Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

у лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 27 вересня 2012 року між Приватним акціонерним товариством "Українська Акціонерна страхова компанія "АСКА" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування транспортного засобу "Фольцваген" державний номер № [NUMBER]. 25 січня 2013 року о 20 годині 15 хвилин відповідач, керуючи автомобілем марки "Фольцваген" державний номер [NUMBER], у м. Одеса на вулиці С.Ядова, здійснив зіткнення з автомобілем "Фольцваген" державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та з місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди зник. В результаті ДТП вказані автомобілі були пошкоджені. Постановою Саратського районного суду Одеської області від 03 квітня 2013 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-2, ст. 124 КпАП України. 23 вересня 2013 року позивач виплатив страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування в сумі 8613 гривень 88 копійок. Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу 8613 гривень 88 копійок та судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. Представник позивача, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачу [PERSON] судові повістки надсилалися за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: [ADDRESS] Однак, поверталися з відміткою, що [PERSON] відмовився від їх отримання, а тому відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України вважається, що він повідомлений належним чином. У зв'язку з чим, за письмовою згодою представника позивача, на підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. 26 вересня 2012 року між Приватним акціонерним товариством "Українська Акціонерна страхова компанія АСКА" та [PERSON] укладено договір обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу "Фольцваген" державний номер [NUMBER], що підтверджено полісом № АВ/4437062 (а.с.5). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Саратського районного суду Одеської області від 02 квітня 2013 року встановлено, що 25 січня 2013 року о 20 годині 15 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки "Фольцваген" державний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності, рухаючись по вул. С.Ядова в м. Одеса, порушив Правил дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем "Фольцваген" державний номер [NUMBER] внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. та втік з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вказаною постановою відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ст.124 КпАП України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень (а.с. 4). Страхувальник [PERSON], звернулася до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 21). 17 травня 2013 року позивачем було складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхувальнику страхового відшкодування у сумі 8613 гривень 88 копійок. 23 вересня 2013 року зазначені кошти були виплачені страхувальнику. Вказані обставини підтверджуються заявою про страхове відшкодування та вимогою щодо відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженому транспортному засобу від [PERSON] (а.с. 21-22), звітом № 03-001 авто товарознавчого дослідження транспортного засобу від 05 березня 2013 року (а.с. 7-17); страховим актом та розрахунком розміру страхового відшкодування від 17 травня 2013 року (а.с.6, 19); платіжним дорученням № 7073 від 23 вересня 2013 року про виплату [PERSON] страхового відшкодування (а.с.20). Згідно ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник [PERSON] має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ст. 1187 ЦК України встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки відповідач [PERSON] винний у ДТП, то з нього на користь позивача належить стягнути в порядку регресу відшкодування в сумі 8613 гривень 88 копійок. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 8857 гривень 48 копійок (8613,88+243,60).

Outcome: approved