Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

представник позивачки звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк ""Хрещатик"" про стягнення суми коштів та збільшивши розмір своїх позовних вимог зазначила, що 07 березня 2013 року між нею та ПАТ КБ ""Хрещатик"" був укладений договір банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222. За умовами цього договору позивач вніс 40 000,00 дол. США з процентною ставкою 2 % річних. Також позивачка зазначила, що приблизно через пів року позивачка зняла 10 000,00 дол. США із зазначеного депозитного рахунку. 16.09.2014 року остання подала письмову заяву до відповідача з вимогою про видачу їй 19.09.2014 року вкладу в сумі 30 000,00 дол. США та нарахованих відсотків на цей вклад. Однак, листом від 16.09.2014 року відповідач повідомив останню про те, що вказаний вклад був закритий 11.09.2013 року та операції з вказаної дати в балансі банку відсутні в зв'язку з тим, що проводиться розслідування по кримінальному провадженню щодо притягнення до відповідальності працівників банку, які розкрадали вклади клієнтів даного банку. Також зазначила, що відповідно до умов договору вкладу, банк зобов'язаний на вимогу вкладника повернути кошти останньому з нарахованими відсотками. Враховуючи викладене і те, що банком не було проведено розрахунку з позивачкою, остання просить стягнути з ПАТ КБ ""Хрещатик"" суму вкладу, в розмірі 30 000,00 дол. США, відсотки на вклад в сумі 1093,60 дол. США та 3% річних від суми основного боргу та процентів, в сумі 135,44 дол. США, що разом становить 31229,04 дол. США. В свою чергу, представник відповідача подав зустрічну позовну заяву про визнання договору банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222 - нікчемним, обґрунтовуючи це тим, що вказаний договір банком не укладався та є незареєстрованим у системі обліку депозитів банку, оскільки в матеріалах справ Київського регіонального відділення відсутній договір та будь-які документи щодо його укладення. Проте встановлено, що банком укладався договір за цими ж реквізитами, але на суму 4000,00 дол. США, однак вказані кошти станом на день розгляду даної справи зняті в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та заявами на видачу готівки. Враховуючи викладене просив визнати договір банківського вкладу ""Гаманець"" від 07.03.2013 року №355/2013-222 - нікчемним. Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, однак проти задоволення зустрічного позову заперечила в повному обсязі, надавши письмові заперечення, в яких зазначила, що посилання представника банку на те, що вказаний договір не містить реєстрації не є підставою визнання його нікчемним, так як факт внесення коштів на вищевказаний депозитний рахунок банку підтверджується відповідною квитанцією про внесення вказаних коштів в сумі 40 000,00 дол. США.. Представник ПАТ КБ ""Хрещатик"" в судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, однак проти задоволення первісного позову заперечив в повному обсязі надавши письмові заперечення, в яких зазначив, що після звернення [PERSON] до банку із заявою про повернення вкладу, було проведено розслідування та ревізія, якою встановлено, що було укладено депозитний договір на суму 4000,00 дол. США та вказані кошти було повернуто вкладнику. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, перевіряючи обставини справи, у судовому засіданні встановлено, що 07 березня 2013 року між позивачкою [PERSON] та ПАТ КБ ""Хрещатик"" був укладений договір банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222. За умовами цього договору позивач вніс 40 000,00 дол. США з процентною ставкою 2 % річних. (а.с.10-12). Відповідно до копії квитанції № 35 від 07.03.2013 року, позивачка [PERSON] внесла на депозитний рахунок банку суму коштів, в розмірі 40 000,00 дол. США (а.с.13). Згідно копії довідки від 22.03.2013 року (доказів спростування якої представником банку надано не було), виданої ПАТ КБ ""Хрещатик"", вбачається, що станом на 22.03.2013 року на депозитному рахунку [PERSON] № [NUMBER], залишок коштів становить 40 000,00 дол. США (а.с.14). Довідка від 18.07.2013 року (доказів спростування якої представником банку надано не було), виданої ПАТ КБ ""Хрещатик"", свідчить про те, що станом на 18.07.2013 року на депозитному рахунку [PERSON] № [NUMBER], залишок коштів становить 40 000,00 дол. США (а.с.15). Також встановлено, що позивачка зняла 10 000,00 дол. США із зазначеного депозитного рахунку, що не заперечувалося сторонами. 16.09.2014 року заявником було подано заяву до ПАТ КБ ""Хрещатик"" про повернення коштів з поточного рахунку за договором про банківський вклад, проте відповідач не повернув позивачу вказані кошти, що знаходяться на вищевказаному рахунку (а.с.16). Відповідно до копії листа ПАТ КБ ""Хрещатик"", адресованого представнику [PERSON] від 19.09.2014 року, вбачається, що відповідно до вищевказаної заяви [PERSON] від 16.09.2014 року щодо повернення 30 000,00 дол. США та нарахованих відсотків з банківського вкладу ""Гаманець"", укладеного згідно з договором № 355/2013-222 від 07.03.2013 року повідомляється, що 11.09.2013 року зазначений вклад було закрито, так як проводиться розслідування по кримінальному провадженню щодо притягнення до відповідальності працівників банку, що розкрадали вклади клієнтів даного банку (а.с.17). Відповідно до п.1.1. договору банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222 банк приймає грошові кошти вкладника, на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER], що відкривається банком на його ім'я, в сумі 40 000,00 дол. США терміном з 07.03.2013 року. Кошти, прийняті. Банк повертає вкладнику суму вкладу та сплачує відсотки на умовах та в порядку, встановленому даним договором. Відповідно до п.1.2. договору банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222 відсоткова ставка на вклад встановлюється в розмірі 2% річних. Відповідно до п.2.1.4. договору банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222 банк зобов'язується повернути вклад або його частину за письмовою вимогою вкладника у порядку, встановленому п. 3.3 та 3.4. Договору. Відповідно до п.3.1. договору банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222 нарахування відсотків по вкладу здійснюється щомісячно на фактичний залишок коштів на вкладному рахунку, починаючи з наступного дня після надходження грошових коштів на вкладний рахунок і закінчується в день, який передує поверненню грошових коштів вкладнику або списанню з вкладного рахунку вкладника з інших підстав. Відповідно до п.3.3. договору банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222 повернення частини вкладу здійснюється згідно із письмовою заявою вкладника шляхом видачі готівки через касу банку. Якщо вкладник вимагає повернення частини вкладу, внаслідок повернення якої залишок вкладу стане меншим, ніж мінімальна сума вкладу, визначена умовами залучення даного виду вкладу, така вимога прирівнюється до розірвання договору з ініціативи вкладника. Відповідно до п.3.4. договору банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222 у випадку розірвання договору за заявою вкладника, сума вкладу та відсотки, нараховані відповідно до п.3.1. за встановленою на вклад процентною ставкою, повертаються вкладнику шляхом видачі готівки через касу банку. При цьому, представник позивача [PERSON] заперечувала, що позивач [PERSON] підписувала заяви про прийняття коштів в сумі 4000,00 дол. США (а.с.35), заяву про переказ готівки (а.с.36), заяви про видачу готівки (а.с.37-42). Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Однак, судом не було задоволено клопотання представника відповідача щодо призначення судової почеркознавчої експертизи, щодо дійсності підписів від імені позивача, оскільки фактично вони ним не спростовувались в розумінні оспорювання отримання грошових коштів згідно договору по вкладу в розмірі 4000,00 дол. США, оскільки ним безпосередньо оспорюється укладання договору по вкладу в розмірі 40 000,00 дол. США, але з підстав нікчемності договору у зв'язку із недодержанням його письмової форми. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також слід зазначити, що зобов'язання відповідача по поверненню вкладу та нарахованих відсотків виникло 19.09.2014 року, тому з вказаної дати та з урахуванням збільшених позовних вимог, підлягає стягненню 3% річних за прострочення грошового зобов'язання Банком, виходячи із суми боргу перед позивачем, що в даному випадку складає 31093,60 дол. США, а тому 3% річних від вказаної суми за період з 19.09.2014 по 11.11.2014 року складає 135,44 дол. США. Враховуючи вищевикладене в судовому засіданні знайшли своє підтвердження вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з ПАТ КБ ""Хрещатик"" суми вкладу в розмірі 30 000,00 дол. США, а також передбачені договором 2 % річних (за здійснення вкладу на вищевказаний рахунок) за період з моменту укладання договору по день що передував винесенню рішення, а саме з 07.03.2013 року по 26.11.2014 року, в розмірі 1093,60 дол. США та 3% річних за прострочення у видачі депозитних коштів з нарахованими відсотками належних [PERSON] за період з 19.09.2014 року по 11.11.2014 року, в розмірі 135,44 дол. США. Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено невиконання відповідачем ПАТ КБ ""Хрещатик"" відповідних договірних зобов'язань перед позивачем щодо повернення банківського вкладу та відсотків за користування ним, тому оскільки заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ""Хрещатик"" про стягнення суми депозитного вкладу та відсотків підлягає задоволенню, а тому підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ""Хрещатик"" на користь позивача заборгованість по Договору банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222 від 07.03.2013 року в загальному розмірі 31229,04 доларів США: 30000 дол. США (залишок вкладу) + 1093,60 дол. США (2%) + 135,44 дол. США (3%). Що стосується зустрічного позову слід зазначити наступне. Позивач ПАТ КБ ""Хрещатик"" при подачі зустрічної позовної заяви послався на нікчемність умов вказаного депозитного договору, мотивуючи це тим, що у системі обліку депозитів банку має місце договір банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222 від 07.03.2013 року, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ ""Хрещатик"", однак сумою вкладу за вказаним договором є 4000,00 дол. США, а не 40 000,00 дол. США на підтвердження чому надав заяву з викладеним проханням прийняти на вклад ""Гаманець"" грошові кошти, в розмірі 4000,00 дол. США, а також копії заяв на видачу готівки від 10.09.2013 року в розмірі 3500,00 дол. США, заяви на видачу готівки від 21.03.2013 року в розмірі 400,00 дол. США, та заяви на видачу готівки від 10.09.2013 року в розмірі 103,40 дол. США (а.с.35-42). Також зазначив, що відсутність реєстрації договору у системі депозитів банку, відсутність у банку підписаного депозитного договору на суму 40 000,00 дол. США необлікування на рахунках банку грошових коштів у сумі 40 000,00 дол. США, слід вважати недотриманням письмової форми договору банківського вкладу. Наслідком недотримання письмової форми є недійсність вказаного договору. Однак, представником відповідача було зазначено, що СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 12014100100002551 від 19.03.2014 року за фактом зловживання працівниками ПАТ КБ ""Хрещатик"" своїм службовим становищем, а саме щодо привласнення грошових коштів клієнтів банку, які були їм ввірені, тобто за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Крім того, представником позивача надані належні і допустимі докази щодо дійсності договору банківського вкладу ""Гаманець"" №355/2013-222 на суму вкладу 40 000,00 дол. США. В судовому засідання 26.11.2014 року, представником позивача по зустрічному позову було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, однак в задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено, так як представником банку не було надано належних обґрунтувань щодо необхідності проведення зазначеної експертизи із вказаними в клопотанні питанням у співвідношенні з предметом і підставами зустрічного позову про визнання договору нікчемним, враховуючи, що заявлена тільки підстава недодержання його письмової форми всупереч 1059 ЦК України. Відповідно до ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови № 9 від 06.11.2009 року ""Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"" нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Зокрема, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1059 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання депозитного договору недійсним суди повинні враховувати роз'яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 ""Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"". Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1061 ЦК). Враховуючи, що депозитний договір ""Гаманець"" №355/2013-222 на суму вкладу 40 000,00 дол. США. був укладений у письмовій формі та підписаний від імені ПАТ КБ ""Хрещатик"" та [PERSON], в силу положення ст.. 1059 ЦК України такий договір не можна вважати нікчемним, а тому з цих підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляються судом відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved