Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 серпня 2018 року [PERSON] уклав договір добровільного страхування від нещасних випадків № VОЕ0NS-187D1FE з приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна», предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Страхова сума за даним договором складає 50000 грн. За час дії зазначеного договору страхування у позивача стався страховий випадок, що полягає у нещасному випадку (діагноз - закритий перелом шийки лівої малогомілкової кістки), що стало причиною госпіталізації та постановлення висновку щодо оперативного лікування, що підтверджується випискою з медичної карти Шацької районної лікарні від 22.02.2019 року. На протязі 48 годин, позивач звернувся до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" за телефоном, зазначеним у договорі страхування, з повідомленням про настання страхового випадку, а також надав увесь комплект документів щодо страхової виплати у зв`язку із захворюванням. 25.03.2019 року [PERSON] надійшов лист відПАТ "Страхова компанія "Універсальна", у якому його було повідомлено про відсутність правових підстав для визнання заявленого випадку страховим та відмову в здійсненні страхової виплати посилаючись на п. 4.1.3 договору, однак в його договорі цей пункт не передбачений. Також повідомили, що відповідно до п. 6.2 не можуть бути застрахованими особи, які на момент укладення договору страхування є інвалідами І та II групи. Однак, про даний факт позивача ніхто не попередив та не ознайомив, у договорі він не зазначений, а працівники компанії його про це не питали. Посадовими особами ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" не складено страхового акту, не визначено суму, яка підлягає сплаті, натомість, взагалі відмовлено у виплаті. [PERSON] зазначає, що він належним чином виконував умови договору, страхові платежі здійснював регулярно по 20 грн. щомісячно. Договір страхування було запропоновано укласти співробітниками ПАТ «КБ «Приватбанк» у смт. Шацьку при оформленні картки для отримання пенсії по інвалідності, попередньо ознайомивши його з умовами договору. Сума страхового платежу щомісячно списувалась з пенсійної картки позивача. За умовами договору добровільного страхування від 13 серпня 2018 року № VОЕ0NS-187D1FE, страхова сума складає 50000 грн. А згідно п. 6.1.2, у разі настання такої події, як ушкодження кінцівок, виплаті підлягає сума у розмірі від 2% до 50 %. Згідно п. 97 Таблиці страхових виплат (Додаток № 2 до правил добровільного страхування від нещасних випадків) виплаті підлягає сума у розмірі 5%, отже 2500 грн. [PERSON] зазначає, що в результаті невиконання зобов`язання з боку страховика йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних хвилюваннях, переживаннях, що призвело до погіршення стану здоров`я, враховуючи, те що він має другу групу інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням, тому завдану моральну шкоду позивач оцінює в сумі 3000 грн. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому вказує, що 13 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків № VОЕ0NS-187D1FE (надалі - договір). Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Під час підписання договору позивач не повідомив про те, що він є інвалідом II групи, та надав недостовірні відомості про об`єкт страхування в супереч умовам договору. 27 січня 2017 року в [PERSON] стався закритий перелом шийки лівої малогомілкової кістки, в подальшому позивач звернувся з заявою до відповідача щодо виплати страхового відшкодування. Так, після розгляду документів 25 березня 2019 страховиком було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі пункту 4.1.3. Умов страхування по договору добровільного страхування від нещасних випадків. Сторонами не оспорюється той факт, що [PERSON] був ознайомлений з усіма умова договору. Так, в прикінцевих умовах договору від 13.08.2018 року зазначено, що страхувальник ознайомлений з «Правилами добровільного страхування» та умовами страхування, які є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п. 6.2. Правил добровільного страхування від нещасних випадків, не можуть бути застрахованими особи, які на момент укладання договору страхування є інвалідами І та II групи, якщо інше не обумовлено договором страхування. П. 2 ч. 1 ст. 989 ЦК України встановлено, що страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику. Згідно з п. 4.1.3. Умов страхування по договору добровільного страхування від нещасних випадків підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Отже, враховуючи вищевикладене, у Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" відсутні підстави для виплати страхового відшкодування позивачу та відмова у виплаті є законна, ґрунтується на вимогах законодавства, умовах та правилах договору. Щодо заявлених вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн., представник відповідача зазначає, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. В той же час, позивачем не було надано жодних належних та достатніх доказів, на підтвердження того, що йому було завдану моральну шкоду, яка полягала у душевних хвилюваннях, переживаннях, що призвело до погіршення стану здоров`я. Тому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав із підстав, зазначених у позовній заяві, просив суд позовні вимоги задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 13 серпня 2018 року [PERSON] уклав договір добровільного страхування від нещасних випадків № VОЕ0NS-187D1FE з приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна», предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Страхова сума за даним договором складає 50000 грн. За час дії договору страхування від 13 серпня 2018 року № VОЕ0NS-187D1FE у позивача стався страховий випадок, що полягає у нещасному випадку (діагноз - закритий перелом шийки лівої малогомілкової кістки), що стало причиною госпіталізації та постановлення висновку щодо оперативного лікування, що підтверджується випискою з медичної карти хворого Шацької районної лікарні від 22.02.2019 року. Позивач вчасно звернувся до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", за телефоном, зазначеним у договорі страхування з повідомленням про настання страхового випадку, а також надав увесь комплект документів щодо страхової виплати у зв`язку із захворюванням. 25.03.2019 року представником приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" Бондаренко Л.О. було надіслано лист [PERSON] про відсутність правових підстав для визнання заявленого випадку страховим та відмову в здійсненні страхової виплати на підставі п. 4.1.3 договору, однак в договорі цей пункт не передбачений. Також позивача повідомили, що відповідно до п. 6.2 Правил добровільного страхування від нещасного випадку від 30.01.2017 рорку, не можуть бути застрахованими особи, які на момент укладення договору страхування є інвалідами І та II групи, якщо інше не обумовлено договором страхування. Договір страхування вважається таким, що припинив свою дію. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що при оформленні картки для отримання пенсії по інвалідності працівник ПАТ КБ «Приватбанк» в смт. Шацьку запропонував йому укласти договір страхування, ознайомивши його з умовами договору, на що він погодився. Однак при укладенні договору працівник банку його не попереджав про те, що такий договір не може бути укладений з інвалідами І та II групи. Крім того, безпосередньо в самому договорі не зазначено, що він не може бути укладений з інвалідами І та II групи. Кожного місяця з його пенсійної картки списувалися кошти у сумі 20 грн. страхового платежу. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування). Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Одним з видів добровільного страхування може бути страхування життя. Відповідно до ст.ст 16, 18 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. В порушення норм вищевказаної статті Закону, посадовими особами ПАТ "Страхова компанія "Універсальна", не складено страхового акту, не визначено суму, яка підлягає сплаті, а взагалі відмовлено у виплаті. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 989 Цивільного кодексу України, страхувальник зобов`язаний: своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний: своєчасно вносити страхові платежі; при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику; повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового, випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином виконував умови договору, страхові платежі здійснював регулярно по 20 грн. щомісячно. При укладенні договору страхування позивач надав всю необхідну інформацію страховикові та не приховував того, що він є інвалідом II групи, а страховий агент - працівник ПАТ КБ «Приватбанк» не попереджав його про те, що такий договір не може бути укладений з інвалідами І та II групи, хоча при оформленні [PERSON] картки для отримання пенсії по інвалідності мав звернути на це увагу. Таким чином протиправних дій [PERSON] спрямованих на поданні страховику свідомо неправдивих відомостей щодо укладення договору страхування не встановлено. Ст. 990 Цивільного кодексу України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. За умовами договору добровільного страхування від 13 серпня 2018 року № VОЕ0NS-187D1FE, страхова сума складає 50000 грн. А згідно п. 6.1.2, у разі настання такої події, як ушкодження кінцівок, виплаті підлягає сума у розмірі від 2% до 50 %. Згідно п. 97 Таблиці страхових виплат (Додаток № 2 до правил добровільного страхування від нещасних випадків) виплаті підлягає сума у розмірі 5%, отже 2500 грн. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовна вимога про стягнення не виплаченого страхового відшкодування підлягає до задоволення. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження завдання йому відповідачем моральної шкоди, яка згідно його тверджень полягала у душевних хвилюваннях, переживаннях, що призвело до погіршення стану здоров`я, тому вимога [PERSON] про стягнення моральної шкоди не підлягає до задоволення. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, а відтак, враховуючи, що позивач є інвалідом ІІ групи загального захворювання згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] , а тому [PERSON] звільнений від сплати судового збору. На підставі ст.ст. 979, 980, 988, 989, 990, 991 ЦК України, ст. 4, 6, 16, 17, 18, 20, 21, 26 Закону України «Про страхування»,

Outcome: partial