Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

В лютому 2014 року ПАТ «Банк «Фінанаси та Кредит» звернувся до суду із вказаним позовом, де прохає звернути стягнення на предмет іпотеки-квартиру [ADDRESS] в м. Полтаві загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м. власником якого є [PERSON]. За рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів задовольнити вимоги банку по кредитному договору № 70-КТ від 08.06.2006 року в сумі 763323,26 грн. Визнати за АТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі філії « Полтавське РУ « АТ « Банк « Фінанси та Кредит» право продати від свого імені предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Визнати за АТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі філії « Полтавське РУ « АТ « Банк « Фінанси та Кредит» право підпису договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], в якості продавця. Визнати за АТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі філії « Полтавське РУ « АТ « Банк « Фінанси та Кредит» право укладати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] без письмової згоди на це [PERSON]. Визнати за АТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі філії « Полтавське РУ « АТ « Банк « Фінанси та Кредит» право за власною заявою одноособово вилучити з реєстрів у нотаріуса наступні обтяжуючі записи щодо квартири [ADDRESS]: запис в Єдиному реєстрі заборон відчудження об'єктів нерухомого майна від 08.06.2006 року, реєстраційний номер 3312204, контрольна сума 5В51В0ВВГД, запис в Державному реєстрі іпотек від 08.06.2006 року, реєстраційний номер 3312310, контрольна сума А725ВЕ4813. Визнати за АТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі філії « Полтавське РУ « АТ « Банк « Фінанси та Кредит» право здійснення оцінки даного майна за участю суб'єкта оціночної діяльності за власним вибором з виготовленням звіту незалежної оцінки, одержати копії технічного паспорту та інших правовстановлюючих документів на дану квартиру, по необхідності замовити в БТІ та одержати новий технічний паспорт; здійснити продаж предмету іпотеки за ціною, відповідно до звіту незалежної оцінки майна, надати право доступу до квартири, яка розташована за ою [ADDRESS], загальною площею 44,6 житловою площею - 29, 9 кв.м., власником якого є [PERSON]; визнати право АТ „Банк „Фінанси та Кредит" отримати дублікат правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS] власником якого є [PERSON], а саме: договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS] від 8 червня 2006 , зареєстрований в реєстрі за №2232, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу [PERSON], для чого подавати від свого імені всі хідні заяви, документи та здійснювати платежі; визнати право Банку після отримання дублікату правовстановлюючого документу на квартиру від свого імені звернутися до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (м. Полтава, вул. Сапіго, 6) з заявою про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також з іншими необхідними заявами, надавати передбачені законом документи для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, проводити від свого імені необхідні проплати.; визнати за Банком право здійснювати будь-які платежі, що стосуються процесу підготовки та реалізації предмету іпотеки за рішенням суду; мати право Банку отримати довідку про склад сім'ї або осіб, що зареєстровані у квартирі [ADDRESS]. З метою забезпечення збереження предмета іпотеки, передати квартиру [ADDRESS] на відповідне зберігання АТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі філії « Полтавське РУ « АТ « Банк « Фінанси та Кредит» на час до моменту його реалізації. Виселити та зняти з реєстрації осіб, що зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 8 червня 2006 року між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю „Банк "Фінанси та Кредит укладений кредитний договір № 70-КТ. За умовами пункту 2.1 Кредитного договору банк надав відповідачеві кредит в сумі 25000,00 дол. США з оплатою за процентною ставкою 10,0 % річних. Кредитні кошти були видані позичальнику 08 червня 2006 року, за цільовим призначенням: для придбання 2-х кімнатної квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS], загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею - 29, 9 кв.м. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору [PERSON] зобов'язаний кожного місяця здійснювати погашення позичкової заборгованості за кредитним договором в сумі 104,17 дол. США щомісячно на тіло кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, а також згідно п. 4.7. виплачувати щомісячну комісійну винагороду банку у розмірі 252,50 грн. Відповідач порушив умови договору в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 763323,26 грн. 03.06.2014 року Банк уточнив свої позовні вимоги та враховуючи, що відповідно до довідки КП ЖЕО № 2 про зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] в якій зазначено дві особи [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], прохав виселити їх з квартири [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують повністю. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, будучи повідомлені про день та час розгляду справи належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Встановлено, що 08 червня 2006 року між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю „Банк "Фінанси та Кредит» укладений кредитний договір № 70-КТ. За умовами пункту 2.1 Кредитного договору Банк надав відповідачеві кредит в сумі 25000,00 дол. США з оплатою за процентною ставкою 10,0 % річних. Кредитні кошти були видані позичальнику 08 червня 2006 року, за цільовим призначенням: для придбання 2-х кімнатної квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS], загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею - 29, 9 кв.м. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору [PERSON] зобов'язаний кожного місяця здійснювати погашення позичкової заборгованості за кредитним договором в сумі 104,17 дол. США щомісячно на тіло кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, а також згідно п. 4.7. виплачувати щомісячну комісійну винагороду банку у розмірі 252,50 грн. Згідно п.4.3. позичальник повинен сплачувати нараховані за користування кредитними ресурсами відсотки до 10 числа кожного місяця, нараховані за попередній календарний місяць. За умовами п.3.2. Кредитного договору [PERSON] повинен повернути кредит повністю до 7 червня 2026 року. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між [PERSON] та Банком 8 червня 2006 року було укладено іпотечний договір №70-КТ, відповідно до якого іпотекодавцем передано в іпотеку ТОВ Банк „Фінанси та Кредит" нерухоме майно, а саме: 2-х кімнатна квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS], загальною площею 44.6 кв.м., житловою площею - 29, 9 кв.м. Передача в іпотеку зазначеної квартири здійснено як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих [PERSON], за кредитним договором № 70-КТ від 08.06.2006 року, на суму 25000 доларів США строком до 7.06.2026 року, а також процентів та комісійної винагороди за користування кредитними ресурсами, згідно умов зазначеного кредитного договору. Відповідач [PERSON] грубо порушує умови кредитного договору, а саме: не сплачує кредит, проценти за користування кредитом і пеню за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Заборгованість відповідача перед банком на момент подачі позову на 03.02.2014 року становить 763232,26 грн., а саме: Сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 15506,44 дол. США, що складає по курсу НБУ на 20.01.2014 р. - 123942.97 грн. Сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 6244,10 дол. США, що складає по курсу НБУ на 20.01.2014 р.- 49909,09 грн. Сума строкової заборгованості по відсоткам - 120,84 дол. США, що складає по курсу НБУ на 20.01.2014 р. - 965,87 грн. Сума простроченої заборгованості по відсоткам - 10605,19 дол. США, що складає по курсу НБУ на 20.01.2014 р.- 84767,28 грн. Сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії - 14897 грн. Пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам за комісії- 488840,55 грн. Пунктом 8.4.8 передбачено право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Відповідно до п.10 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або іпотекодержателем самостійно на умовах Договору іпотеки. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок сплати яких встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.1050 ЦК України, якою встановлено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст.1050 ЦК України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Частиною 2 статті 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", п. 10 Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Статтею 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу будь - якого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній рсстрації. П. 8.1.6 визначає обов'язок іпотекодавця застрахувати предмет іпотеки (2-х кімнатну квартиру, в [ADDRESS], загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею - 29, 9 кв.м) на весь період дії основного зобов'язання (Кредитного договору) на повну вартість предмету іпотеки на користь іпотекодержателя, але даний обов'язок іпотекодавцем ігнорується, що можна вважати додатковою підставою для того, щоб банк скористувався своїм правом вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів та звернення стягнення на предмет іпотеки. 10.07.2013 року на виконання п. 3.4 Кредитного договору, статей 12, 35, 40 Закону України „Про іпотеку" іпотекодержателю були направлені рекомендованою кореспонденцією вимога про стягнення на предмет іпотеки та повідомлення про виселення. До цього часу вимоги залишені без виконання, борг по кредиту не сплачено. Згідно до ч.8 ст. 39 ЗУ « Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Таким чином , [PERSON] , [PERSON] та неповнолітній [PERSON] підлягають виселенню з квартири [ADDRESS]. Враховуючи, що визнання права власності на квартиру безпосередньо через рішення суду не ґрунтується на вимогах ЗУ «Про іпотеку» , суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення. Відповідно до ЗУ " Про мораторій на стягнення майна громадян України , наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 р. протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте ( відчужене без згоди власника ) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 ЗУ " Про заставу " таабо предметом іпотеки згідно із статтею 5 ЗУ "Про іпотеку" , якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України( позичальника або майнового поручителя ) за споживчими кредитами , наданими йому кредитними установами -резидентами України в іноземній волюті , та за умови , що : таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника , яке перебуває в іпотеці , за умови , що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Відповідачем не надано доказів , що іншого житла він не має, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: partial