Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер син позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме ? частину квартири [ADDRESS]. Позивач в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але в процесі оформлення з"ясувалося, що на вказане майно Відділом ДВС було накладено арешт. У вересні 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування арешту, але йому було відмовлено, оскільки виконавчі провадження знищені. Оскільки він не має можливості оформити спадщину, звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд скасувати постанову від 07.10.2004 року, винесену Відділом ДВС у Ватутінському районі м. Києва про накладення арешту на ? частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.12.1998 року, згідно розпорядження Відділу приватизації державного житлового фонду Ватутінської ради; зняти арешт з ? частини квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] У судовому засіданні представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, просив їх задовольнити, а саме звільнити майно - ? частину квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.12.1998 року, згідно розпорядження Відділу приватизації державного житлового фонду Ватутінської ради № 71718, з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у Ватутінському районі м. Києва від 10.09.2001 року. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер син позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, а саме ? частину квартири [ADDRESS]. Вказана ? частина квартири належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.12.1998 року, згідно розпорядження Відділу приватизації державного житлового фонду Ватутінської ради. В установлений законом строк позивач звернувся до П"ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у процесі оформлення з"ясувалося, що на ? частину квартири накладено арешт. З письмових матеріалів справи вбачається, що арешт на ? частину квартири [ADDRESS] був накладений постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби у Ватутінському районі м. Києва від 10.09.2001 року. Позивач звернувся з відповідною заявою до Відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві для вирішення питання щодо зняття арешту з частини квартири, але йому було рекомендовано звернутися до суду, оскільки виконавче провадження по виконанню судового рішення було закрито, а в подальшому знищено за закінченням строку зберігання, а питання про скасування арешту вирішено не було. В своїх позовних вимогах [PERSON] просить звільнити майно з-під арешту, зважаючи на те, що на даний час підстав для накладення на нього арешту немає, а наявність відповідного арешту не дає можливості оформити йому спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла станом на 2007 рік) у разі закінчення виконавчого провадження, згідно із ст. 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документу за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу, згідно із ст. 40 цього Закону; повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із ст. 41 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв"язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною 1 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" (у новій редакції) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв"язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Враховуючи те, що на даний час позивач, як спадкоємець, не має можливості вирішити питання про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, підстав для накладення арешту на майно [PERSON] немає, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved