Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON], яка також діє як законний представник [PERSON], звернулась до суду з зазначеною позовною заявою в якій, з урахуванням уточнення, просить визнати за [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом по 1/9 частці за кожною квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року помер [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась донька [PERSON], та після смерті якого відкрилася спадщина, яку окрім неї та їх доньки з померлим, прийняла також мати померлого, але після спливу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, звернувшись до нотаріуса, вона та її донька отримали відмову у вчинені нотаріальної дії. У судовому засіданні [PERSON], яка також діє як законний представник [PERSON], представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] визнав позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] на 1/9 частку квартири [ADDRESS], в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] на 1/9 частку квартири [ADDRESS], заперечував, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що фактичні відносини в яких [PERSON] перебувала зі спадкодавцем не надають їй цього права, оскільки з 2011 року подружжя фактично припинило шлюбні відносини, проживали окремо, не вели спільного господарства, перестали існувати як сім'я та подружжя, шлюб мав формальний характер, що свідчить про відсутність взаємних прав і обов'язків подружжя та права на спадкування з боку [PERSON], враховуючи обставини смерті, похорон [PERSON] та аморальної поведінки [PERSON], що підтверджується показами свідків, тому, на думку представника перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до [PERSON] неможливий, в зв'язку з чим вона не може бути спадкоємцем та мати першочергового права на спадкування за законом. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] зазначив, що позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] на 1/9 частку квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню, а в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] на 1/9 частку квартири [ADDRESS], не підлягають задоволенню, підтримавши у повному обсязі заперечення представника відповідача [PERSON], вважаючи, що фактичні відносини в яких [PERSON] перебувала зі спадкодавцем не надають їй права на спадкування, в зв'язку з чим вона не може бути спадкоємцем. У судове засідання представник відповідача Київської міської Ради не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника, надавши письмові пояснення, зазначивши, що Київська міська рада не є належним відповідачем по даній справі, оскільки крім позивачів, є інші спадкоємці першої черги. У судове засідання представник третьої особи П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника. У судове засідання представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві, не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника, надавши письмові заперечення. У судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника, в якій просить винести рішення з урахуванням майнових та житлових інтересів малолітньої [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами письмові докази в їх сукупності, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). У провадженні П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №1378/2012 року до майна померлого [PERSON] (а.с. 117-185). Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не вчиняв. 29 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу: "[PERSON]", актовий запис №606, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 130). Від спільного подружнього життя сторони мають дитину, [PERSON], [INFO], позивач та відповідач є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 131). Спадкоємцями [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.08.2013 року, на підставі ст. 1261 ЦК України є: його дружина - [PERSON], його дочка - [PERSON], його мати - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва (а.с. 176). Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи [PERSON], [PERSON], [PERSON] належать до першої черги спадкоємців за законом. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] в рівних частках на підставі Договору міни квартири на частину квартири від 06.06.1997 року, зареєстрованому Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та права власності 10.06.1997 року, що підтверджується копією цього Договору, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 5). 1/3 частка квартири [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06.06.1997р., № 8573, зареєстрованого КП "КМБТ1 та РПВ на OHM" 10.06.1997р. за реєстровим №4942 в реєстровій книзі д.512-59, що підтверджується даними від 27.03.2014 року Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (а.с. 98). Згідно з даними Житлово-експлуатаційної контори №303 від 2012 року [PERSON] з 27.02.2003 року по день смерті був зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS], знятий з реєстрації, як померлий [INFO] року, [PERSON] не зареєстрована за цією адресою (а.с. 126). Згідно з даними Житлово-експлуатаційної контори №303 від 2012 року за адресою: квартира [ADDRESS], мешкають та прописані: [PERSON], [PERSON], власником лицьового рахунку є [PERSON] (а.с. 127, 128). [PERSON], яка також діє як законний представник від імені малолітньої [PERSON], звернулась до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] (а.с. 120, 121). Відповідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Проте, згідно до п.п. 4.15. п. 4 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора повідомляла [PERSON], що 05 листопада 2012 року відкрито спадкову справу № 1378/2012 після смерті [INFO] року, гр.[PERSON], який мешкав до дня смерті в [ADDRESS], та, що вона є потенційною спадкоємицею. Для з'ясування підстав для закликання [PERSON] до кола спадкоємців та права на спадщину, повторно запрошували з'явитись до нотаріальної контри для подачі заяви відповідного змісту та надання відповідних документів для з'ясування родинних стосунків з померлим та надання документів на спадкове майно померлого, що підтверджується копіями листів від 11.12.2013 року, від 21.03.2014 року (а.с. 134, 183). П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора повідомила [PERSON], що видати Свідоцтво про право на спадщину за законом, після виповнення шестимісячного строку, на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] року [PERSON] не є можливим, оскільки до спадкової справи не надано документів, що підтверджують право власності на квартиру, що підтверджується копією листа №вих.3293 від 15.08.2013 року (а.с. 179). Судом встановлено у судовому засіданні під час допиту свідків та не заперечувалось сторонами, що між померлим [PERSON] та [PERSON] останнім часом фактично були відсутні шлюбні стосунки, вони проживали окремо та вели окреме господарство, але з позовом про розірвання шлюбу до суду не звертались, [PERSON] мав бажання на примирення з [PERSON], яка пояснила, що причиною для цього було зловживання з боку останнього спиртними напоями. Підстав для усунення від права на спадкування [PERSON], судом не в встановлено. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи в цій частині. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на вищезазначене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] на 1/9 частку квартири [ADDRESS], не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову в цій частині. Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Згідно статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частина 2 статті 370 Цивільного кодексу України зазначає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Згідно із статтею 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦПК УКраїни частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Стаття 1297 ЦК України передбачає обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, а саме, згідно частини першої цієї статті спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 2 ст.1297 ЦК України якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно статті 3 Цивільного Процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], як спадкоємець першої черги, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та звернувшись до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, не одержала свідоцтва про право на спадщину за відсутністю правовстановлюючих документів, а відтак є підстави вважати доведеним її право на спадкування за законом після свого померлого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, та оформлення права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем [PERSON] суду не надано жодних належних та допустимих доказів у підтвердження заперечення частини позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового засідання. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. На підстав викладеного,

Outcome: approved