Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Подільського ВДВС у місті Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро) в якому просила зняти арешт з житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , та скасувати обтяження №5072109. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок за вказаною адресою. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а тому звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на будинок накладено арешт, згідно постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 15.05.2007 року, власником будинку зазначено [PERSON] , який помер [INFO] та є батьком [PERSON] . Подільським ВДВС повідомлено, що на виконанні відділу відсутні виконавчі провадження щодо [PERSON] . Наведені обставини порушують права позивача, оскільки наявність арешту перешкоджає оформленню спадщини, а тому позивач звернулася до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, проте подала суду клопотання в якому позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання свого представника не направили, проте подали суду клопотання в якому просили провести розгляд справи без участі їх представника за наявними у справі матеріалами, а також надали письмові пояснення в яких зазначили, що станом на 31.05.2021 року у Відділі на виконанні відсутні виконавчі документи за якими боржником є [PERSON] . Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебували наступні виконавчі документи: АСВП №2064346 по виконанню постанови №3-1700 від 31.03.2006 року виданої Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] 17 грн. штрафу, виконавче провадження завершено 24.07.2006 року; АСВП №132180 по виконанню виконавчого листа №2-3445 від 10.09.2004 року виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] 51 грн. держмита на користь держави, виконавче провадження завершено 31.12.2004 року. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , 05.06.2007 року за №5072109 зареєстровано арешт нерухомого майна на підставі постанови серія АА №061508 від 15.05.2007 року, винесеної Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ, державний виконавець Леконт Р.В., власник майна [PERSON] (а.с.21-24, 40-43). Відповідно ст.200 ч.3-4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачем фактично визнано позов, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і може бути прийнято, а тому дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статей 15 та 16 ЦК України: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно статей 321 та 391 ЦК України: право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Закон України "Про виконавче провадження", який діє на даний час, набрав чинності 05.10.2016 року, а тому на правовідносини, що виникли при накладенні арешту державним виконавцем не поширюється, а застосовується Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року. Згідно ст.38 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03.06.2016 року роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Клинцівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №11 (а.с.8). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке повторно видано 24.01.2018 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського МУЮ, актовий запис №105, де батьком вказано [PERSON] (а.с.9). 02.12.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, а тому подружжя отримало спільне прізвище " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про укладенню шлюбу серія [NUMBER] , виданим Чорноголівським відділом РАЦС ГУ РАЦС Московської області, актовий запис №220 (а.с.10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим відділом РАЦС адміністрації Киржачського району Володимирівської області, актовий запис №170209330001500557004 (а.с.11). 16.03.2021 року заведено спадкову справу №4/2021 після смерті [PERSON] , що підтверджується Витягом №63933344 від 16.03.2021 року (а.с.14). Згідно заповіту від 07.03.2017 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Клинцівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за №9, [PERSON] , [INFO] , зробила розпорядження: належні їй жилий будинок із надвірними будівлями, за адресою: [ADDRESS] , та земельні ділянки кадастрові номери 3522583900:01:000:0253, 35225886600:022:000:0540, 35225886600:02:000:3764, та все її майно, що належало або буде належати їй на день смерті, заповіла - [PERSON] (а.с.12). Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек і Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №269567123 від 09.08.2021 року свідчить, що на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , 05.06.2007 року за №5072109 зареєстровано арешт нерухомого майна на підставі постанови серія АА №061508 від 15.05.2007 року, винесеної Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ, державний виконавець Леконт Р.В., власник майна [PERSON] (а.с.13, 29-39, 46-51). На підставі заяви [PERSON] від 27.05.2021 року Подільським ВДВС у місті Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро) надано лист №20922/1912-24/з від 31.05.2021 року, яким повідомлено, що станом на 31.05.2021 року на виконанні у Відділі відсутні виконавчі документи про стягнення боргів із [PERSON] (а.с.15-16). Згідно витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Подільському ВДВС у місті Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро) перебували наступні виконавчі документи: АСВП №2064346 по виконанню постанови №3-1700 від 31.03.2006 року виданої Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] 17 грн. штрафу, виконавче провадження завершено 24.07.2006 року; АСВП №132180 по виконанню виконавчого листа №2-3445 від 10.09.2004 року виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] 51 грн. держмита на користь держави, виконавче провадження завершено 31.12.2004 року (а.с.25-28, 44-45). Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази та врахувавши, що відповідач не заперечує проти позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки на даний час виконавчі провадження у зв`язку з якими накладався арешт відсутні, отже підстави для накладення арешту відсутні, проте арешт (заборону відчуження майна) не знято, що порушує права позивача, оскільки наявність арешту перешкоджає оформленню спадщини, а також зняття арешту (заборони відчуження майна) у позасудовому порядку не можливо. Відповідно ст.ст.141, 142 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем позов визнано, то суд вважає, що необхідно повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решта судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved