Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, виселення. Сторони не з'явилися в судове засідання, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Представник позивача подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без участі позивача, підтримує позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, вважається таким, що належним чином своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності відповідача не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши подані докази, повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до укладеного договору № MKV0GA00006065 від 01.08.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15640,00 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.07.2010 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 13.03.2014 року має заборгованість - 48102, 68 Євро, яка складається з наступного: 9352,90 Євро - заборгованість за кредитом; 16123,62 Євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 221,52 Євро - заборгованість по комісії за користування кредитом; 22404,64 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та Відповідач 03.08.2006 року уклали договір іпотеки Б/Н. Згідно із договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №72 31.01.2006 року, і який зареєстрований у Виноградівському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі 8 за № запису 1532 від 01.02.2006 року, реєстраційний номер 3446118. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 105000 грн 00 коп. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засіданні фактів суд констатує, що вони врегульовані нормами ЦК України 2003 р. та нормами Закону України "Про іпотеку". Так, відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Проаналізувавши у сукупності встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно із ч.2 ст.39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, що узгоджується із положеннями ч.1 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення мешканців житлового будинку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога про виселення відповідача із житлового будинку, який є предметом іпотеки, підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 3897,60 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved