Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON], в якому просять суд стягнути на їх користь завдані матеріальні збитки у розмірі -2650 грн. (сплачено за товар прилад обліку води ЛВ-4Т, грошова сума), 1709 грн.99 коп. (кошти, сплачені за гарячу воду та гарячу воду, як холодну в період користування приладом обліку води ЛВ-4Т як товаром з істотним недоліком), 3577 грн.51 коп. (кошти сплачені за гарячу воду в період відсутності приладу обліку води ЛВ-4Т), понесені судові витрати витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 14 січня 2017 р. [PERSON] та Ф0П [PERSON] був укладений договір. Згідно п.1.1.,1.2.,2.1. договору, відповідач зобов'язався протягом одного дня з моменту укладення договору здійснити монтаж та установку приладу обліку води ЛВ-4Т на підставі розробленого та узгодженого робочого проекту. Вартість договору, згідно п.3.1., склала 2650 грн. 00 коп., які позивач [PERSON] у відповідності з п.3.2. договору сплатив відповідачу готівкою в повному обсязі 14 січня 2016 р., тобто матеріальні витрати на придбання та монтаж ПОВ ЛВ 4Т склали 2650 гривень. 15 січня 2017 р. ПОВ ЛВ-4Т був встановлений відповідачем за місцем проживання позивачів - м.Харків, вул.Танкопія,б.11/2 кв.З, яка належить позивачам на праві спільної власності. 29 січня 2016 р., та 15 лютого 2016 р. ПОВ ЛВ-4Т був поставлений на облік в КП "Харківські теплові мережі" та в КП "Харківводоканал відповідно. Куплений позивачем [PERSON] та встановлений відповідачем ПОВ ЛВ-4Т є електронним 4-х тарифним лічильником, який фіксує споживання холодної і гарячої води, а сплата саме за користування гарячою водою здійснюється наступним чином при температурі води до 40 градусів здійснюється сплата як за холодну воду, при температурі вище 40 градусів - як за гарячу. З лютого 2016 р. позивачі щомісячно передавали покази ПОВ ЛВ-4Т комунальним службам та регулярно, згідно показів, сплачували за споживання гарячої води. Під час експлуатації ПОВ ЛВ-4Т була виявлена реальна невідповідність між об'ємом спожитої гарячої води та тими показами, які фіксував прилад. В листопаді 2016 р. з усною заявою позивач [PERSON] був вимушений звернутись до КП "ХТМ за роз'ясненнями щодо невідповідності показів ПОВ ЛВ-4Т та об'ємом спожитої гарячої води. В листопаді 2016 р. представник КП "ХТМ за місцем проживання позивачів провів перевірку ПОВ ЛВ-4Т та не виявив розходження з показами приладу та тими показами, які щомісячно передавались до КП "ХТМ, також ним було запропоновано звернутись до ФОП [PERSON], як особи, що проводила монтаж, для проведення перевірки щодо справності ПОВ ЛВ-4Т, так як покази приладу по обліку споживання гарячої води сильно завищені. Позивач [PERSON] по телефону звернувся до ФОП [PERSON] і запропонував провести перевірку ПОВ ЛВ-4Т. Відповідач в телефонному режимі повідомив, що позивачам необхідно звернутись до комунальних служб із заявою про розпломбування та зняття ПОВ ЛВ-4Т, а він відправить його на завод-виробник для проведення перевірки. 25 листопада 2016 р. представником КП "ХТМ" [PERSON] було здійснено розпломбування ПОВ ЛВ-4Т для його ремонту, а представник відповідача провів демонтаж приладу. Також одразу після цього ПОВ ЛВ-4T в оригінальній заводській упаковці, разом з технічним паспортом та гарантійними документами, за місцем свого проживання позивач [PERSON] передав представнику відповідача для перевірки. Однак з 25 листопада 2016 р. ніякої письмової інформації щодо перевірки ПОВ ЛВ-4Т від відповідача не було отримано. 07 квітня 2017 р. позивач [PERSON] через Укрпошту направив на адресу відповідача рекомендованим листом письмову претензію, в якій просив надати акт перевірки ПОВ ЛВ-4Т заводом-виробником, та здійснити монтаж приладу. Претензію відповідач отримав 04 травня 2017 р. 27 травня 2017 р. позивач [PERSON] отримав поштове повідомлення про надходження від відповідача цінної посилки №6114504294959, від отримання якої відмовився 29 травня 2017 р., так як зрозумів, що відповідач відправив посилкою ПОВ ЛВ-4Т. Цінну посилку № 6114504294959 з ПОВ ЛВ-4Т відповідач отримав 08.06.2017 р. З 25 листопада 2016 р. на час звернення до суду ПОВ ЛВ-4Т у позивачів відсутній, від відповідача не отримано жодної інформації щодо перевірки приладу. ПОВ ЛВ-4Т позивачі користувались з лютого 2016 по листопад 2016 р. включно, в цей період проводилась сплата за споживання гарячої води і гарячої води, як холодної, згідно показників приладу. З грудня 2016р. по серпень 2017р., в зв'язку з відсутністю приладу, позивачі сплатили за споживання гарячої води згідно норм споживання, які нараховуються КП "ХТМ" . Оскільки у позивачів з незалежних від них причин вже дев'ять місяців відсутній товар - ПОВ ЛВ-4Т разом з документами на нього, вони просять внаслідок порушення їх прав, відшкодування завданих матеріальних збитків. Оскільки товар разом з технічним паспортом з вини відповідача відсутній більше девяти місяців, на думку позивачів, такий товар може вважатись з істотним недоліком, у звязку з чим позивачі вимагають повернення грошової суми у розмірі 2650 гривень. Позивачі вимагають від відповідача повернення сплаченої грошової суми, тому вважають, що сплачені в період з лютого 2016 р. по листопад 2016 р. грошові кошти за користування гарячою водою+гарячою водою, як холодною, на користь КП "ХТМ, є матеріальними збитками - витратами, які вони були вимушені сплатити за завищеними показами приладу з суттєвим недоліком, який був придбаний у відповідача. Розмір зазначених матеріальних збитків за цей період складає 1709 грн. 99 коп. Кошти, які були сплачені за користування гарячою водою на користь КП "ХТМ в період листопад 2016 р., січень, червень, липень.серпень 2017 р., на думку позивачів, також є матеріальними збитками - витратами, так як сплачені за нормами споживання КП "ХТМ, які нараховувались в зв'язку з відсутністю ПОВ ЛВ-4Т, який в цей період був відсутній з вини відповідача. Розмір зазначених матеріальних збитків складає 3577 грн. 51 коп. Таким чином, за розрахунками позивачів, розмір матеріальних збитків складає - вимоги по поверненню сплаченої за ПОВ ЛВ-4Т грошової суми у розмірі 2650грн.00 коп.; кошти, сплачені за період з лютого 2016 р. по листопад 2017 р. по показам ПОВ ЛB-4T, як товару з істотним недоліком, у розмірі 1709 грн.99 коп.. кошти, сплачені в період з листопада 2016 р.. січень 2017 р.. червень, липень, серпень 2017 року - 3577грн.51 коп.., загалом 7937 грн. 50 коп. Також позивач просить стягнути витрати на правову допомогу, сплачені грошові кошти за складення позовної заяви у розмірі 500 грн.00 коп., фахівцю у галузі права ФОП [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, пояснив суду про обставини викладені вище. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у їх задоволенні відмовити, зазначивши, що з 2004 року відповідач зареєстрована як фізична особа-підприємець і, відповідно до кваліфікаційного сертифікату № 001679, має категорію інженер-проектувальник з правом здійснювати роботи і вдавати послуги, повязані із створення обєктів архітектури, а саме: інженерно-будівельне проектування у частині забезпечення економії енергії. Тобто вона не здійснювала і не здійснює підприємницької діяльності в сфері торгової діяльності будь-якими товарами. У січні 2016 року до неї звернувся [PERSON] з проханням надати йому послуги з розроблення та погодження проекту на монтаж вузла обліку води у звязку з тим, що він вирішив встановити у себе в квартирі прибор обліку води ЛВ-4Т. На вимогу [PERSON] між ними 14.01.2016 року було укладено відповідний договір, оскільки на момент підписання договору здійснювала підприємницьку діяльність з проектування, то виконання послуг з придбання для [PERSON] лічильника води, комплектуючих і монтаж прибору обліку води передоручила ФО-П [PERSON] Відповідач не є виробником чи продавцем лічильника, вона надала [PERSON] лише послугу в придбанні ним самим цього товару. Лічильник води, як він і просив, вона придбала в торговельній мережі і передала йому в оригінальній упаковці з паспортом на його експлуатацію. позивач [PERSON] отримав у власність лічильник воді ЛВ-4Т, який відповідав усім вимогам якості. Окрім того, договором від 14.01.2016 року між ФО-П [PERSON] і [PERSON] також не передбачено подальше технічне обслуговування лічильника ЛВ-4Т і не передбачено такого обовязку експлуатаційними документами на прилад. Таким чином, на думку представника відповідача, відповідач не зобовязана була здіійснювати гарантійне обслуговування ЛВ-4Т взагалі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 14 січня 2016 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір, предметом якого є послуги: монтаж прибору обліку води ПОВ, розробка і погодження Робочого проекту на установку ПОВ, постановку встановленого ПОВ на комерційний облік в КП «Харківводоканал» і КП «Харківські теплові мережі», товари - ЛB-4T, фітинги і комплектуючі водомірного вузла. Позивачі у своєму позові посилаються на те, що відповідач порушила вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів», зокрема на несправність, встановленого згідно багатофункціонального лічильника гарячої води ЛВ-4Т. Відповідно до Закону «Про захист прав споживачів» субєктом відповідальності є виробник або ж продавець продукції. [PERSON] не є виробником лічильника ЛВ-4Т і не здійснює його продаж. Тобто вона не є субєктом відповідальності за цим Законом. Відповідно до ч. 3\~ст 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Позивачі вказують, що через девять місяців роботи приладу вони виявили невідповідність показників приладу обємам води, які використовували. Однак, належних, достатніх та допустимих доказів, зазначеної невідповідності позивачі суду не надали. Статтею 526 Цивільного кодексу України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже для відшкодування шкоди за правилами\~ст. 1166 ЦК\~необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду ); в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Згідно Закону «Про захист прав споживачів» право вимоги споживачі мають у разі виявленні у товару (приладу) істотних недоліків, тобто недоліків, які роблять неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, які виникли з вини виробника (продавця). Неможливим чи недопустимим використання приладу є його зупинка чи інший вихід з ладу. Це зокрема находить своє відображення і в наданих до суду Актах опломбування працівниками ХТМ і КП «Водоканал», де вказано на обовязок абонента повідомляти ці служби у разі зупинки чи виходу з ладу приладу обліку води. Позивачі на підтвердження своїх вимог не надали суду належних, достатніх і допустимих доказів існування у приладу обліку води ЛВ-4Т хоча б яких-небудь недоліків чи то істотних недоліків. У той час як на відсутність недоліків у лічильника води ЛВ 4Т підтверджується паспортом про відповідність лічильнику якостям цього товару; Актом № 15/3167 від 07.12.2016 року виробника приладу ПТЦ «ПРИБОР» про те, що прилад перевірено, він справний і може використовуватися за призначенням; Свідоцтвом і протоколом метрологічної повірки лічильника ЛВ-4Т від 19.05.2017 року, згідно яких оскаржуваний позивачами прилад відповідає усім метрологічним стандартам і технічним умовам; показами допитаного в суді свідка [PERSON] У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмета спору , представника відповідача , оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачі як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження , оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що у задоволенні вимог слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed