Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» в особі Вінницької філії ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсною умову договору від 11.12.2007 р., мотивуючи його тим, що 11.12.2007 р. між сторонами укладено кредитний договір №VIW3GK0000000741. Згідно розділу 7 кредитного договору кредит надається на придбання нерухомості в розмірі 50000,00 дол. США, а також 12200,00 дол. США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості. Тобто, умовами кредитного договору передбачена сплата відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04 % на рік. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, з матеріалами якого позивач ознайомився в квітні 2015 р. З листа ПАТ КБ «Приватбанк» №20.1.3.2/6-22855/1380 від 03.10.2008 р. вбачається, що банк з 18.11.2008 р. збільшив встановлений розмір процентів в односторонньому порядку з 11,04% до 13,08% на рік, який направлено позивачу на адресу: вул. Тичини, 16. с. Щітки Вінницького району і області, тобто не на його адресу реєстрації та проживання, яка зазначена в кредитному договорі. Вважає умову щодо підвищення банком в односторонньому порядку відсоткової ставки по кредитному договору незаконною, просить її визнати недійсною, оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" від 12.12.2008 р. ЦК України доповнено статтею 1056-1, якою передбачено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а згадно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом"якшують або скасовують відповідальність особи. (а.с. 2-5) В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин, просить його задоволити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що умова про право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом передбачена договором від 11.12.2007 р., підписаним сторонами. Підвищено процентну ставку банком 18.11.2008 р., про що повідомлено позичальника за адресою, що зазначена в кредитному договорі, а саме за адресою іпотечного майна - будинку, який придбано за кредитні кошти. Норма в ЦК України про заборону збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку почала діяти з 10.01.2009 р. Просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 11.12.2007 р. між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір №VIW3GK0000000741, за яким позивач отримав кредит в розмірі 50000,00 дол. США, а також 12200,00 дол. США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості (зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04 % на рік). Кінцевий строк повернення кредиту 09.12.2027 р. (а.с. 32-38) Пунктом 2.3.1 кредитного договору №VIW3GK0000000741 від 11.12.2007 р. передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон"юктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більш ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого Національним банком України на момент укладення даного договору, зміні облікової ставки Національного банку України, зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. (а.с. 33,34) Згідно ст. 627 ч. 1, 2 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно п. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Законом України №661-УІ від 12.12.2008 р., який набрав чинності 10.01.2009 р., ЦК України доповнено статтею 1056-1, частиною третьою якої передбачалось, що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною (на даний час зазначена норма - в іншій редакції). Підстави недійсності правочину передбачені ст.ст. 215, 203 ЦК України. Отже, сторонами кредитного договору №VIW3GK0000000741 від 11.12.2007 р. досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, що не протирічило на час укладання кредитного договору діючому законодавству, тому підстав для визнання недійсною умову кредитного договору №VIW3GK0000000741 від 11.12.2007 р., укладеного між [PERSON] і ПАТ КБ "Приватбанк", щодо збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку не вбачається, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed