Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

10 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ланцівської сільської ради, Запорізька РФ ДП"Центр ДЗК", третя особа - РС Куйбишевського РУЮ про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого йому 17 червня 2009 року державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори, до нього перейшло право власності на земельну ділянку площею 6,9га, надану для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ланцівської сільської ради за кадастровим номером 2322784000:02:001:0071. Правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №055964 від 12.08.2001року, виданий на ім"я його батька - [PERSON] У вищезазначеному свідоцтві помилково вказаний кадастровий номер земельної ділянки 2322784000:02:001:0071, який занесений нотаріусом до свідоцтва на підставі довідки №1102 від 18.11.2008року про присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки, виданої Куйбишевським районним відділом Запорізької РФ ДП "Центр ДЗК". Помилкове зазначення у довідці №1102 від 18.11.2008 року кадастрового номеру 2322784000:02:001:0071, позбавляє позивача здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Посилаючись на ці обставини, позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом за кадастровим номером 2322784000:02:001:0108, площею 6,9 га, яка розташована на території Ланцівської сільської ради, стягнути з Запорізької РФ ДП"Центр ДЗК" на користь позивача сплачені ним судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він від позову не відмовляється, підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві. В обгрунтування вимог позивач пояснив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляду земельної ділянки площею 6,9 га, яка надану для ведення сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Ланцівської сільської ради. Право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №055964 від 12.08.2001року. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач надав державному нотаріусу Першої Маріупольської державної нотаріальної контори оригінал Державного акту про право приватної власності на землю та довідку про присвоєння кадастрового номеру земельної ділянку, видану начальником Куйбишевського районного відділу Запорізької РФ ДП"Центр ДЗК", оскільки вказаний Державний акт був старого зразку. На підставі вказаної довідки, державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом і зазначено кадастровий номер успадкованої земельної ділянки - 2322784000:02:001:0071. Після цього він звернувся до реєстраційної служби Куйбишевського РУЮ для реєстрації права власності на нерухоме майно. Під час перевірки документів виявилось, що у свідоцтві про право на спадщину за законом зазначено кадастровий номер, який належить сусідній земельній ділянці. На запит позивача, державним кадастровим реєстратором відділом Дерземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області, був наданий інформаційний лист, в якому зазначено, що згідно державної реєстрації земельній ділянці площею 6,9000 га присвоєно кадастровий номер 2322784000:02:001:0108, а на кадастровий номер 2322784000:02:001:0071 зареєстрована інша земельна ділянка. Для внесення змін до виданого йому свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до державного нотаріуса, який видав йому вказане свідоцтво але на даний час він вже не працює в нотаріальній конторі і його місце перебування невідоме. Помилкове зазначення у довідці №1102 від 18.11.2008року кадастрового номеру 2322784000:02:001:0071, що потягло за собою зазначення вказаного кадастрового номеру в свідоцтві про право на спадщину за законом, позбавляє позивача здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Посилаючись на ці обставини, позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом за кадастровим номером 2322784000:02:001:0108, площею 6,9 га, яка розташована на території Ланцівської сільської ради. Судові витрати покласти на нього. Представник відповідача - Ланцівської сільської ради в судове засідання не з"явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав суду заяву, якою письмово повідомив про те, що відповідач позов визнає та зазначені у ньому обставини не оспорює. Представник відповідача - Запорізька РФ ДП"Центр ДЗК" в судове засідання не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив . Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд за згодою позивача, розглядає справу на підставі наявних в ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення). В судове засідання предстаник третьої особи - РС Куйбишевського РУЮ не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, до суду подав заяву з проханням слухати справу без його участі. Крім того, представником РС Куйбишевського РУЮ до суду були подані письмові пояснення стосовно позовних вимог [PERSON], з яких слідує, що станом на 28 жовтня 2014 року заяви [PERSON] до РС КУйбишевського РУЮ щодо реєстрації права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори, не надходило. Офіційної відмови в державній реєстрації права власності нерухомого майна [PERSON] надано не було. [PERSON] було надано консультацію та вказано на невідповідність документів, а саме: у свідоцтві про право на спадщину вказано кадастровий номер 2322784000:02:001:0071, а у витязі з ДЗК інший кадастровий номре 2322784000:02:001:0108. Державний акт старого зразку, без зазначення кадастрового номеру в ньому, що ставить під сумнів належність земельної ділянки вказаної у свідоцтві про право на спадщину за законом [PERSON] Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника відповідача Ланцівської сільської ради та представника третьої особи РС Куйбишевського РУЮ. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 17 червня 2009 року державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом , за яким [PERSON] є спадкоємцем майна свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 6,90 га, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ланцівської сільської ради (кадастровий номер 2322784000:02:001:0071), яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №055964, виданого Ланцівською сільською радою 12.08.2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №207. За правилами стст.1216,1217,1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.п. 4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,90 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №055964, виданого Ланцівською сільською радою 12.08.2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №207. Оскільки вищевказаний державний акт старого зразку, кадастровий номер у ньому не зазначений, і відомості про земельну ділянку у свідоцтво про право на спадщину за законом були внесені на підставі довідки про присвоєння кадастрового номеру земельної ділянку, виданої 18 липня 2008 року начальником Куйбишевського районного відділу Запорізької РФ ДП"Центр ДЗК", де зазначено кадастровий номер 2322784000:02:001:0071. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2301076762014 від 09 вересня 2014, земельна ділянка за кадастровим номером 2322784000:02:001:0108 належить [PERSON] на підставі Державного акту ІІ-ЗП №055964 від 12.08.2001року. Згідно інформаційного листа державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області вих.№06-12-01/1542 від 18 вересня 2014 року, земельній ділянці площею 6,9000 га присвоєно кадастровий номер 2322784000:02:001:0108, а на кадастровий номер 2322784000:02:001:0071 зареєстрована інша земельна ділянка. В НКС значиться кадастровий номер 2322784000:02:001:0108 на земельній ділянці Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №055964 від 12.08.2001року №207. Статтею 1299 ЦК України передбачено, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкодавця з моменту державної реєстрації цього майна. Разом з тим, суд враховує те, що свідоцтво про право на спадщину - це процесуальний нотаріальний документ, який посвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що [PERSON]. фактично успадкував право власності на земельну ділянку, однак у нього виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON], і він позбавлений можливості вирішити дане питання в позвсудовому порядку, що порушує його право на володіння , користування та розпорядження спадковим майном, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судові витрати позивач прохав покласти на нього.

Outcome: approved