об'єднання трудових зусиль, направлених саме на придбання квартири, ані факт передачі грошей від позивачки [PERSON] на внесення 40% вартості цієї квартири в березні 1968 року не підтверджується жодними достеменними доказами, факт наявності грошової допомоги від батьків позивачки також нічим не підтверджується. За такого, суд вважає встановленим, що грошовий внесок 1471 руб., що складає 40 % вартості спірної квартири, є особистою власністю [PERSON] як майно, що належало подружжю до укладання шлюбу, - на підставі ст. 12 Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім'ю. Оскільки діючим законодавством України презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям під час шлюбу - обов'язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя покладений на останнього. Відповідно до положень ст.ст. 22, 28, 29 КпШС УРСР , який діяв на час виникнення спірних правовідносин щодо набуття права власності [PERSON] на 60% спірної квартири , що залишилися, то майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Так, згідно наданих позивачем доказів, з 1971 року до 1992 року, тобто під час її перебування у шлюбі з [PERSON] , ними було сплачена уся вартість квартири, що залишилася після сплати першого внеску в 1968 році, внаслідок чого останній набув права власності на спірну квартиру на підставі рішення виконкому ММР. За такого, суд доходить висновку, що 610 часток квартири [ADDRESS] є спільним сумісним майном [PERSON], та [PERSON] , при цьому частки кожного з подружжя є рівними - по 310 частки за кожним, а 410 часток цієї квартири є особистою приватною власністю [PERSON] Суд не може взяти до уваги заперечення відповідачки [PERSON] та її представника стосовно сплати ще 6 відсотків вартості цієї квартири особисто [PERSON] в період до липня 1969 року ( тобто до часу укладанн шлюбу [PERSON].) , оскільки таке не підтверджено достеменними доказами і спростовується наданим розрахунком (а.с.130) ЖБК "50 років Жовтня". Також суд вважає, що у даному конкретному випадку позивачем [PERSON] не пропущений строк позовної давності на звернення до суду з цим позовом, оскільки вона вважала, що спірна квартира знаходиться у спільній сумісній власності її та [PERSON] , шлюб між ними офіційно був розірваний лише 23 грудня 2011 року. Тим більше, власник майна може звернутися до суду в будь-який час, якщо вважає своє право власності порушеним або оспорюваним. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 300 грн. в рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial