Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

15.04.2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (далі Банк, Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16.07.2013 року між Банком та Відповідачем укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода), згідно з якими останній отримав кредит на загальну суму 81 457,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки боржник належним чином не виконує свої зобов'язання за Генеральною угодою, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 25.03.2014 року становить 119 888,05 грн., яка складається: заборгованість по кредиту - 79 068,19 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 438,98 грн.; залишок за несплаченим штрафом, передбачений п. 2.2 Генеральної угоди - 31 380,88 грн. В судове засідання представник Позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач також не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку sms 11.07.2014 року, відповідно до заяви Відповідача від 12.05.2014 року про отримання судової повістки в електронній формі. Справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи позовної заяви, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526, 530, 599 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним . Виходячи з положень статей 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд зазначає, що відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628 ЦК України. Судом встановлено, що 16.07.2013 року між Банком та Відповідачем укладено Генеральну угоду №б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода), згідно з якими останній отримав кредит на загальну суму 81 457,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється відповідачем починаючи з "1" по "25" число кожного місяця шляхом надання Банку грошових коштів (щомісячний платіж). На виконання умов Генеральної угоди позивач надав відповідачеві кредит у сумі 81 457,27 грн., що Відповідачем не спростовано. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У порушення вищевказаних норм закону та умов Генеральної угоди відповідач зобов'язання вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаної в цій угоді , Умовах та правилах, більше ніж на 31 день по зобов'язанням, строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення вважається 32 день з моменту виникнення заборгованості . Заборгованість по кредиту починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 31 380,88 грн. Таким чином, враховуючи не виконання умов Генеральної угоди Відповідачем, вимоги позивача про стягнення заборгованості, яка складається із заборгованість по кредиту - 79 068,19 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 438,98 грн.; залишок за несплаченим штрафом, передбачений п. 2.2 Генеральної угоди - 31 380,88 грн. є обґрунтованими, а отже позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з Відповідача на користь Банку понесені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved