Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В квітні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати дійсним договір № 3066-Ц купівлі-продажу квартири за адресою: м. Миколаїв, вул. 295 Стрілкової Дивізії, будинок 75, корпус А, зареєстрованого 16.12.1997 року на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі. \~ \~ \~ \~ В обгрунтування позову позивач вказувала, що 16.12.1997 року між нею та відповідачами був укладений вказаний договір купівлі-продажу, який було зареєстровано в у КП "Миколаївському міжміському БТІ" за р. № 18755. Але договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, у зв'язку з чим на теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися належною їй квартирою. \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, в своїй заяві позовні вимоги [PERSON] визнали, просили розглядати справу без їх участі. \~ \~ \~ \~ Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Миколаївська універсальна товарно-сировинна біржа в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 16.12.1997 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені, а також від імені своїх на той час неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені, а також від імені своїх на той час неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], продали, а [PERSON] купила квартиру за адресою: м. Миколаїв, вул. 295 Стрілкової Дивізії, будинок 75, корпус [PERSON] договір було укладено на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі. \~ \~ \~ \~ Право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем у КП "Миколаївське міжміське БТІ" за р. № 18755, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. \~ \~ \~ \~ Підтвердженням наміру [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені, а також від імені своїх на той час неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірне майно є договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі, без його подальшого нотаріального посвідчення, з реєстрацією його в "Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю", реєстраційний номер 3066-Ц від 16.12.1997 року. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК Української РСР (в ред.1963 року, чинній на час укладення спірного договору), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідачі на момент укладення спірного договору були власниками квартири на підставі Свідоцтва про право особистої власності від 22.10.1997 року, зареєстрованого Миколаївським міським бюро технічної інвентаризації, реєстровий номер 10083 від 28.10.1997 року. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 45 ЦК Української УРСР (чин. ред. 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі та за ст. 47 ЦК Української РСР (чин. ред. 1963 року) визначено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. \~ \~ \~ \~ Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, за можливе визнати спірний договір купівлі-продажу дійсним, а відтак задовольняє позовні вимоги [PERSON] \~ \~ \~ \~

Outcome: approved