Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач - МТСБУ звернувся до відповідача - [PERSON] з позовними вимогами про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. 12.07.2014 року о 01 год. 30 хв. [PERSON] керуючи мотоциклом марки «Днепр-11», д.н.з. [NUMBER], по Броварському прос. в місті Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, (різкий запах алкоголю з порожнини рота) перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Хонда», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. На дату скоєння цієї пригоди [PERSON] не мав чинного Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2014 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Хонда», д.н.з. [NUMBER], що на праві приватної власності належить [PERSON], яким, на час ДТП, керував водій [PERSON]. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до Звіту № 9232, про оцінку колісного транспортного засобу, складеного в ТОВ «ЕАК «Довіра» від 24.07.2014 року, становить 11 435,62 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Особа, яка користується пошкодженим транспортним засобом - [PERSON] (з метою отримання відшкодування) звернувся до МТСБУ із заявою, до якої було додано копію Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6004688 терміном дії з 14.12.2013 року до 13.12.2014 р. включно. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 27.10.2014 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 9 529,68 грн. Крім цього, позивачем додатково понесені витрати на аварійного комісара в розмірі 844,00 грн. Всього позивач поніс витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування по вищезазначеній ДТП у розмірі 10 373,68 грн. Отже, позивач виконав покладенні на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Звернувшись з листом про компенсацію витрат у добровільному порядку, позивач не отримав відшкодування фактично понесених витрат, що і стало підставою для звернення до суду. З вищезазначених підстав позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу фактично понесені витрати в розмірі 10 373,68 грн., та витрати на аварійного комісара в розмірі 844,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилась проте направила на адресу суду заяву у якій підтримала в повному обсязі позовні вимоги, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України і вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2014 року встановлено, що 12.07.2014 року о 01 год. 30 хв. [PERSON] керуючи мотоциклом марки «Днепр-11», д.н.з. [NUMBER], по Броварському прос. в місті Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, (різкий запах алкоголю з порожнини рота) перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Хонда», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Від медичного огляду, для встановлення стану сп'яніння в установленому законом поряду відмовився, в присутності двох понятих. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 15). На дату скоєння цієї пригоди [PERSON] не мав чинного Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Хонда», д.н.з. [NUMBER], що на праві приватної власності належить [PERSON], яким, на час ДТП, керував водій [PERSON] (а.с. 11, 12). Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до Звіту № 9232, про оцінку колісного транспортного засобу, складеного в ТОВ «ЕАК «Довіра» від 24.07.2014 року, становить 11 435,62 грн. (а.с. 16-19). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Особа, яка користується пошкодженим транспортним засобом - [PERSON] (з метою отримання відшкодування) звернувся до МТСБУ із заявою, до якої було додано копію Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6004688 терміном дії з 14.12.2013 року до 13.12.2014 р. включно (а.с. 13, 24). У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 27.10.2014 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 9 529,68 грн. Крім цього, позивачем додатково понесені витрати на аварійного комісара в розмірі 844,00 грн. Всього позивач поніс витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування по вищезазначеній ДТП у розмірі 10 373,68 грн. Відповідно до наказу № 5493 від 24.10.2014 року позивачем вирішено відшкодувати з фонду захисту потерпілих власнику автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] розмір відшкодування в сумі 9 529,68 грн. (а.с. 25). 27.10.2014 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 9 529,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1/23999 від 27.10.2014 року (а.с. 26). З метою позасудового врегулювання спору 18.07.2014 року позивач звернувся із листом про добровільне відшкодування завданої шкоди до відповідача (а.с. 14 зворот). Проте на даний момент зазначена шкода відповідачем не відшкодована. Отже, викладені позивачем обставини підтверджуються належними доказами. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема, пункту 38.2.Закону, - МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; Згідно з пунктом 13.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", - учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Обставин, передбачених п. 13.1. статті 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо відповідача, з матеріалів справи не убачається. Згідно зі ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині відшкодування шкоди (в порядку регресу) в розмірі 9 529,68 грн. є обґрунтованими, а тому підлягає задоволенню в даній частині. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як вбачається з матеріалів справи позивачем для складання Звіту №9232 від 24.07.2014 року було залучено аварійного комісара з ТОВ «ЕАК «Довіра» [PERSON] Жодних доказів, які б підтверджували той факт, що позивачем було сплачено за послуги аварійного комісара 844,00 грн., в матеріалах справи немає. Відтак, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідача, відповідно, належить стягнути судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial