Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати припиненим право застави за договором застави квартири [ADDRESS], укладеним між [PERSON] та кредитним союзом «Варіант», посвідченого 17.10.1997 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є донькою [PERSON], померлої 31 січня 2009 року, після смерті якої відкрилася спадщина в вигляді квартири [ADDRESS]. Під час юридичного оформлення спадщини, позивачу стало відомо, що 17 жовтня 1997 року її матір уклала з кредитним союзом «Варіант» договір на отримання грошової позики розміром 1880 гривень, при цьому в якості забезпечення своєчасності сплати вказаної суми грошей одночасно між ними було укладено й договір застави на квартиру [ADDRESS]. За позицією позивача [PERSON] її матір повністю в 1997-1998 роках виконала свої зобовязання за договором позики, повернула КС "Варіант" позикову суму. Разом з тим, відомості про заборону на відчуження вказаної квартири з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключено не було. На теперішній час, існування права застави за договором від 17.10.1997 року обмежує права позивача [PERSON] на оформлення спадщини після смерті матері. В звязку з чим, за посиланням на ст.ст. 598, 599 ЦК України, просить в судовому порядку припинити заставу в звязку з виконанням забезпеченого нею зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини. Так, нерухоме майно відносно якого розглядається справа розташоване в Кіровському районі м. Донецька. Відповідно з Законом України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" № 1632-VII від 12.08.2014 р., Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 р. №27/0/38-14 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснюється розгляд справ підсудних Кіровському районному суду м. Донецька, роботу якого припинено з причини проведення бойових дій на території розташування будівлі суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача кредитного союзу "Варіант" у судові засідання призначені на 14 січня 2016 року, 15 лютого 2016 року не з'явився, інформація про час і місце судових засідань розміщувалася на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, оскільки адресою місцезнаходження відповідача в позовній заяві зазначено м. Донецьк, при цьому функціонування відділення поштового звязку УДППЗ "Укрпошта" в цьому населеному пункті України не можливе з причини проведення антитерористичної операції. Відповідачем заяву про розгляд справи у його відсутність суду не подано, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є донькою [PERSON] (родинні відносини підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО № 543593, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-НО № 363555, свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР № 228390, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 425302, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00002087863 від 16.02.2010 року). [PERSON] померла 31 січня 2009 року (свідоцтво про смерть серії І-НО № 354933). В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті до спадкування відкрилась спадщина в вигляді квартири № 95 за адресою: Донецька область, Кіровський район, вул. Петровського, буд. 107. Нерухоме майно належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло № 15282, видане 1 серпня 1994 року Фондом комунального майна на підставі Розпорядження Донецької міської ради № 15282 від 01.08.1994 року, та зареєстроване в БТІ м. Донецька за реєстровим номером 183. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 187752996 від 26.02.2009 року вбачається, що за спадкодавцем [PERSON] Четвертою донецькою державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 46469158, номером у нотаріуса 188. Спадкоємцем за законом, в силу ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] Право позивача щодо оформлення спадщини в спосіб отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадкове майно наразі обмежене. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 21320851, сформованого 07.05.2014 року реєстраційною службою Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку на квартиру [ADDRESS] накладено заборону відчуження за реєстраційним номером 232577. Вказана заборона відчуження внесена на підставі договору застави укладеного між кредитним союзом "Варіант" та [PERSON] Олександрою, та посвідченого 17 жовтня 1997 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про заставу", застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 3 цього Закону застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання. Згідно п. 1, 2 договору застави від 17.10.1997 року ця угода укладена на забезпечення зобовязання за договором позики від 17.10.1997 року щодо отримання [PERSON] від КС "Варіант" грошових коштів в сумі 1880 гривень, які підлягали поверненню до 17 січня 1998 року. За посиланнями позивача [PERSON] її матір виконала прийняті на себе зобовязання за договором позики, та в строк повернула позикові кошти, тому застава підлягає припиненню, а заборона відчуження на квартиру [ADDRESS] скасуванню. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18 грудня 2009 року правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, тому суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач є відповідальним за це. Так, в судовому засіданні встановлено, що з причини своєчасного ненадання КС "Варіант" відомостей до реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про припинення застави на квартиру [ADDRESS] (після виконання [PERSON] зобовязань за договором позики) в теперішній час право [PERSON] на отримання спадщини на вказану нерухомість обмежено. Позасудовий захист прав позивача неможливий. Так, обєкт нерухомості за адресою розташування КС "Варіант" вказаною в договорі застави від 17.10.1997 року м. Донецьк, вул. Артема, 185а належить на праві власності фізичним особам, що підтверджено листом КП "БТІ м. Донецька" № 01-3/012 від 28.05.2015 року. Крім того, відповідно до інформації, отриманої судом шляхом пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань кредитний союз "Варіант" з 14.05.2010 року перебуває в стані припинення. Вказане свідчить про наявність підстав для захисту прав позивача [PERSON] в судовому порядку. Відповідно до пп. 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набуття ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року, таким чином при розгляді даної справи необхідно застосовувати норми ЦК України в редакції 1963 року, який був чинним на час укладання 17.10.1997 року договору застави вимоги припинення якого порушено позивачем. Згідно ст. 181 ЦК України (в редакції 1963 року) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відносини застави регулюються Законом України "Про заставу". Відповідно до ст. 28 Закону України "Про заставу" застава припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Оскільки в судовому засіданні твердження та докази [PERSON] про те, що КС "Варіант" отримано повний розрахунок від [PERSON] за договором позики від 17.10.1997 року ніким не оспорено, і не має будь-яких претензій матеріального характеру відповідача, то зобовязання за вказаним договором слід вважати припиненими внаслідок його виконання. З припиненням забезпеченого заставою зобовязання припиняється і саме право на заставу. Суд, враховуючи вищевказане, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання припиненим договору застави квартири [ADDRESS], що укладений 17.10.1997 року між [PERSON] та кредитним союзом "Варіант" є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст. 15 ЦК України, ст.181 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 28 Закону України "Про заставу",

Outcome: approved