Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

12 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У позові зазначила, що вона відповідачці [PERSON] приходиться рідною сестрою, але в зв`язку з тим що остання вела аморальний образ життя вона не підтримує з нею ніяких родинних стосунків. В 2010 році відповідачка вирішила поїхати до міста Києва на заробітки і про її життя там нічого не було відомо. Від сторонніх людей дізналися, що в 2015 році в неї народилася донька [PERSON] . З співмешканцем [PERSON] , вони постійно вживали спиртні напої, [PERSON] до того ж вживав наркотичні засоби, ніде не працював, скоїв декілька крадіжок і перебував під слідством, коштів на утримання дитини не було. В січні 2017 року сусіди зателефонували і повідомили, що дитина перебуває в небезпеці, брудна, голодна і недоглянута, просили щоб вони допомогли сестрі фінансово. На той час старший син [PERSON] , [PERSON] [INFO], вже перебував на утриманні у їхньої матері (своєї бабусі), яка важко хворіла і утримувати ще одну дитину не змогла б, тому запропонувала сестрі забрати її доньку [PERSON] до себе, щоб вона змогла знайти роботу і мати кошти для подальшого виховання дитини, вона погодилась. В січні 2017 року [PERSON] поїхала до м.Києва і на власні очі побачила в яких умовах проживає сім`я: дитина голодна, їла сирі овочі, страждала на педикульоз, по тілу і на обличчі дитини були синці. По приїзду до м. Снігурівка в квітні 2017 року [PERSON] разом зі співмешканцем продовжували вживати спиртні напої, опікуватися своєю донькою не мали наміру взагалі. В грудні 2018 року вдруге [PERSON] приїхала до м. Снігурівка, бо дізналась, що в жовтні померла їх мати, для отримання матеріальної допомоги після її смерті. На той час старший син [PERSON] також проживав з сім`єю сестри [PERSON] . За п`ять днів свого перебування спроб налагодити контакт з дітьми і побачитись вона не робила, ніякої матеріальної допомоги дітям не надавала. Станом на грудень 2020 року [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала, життям та розвитком дитини не цікавилась. Місце знаходження [PERSON] родичам не відомо. Тому виникає питання щодо позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно дитини, так як своє ставлення до дитини вони не змінять. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила позбавити відповідачів батьківських прав щодо доньки та стягнути з [PERSON] та [PERSON] на її користь аліменти в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня звернення до суду і до досягнення дитини повноліття. В подальшому уточнивши позовні вимоги, позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав щодо доньки та стягнути з [PERSON] та [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачів з кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] та стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування Снігурівської міської ради Миколаївської області Номировська Н.М. також позовні вимоги позивачки підтримала та надала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Допитана в судовому засіданні [PERSON] , в якості свідка, показала, що являється хресною мамою дитини. [PERSON] проживала десь під Києвом. В січні 2017 року передзвонили сусіди відповідачів та повідомили що дитина проживає в жахливих умовах. [PERSON] поїхала та забрала дитину. Відповідачі з цього часу дитиною не цікавляться та не телефонують. Відповідач [PERSON] приїжджала після смерті своєї метері в 2018 році, забрала речі з квартири, дитину бачила декілька хвилин. Коли її не бачила, вона весь час була п`яна, у неї відсутній материнський інстинкт, діти не потрібні. Коли позивач забрала дитину вона була запущена, зараз дуже відкрита щира дитина, спілкується, всім цікавиться, йде на спілкування. Позивач дитину любить, нею займається. Дитина забезпечена всім. Дитина вважає позивача та її чоловіка своїми батьками, оскільки відповідачів не знає. Допитана в судовому засіданні [PERSON] , в якості свідка, показала, що являється сусідкою позивача. Знає що позивач являється опікуном дівчинки [PERSON] . Позивач дитину всім забезпечує. Дитина активна, до позивача та її чоловіка ставиться, як до батьків. Біологічних батьків ніколи не бачила, вони не цікавляться життям дитини. Допитана в судовому засіданні [PERSON] , в якості свідка, показала, що являється тіткою позивачу, відповідач її племінниця, оскільки вона є рідною сестрою їх мами. Коли [PERSON] родилась, їх батьки жили неналежно, дитині було там пагано. В січні 2017 року передзвонили сусіди відповідачів та повідомили що дитина проживає в жахливих умовах. [PERSON] поїхала та забрала дитину. Відповідачі приїжджали в 2018 році, після похорону її сестри. Були чотири дні, весь час перебували в стані алкогольного сп`яніння. Відповідач пропадає, веде антигромадський спосіб життя. У вересні 2020 року дзвонила до відповідача [PERSON] , та казала, що рада що дитини знаходиться у позивача. Відповідач дитиною не цікавиться зовсім. Відповідача [PERSON] не знає. Бачила один раз коли приїжджала [PERSON] . Де він знаходиться не знає. Дитині в сім`ї позивача дуже добре. Дитина вважає позивача та її чоловіка своїми батьками, вони чимось навіть схожі один на одного. Проживають, як єдина сім`я. На її думку, якби у відповідача було бажання та материнські почуття, то вона б знайшла сили взяти себе в руки. Допитана в судовому засіданні [PERSON] , в якості свідка, показала, що являється свекрухою позивача. В січні 2017 року передзвонили сусіди відповідачів та повідомили що дитина проживає в жахливих умовах. [PERSON] поїхала та забрала дитину. Коли дитині виповнилось півтора роки, вона почала проживати в сім`ї позивача. Коли [PERSON] забрала дитину, вона була неухожена, голодна. Зараз дитина здорова, забезпечена всім, має йти до школи. Позивач з чоловіком її люблять, за нею дивляться. Відповідач зловживала спиртними напоями, життям дитини не цікавиться. Ні разу не дзвонила на день народження дитини. Відповідач [PERSON] наркоман, алкоголік, дитиною не цікавиться. Позивач говорила, що бачила пару років назад відповідача, він казав що дитина йому не потрібна. Відповідачі дитиною не цікавляться. Дитина вважає позивача та її чоловіка своїми батьками. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд дійшов до таких висновків. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпинського міського управління юстиції у Київській області від 02.04.2016 року. (а.с.9) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.42-44). Розпорядженням № 221-р Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 25.04.2018 року " Про надання малолітній [PERSON] статусу дитини позбавленої батьківського піклування " [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.10). Розпорядженням № 263-р Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 23.04.2018 року " Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] " над малолітньою [PERSON] встановлено опіку з правом отримання всіх видів виплат та соціальних допомог, призначивши опікуном [PERSON] та рекомендовано районному центру соціальних служб для сім`ї та молоді взяти сім`ю опікуна під соціальний супровід. (а.с.11) [PERSON] проживає разом з сім`єю [PERSON] за адресою по [ADDRESS] , житлові умови з-х кімнатної квартири відповідають санітарно-гігієнічним нормам, для виховання дитини створено усі умови, продукти харчування в наявності та в достатній кількості, що підтверджується атом депутата міської ради О.Кожанова від 18.12.2020 року (а.с.18). Згідно довідки та характеристики виданих Снігурівським ЗДО №2 від 18.12.2020 року зазначено, що [PERSON] відвідує ясла-садок з 06.08.2019 року і по теперішній час. Дитина знаходиться під опікою в родині [PERSON] та [PERSON] . Сім`я матеріально забезпечена, приділяють належну увагу вихованню дівчинки. [PERSON] -здорова дівчинка, фізично розвинена, позитивна дитина.(а.с.19,20). Згідно наданої характеристики за місцем проживання Снігурівської міської ради Миколаївської області, від 18.12.2020 року, [PERSON] , постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , працює головним бухгалтером на підприємстві ТДВ " Миколавбудмонтаж". Характеризується як спокійна, урівноважена, неконфліктна людина, алкогольними напоями не зловживає. (а.с.17) Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ЦНАП Снігурівської міської ради №121 від 16.02.2021 року (а.с.25), однак я встановлено в судовому засіданні за даною адресою не проживає, місце проживання її не відоме. Відповідач [PERSON] , [INFO] за даними відділу ведення реєстру територіальної громади Ірпінської міської ради Київської області № 08.3-11/374 від 22.02.2021 року за місцем реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання не значиться (а.с.28), згідно наданого позивачем повідомлення(копія) Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області № 4646/72-2018 від 17.04.2018 року [PERSON] перебував в розшуку Ірпинським ВП ГУНП в Київській області з 17.08.2017 рокуза ст.186 ч.2 КК України(а.с.14). Як встановлено під час судового розгляду, відповідачі [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання своєї доньки не проживають, місце знаходження їх на даний час не відоме. З пояснень свідків наданих в судовому засіданні встановлено, що відповідачі, які є матір"ю та батьком малолітньої [PERSON] , ніякої участі у вихованні доньки взагалі не приймають, навіть не телефонують, не надають матеріальної допомоги, дитиною не цікавляться, дитиною опікуються лише її тітка (позивач) та дядько( сім`я [PERSON] ). У висновку №71 від 31.03.2021 року виконавчого комітету Снігурівської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування Снігурівської міської ради вважає за доцільне та таке, що відповідає інтересам дитини, позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Пленум Верховного суду України в пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Кожен із зазначених факторів має місце по відношенню до доньки відповідачів. Вони самоусунулися від виховання та утримання дитини, не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками. Під час розгляду справи у суді відповідачі до суду не з`явилися, відзиву не надали. Така поведінка матері та батька є винною по відношенню до дитини. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачами своїх батьківських обов"язків по відношенню до дитини. З огляду на наведені обставини, суд визнає їх поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. В силу ч.2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем (опікуном) і перебуває на її утриманні. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, висновок органу опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved