Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

У лютому 2017 року позивачка звернулася до відповідачів з вказаним позовом, посилаючись на те, що є власницею домоволодіння по [ADDRESS] та, відповідно, власницею земельної ділянки площею 0,0443 га за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] є власником домоволодіння за адресою [ADDRESS] , а фактично там проживає відповідачка [PERSON] . Протягом 2010-2015 років відповідачі побудували без її згоди та оформлення відповідних дозволів і погоджень прибудови до будинку у вигляді двох вбиральнь та тераси з навісом та сходами на другий поверх будинку відповідача. Вказані прибудови знаходяться у притул до встановленого позивачем паркану, а покрівля з тераси фактично нависла на земельну ділянку позивачки на 1 м. З метою доведення незаконних дій відповідача та їх припинення, позивачем було укладено договір із ПП «Землевпорядник» про винос земельної ділянки в натурі внаслідок чого було встановлено, що межова лінія №6-7 фактично знаходиться поза парканом, який розділяє ділянки сторін по справі, на відстані 0,18 м від паркана в бік відповідача, межова лінія №1-2-4 фактично знаходиться поза парканом, який розділяє ділянки сторін по справі, на відстані 0,26 м. від паркана в бік відповідача. Керівником ПП «Землевпорядник» були встановлені межові знаки №1 та №2 за парканом позивача та фактично знаходились на території яка юридично належала позивачу, а фактично використовувалась відповідачами. 20.05.2016 зазначені межові знаки були знищені. Крім того, відповідач без дозволу позивача та в порушення норм ДБН протягнув на паркані, який є власністю позивача, електрокабель по всій довжині паркану та розмістив на цегляному стовпі паркану вимикач та освітлювану лампу. Вважаючи дії відповідачів незаконними просила суд зобов`язати відповідачів [PERSON] (власника домогосподарства по [ADDRESS] ) та [PERSON] , усунути перешкоди в користуванні позивачкою [PERSON] земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , шляхом знесення самочинно збудованої прибудови поза межами відведеної йому території у вигляді: тераси з навісом та сходами на другий поверх будинку відповідача; вбиральні та вмивальника; металевого стовпа (колони), яка стоїть на куті межових ліній №6,7 та №7,8,9; знищення 2 вигрібних ям вбиральнь. Зобов`язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] демонтувати розташовані на паркані позивача повздовж проходу на свій двір електричний кабель із освітлювальною лампою та вимикачем лампи. Зобов`язати відповідача [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди в перенесені паркану, що розділяє земельні ділянки сторін по справі на межових лініях №6-7 та №1-2(кадастрового плану) відповідно до права позивача [PERSON] на користування, розпорядження та володіння власною земельною ділянкою, по адресу: [ADDRESS] . Заборонити відповідачу [PERSON] та [PERSON] в майбутньому чинити перешкоди позивачці [PERSON] в користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] в будь-якій формі. Стягнути з відповідачів спричинені позивачці матеріальні збитки, в сумі 722 грн. Стягнути з відповідачів спричинені позивачці моральні збитки, в сумі 5000 грн. Позивачка та її представники неодноразово уточнювали позовні вимоги, в останній редакції позовної заяви від 06.03.2018 просили зобов`язати відповідачів [PERSON] (власника домогосподарства по [ADDRESS] ) та [PERSON] , усунути перешкоди в користуванні позивачкою [PERSON] земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , шляхом знесення незаконних забудов та прибудов поза межами відведеної їм території у вигляді: тераси з навісом та сходами на другий поверх будинку відповідача (на плані зазначені цифрою 22); вбиральні та вмивальника (на плані зазначені цифрою 18); металевого стовпа (колони), яка стоїть на куті межових ліній №6,7 та №7,8,9; незаконно збудований відповідачами паркан на куті межових ліній №6,7 та №7,8,9, розташований на території позивача, що позбавило позивача можливості та права вільного користування та володіння власною земельною ділянкою та зобов`язати знести (демонтувати) вказаний паркан і поновити паркан відповідача за власні кошти. Зобов`язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] демонтувати розташовані на паркані позивача повздовж проходу на свій двір електричний кабель із освітлювальною лампою та вимикачем лампи. Зобов`язати відповідача [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди в перенесені паркану, що розділяє земельні ділянки сторін по справі на межових лініях №6-7 та №1-2(кадастрового плану) відповідно до права позивача [PERSON] на користування, розпорядження та володіння власною земельною ділянкою, за адресою: [ADDRESS] . Заборонити відповідачу [PERSON] та [PERSON] в майбутньому чинити перешкоди позивачці [PERSON] в користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати відповідачів сприяти та не чинити перешкод позивачу у відновленні межових знаків на підставі проекту землеустрою земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , а також зобов`язати відповідачів не чинити перешкоди позивачу у разі приведення фактичної площі земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] у відповідність до площі вказаної у свідоцтві про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 20.05.2014 (площі, яка існувала до перешкод у користуванні майном), шляхом встановлення жорстких меж - (перенесення) паркану згідно меж земельної ділянки вказаної у свідоцтві. Стягнути з відповідачів спричинені позивачці матеріальні збитки, в сумі 722 грн. Стягнути з відповідачів спричинені позивачці моральні збитки, в сумі 5000 грн. В запереченнях на позовну заяву відповідачі та їх представник позов не визнали в повному обсязі, вважаючи позовні вимоги такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві (а.с.156-158). Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 07.03.2017 відкрито провадження у справі (суддя Ведмідська Н.І.). Розпорядженням Скадовського районного суду Херсонської області від 05.07.2017 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку зі звільненням судді Ведмідської Н.І.. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 10.10.2017 цивільну справу прийнято до провадження суддею Клімченко М.І. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 22.11.2017 залучено до справи Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області у якості третьої особи без самостійних вимог. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 27.03.2017 року у справі призначена судова будівельно-технічна експертиза. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 07.06.2018 року забезпечені докази шляхом їх витребування з Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 25.06.2018 року у справі призначена повторна судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 20.02.2019 року поновлено провадження у справі. В судовому засіданні представник позивачки та позивачка позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові, пояснили, що між сторонами протягом тривалого часу виникають суперечки з приводу землекористування. Вказане питання неодноразово розглядалося держаними органами та органами місцевого самоврядування.Проводилося відновлення спільної межі землекористування. Натомість фактичне розташування земельної ділянки не відповідає її розташуванню згідно технічної документації на підставі якої було видано державні акти на право власності на земельні ділянки. Просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів та відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у запереченнях. Приватне підприємство «Землевпорядник», Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області своїх представників до судового засідання не направили, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні спору покладалися на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, суд приходить до наступного. Позивачка [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 31.05.2000 року є власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивачки зареєстроване в ХДБТІ, що вбачається з Реєстраційного напису на правовстановлюючому документі №639 від 27.06.2000 (а.с.34-35 том 1). Також позивачка є власницею земельної ділянки, площею 0,0443 га за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 20.05.2014. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.36, т.1). Відповідач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а також земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором міни від 22.04.2009 посвідченим приватним нотаріусом Скадовського нотаріального округу Херсонської області Вербовською Л.Д., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССМ №942221 від 08.04.2009 та державним актом на права власності на земельну ділянку Серії ЯИ №313195 Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.159-168 т.1). Отже сторони по справі є суміжними землевласниками. 22.09.2016 [PERSON] нотаріально посвідченою заявою надала сусіду [PERSON] згоду на реконструкцію садибного житлового будинку, літньої кухні, сараю, навісу під кухню по [ADDRESS] відповідно до розробленого ескізу намірів забудови земельної ділянки (т.1 а.с. 187). 14.03.2017 [PERSON] подано до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Зазначена Декларація зареєстрована Управлінням ДАБІ 26.04.2017 за №ХС142171102179 (а.с. 176-178 т.1) 23.01.2017 [PERSON] нотаріально посвідченою заявою відкликала свою заяву стосовно надання сусіду [PERSON] згоди на реконструкцію садибного житлового будинку, літньої кухні, сараю, навісу під кухню по [ADDRESS] відповідно до розробленого ескізу намірів забудови земельної ділянки (т.2 а.с. 14). 14.11.2017 Рішенням Управління ДАБІ №191 скасовано дію будівельного паспорту забудови земельної ділянки «Реконструкція садибного житлового будинку, реконструкція літньої кухні та сараю, реконструкція навісу під кухню, [ADDRESS] » (а.с.152 т.2) Наказом №68-СК від 28.11.2017 скасовано реєстрацію повідомлень про початок виконання будівельних робіт та декларацій про готовність об`єкта до експлуатації - «Реконструкція садибного житлового будинку, реконструкція літньої кухні та сараю, реконструкція навісу під кухню, [ADDRESS] » (а.с. 153-154 т.2) Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини другої, пунктів "б", "г", "д" частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. При цьому за положеннями частини четвертої цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Крім того, відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимог, установлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою. Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови. З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з Висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №18-522/523 від 14.02.2019 року фактична площа земельної ділянки за адресою [ADDRESS] яка знаходиться у власності [PERSON] складає 0,04440га. Згідно кадастрового плану загальна площа вказаної земельної ділянки 0,0443 га. Недоїмок складає 0,0003га. Фактична площа земельної ділянки за адресою [ADDRESS] яка знаходиться у власності [PERSON] складає 0,0555га. Згідно державного акту ЯИ №313195 від 15.01.2010 загальна площа вказаної земельної ділянки 0,0512 га. Надлишкова площа складає 0,0043га. Фактичне розташування туалету під літ. «Л», тераси з навісом на металевих колонах під літ «Р» на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] , збудовано з порушенням п.325ДБН, де вказано, що відстань до сусідньої межі повинна складати не менше 1,0м і не відповідає розробленій технічній документації. Шлях приведення у відповідність до вимоги ДБН це вирішення конфліктних ситуацій для врегулювання власниками домоволодінь за адресою [ADDRESS] при щільній забудові земельних ділянок можливий тільки при порозумінні та застосуванні положень Земельного кодексу України про добросусідство, тобто визначати спосіб використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення, при якому землекористувачам земельних ділянок буде завдаватися найменших незручностей. Можливість стоку води від атмосферних опадів з даху тераси на земельну ділянку належну [PERSON] виключена (а.с.199-225 том.2). З Відповіді на 4 питання у Висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 22.05.2018 №153/18 яким чином можливо привести межі земельних ділянок що належать [PERSON] та [PERSON] у відповідність державному акту зазначено наступне. Для того, щоб привести межі у відповідність державному акту необхідно виконати наступні дії: точку 4 перемістити у точку 9 на 0,4 м.; точку 3 перемістити в точку 2 на 0,46 м., вирівняти праву межу: точку 2 з`єднати з точкою 9; точку 5 перемістити в точку 1 на 0,28м., точку 6 перемістити в точку «А» на 0,33м потім перемістити точку «А» в точку 2 на 0,18 м., вирівняти ліву межу: точку 1 з`єднати з точкою 2; точку 15 перемістити в точку 7 на 0,84м. і вирівняти задню межу, а саме: точку 11 з`єднати з точкою 7, вирівняти праву межу, точку 7 з`єднати з точкою 15. (а.с. 76-97 том2). Позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на тому, що відповідачами без її дозволу та з порушенням норм ДБН побудовані самочинні будівлі у вигляді тераси з навісом та сходами на другий поверх будинку відповідача вбиральні та вмивальника; металевого стовпа (колони), яка стоїть на куті межових ліній №6,7 та №7,8,9; паркану на куті межових ліній №6,7 та №7,8,9, розташований на території позивача, що позбавило позивача можливості та права вільного користування та володіння власною земельною ділянкою. Зважаючи на Рішення Управління ДАБІ №191 та Наказу ДАБІ №68-СК від 28.11.2017 суд погоджується з позицією позивачки та її представника, що зазначені будівлі на даний час є самочинними та побудовані з порушенням норм ДБН. Однак, щодо вимоги про знесення самочинно збудованих споруд суд погодитись не може, оскільки вказані споруди хоча і побудовані з порушенням вимог ДБН, однак позивачкою не доведено які саме її права порушуються існуючим розташуванням самочинних споруд. При цьому, суд звертає увагу на те, що існуючий порядок землекористування склався ще за часів іншого сусіда-власника [PERSON] , більш того, позивачка була обізнана щодо будівельного плану [PERSON] та в 2016 році дала свою нотаріальну згоду на реконструкцію садибного житлового будинку, літньої кухні, сараю, навісу під кухню. Враховуючи, думку експерта, який зазначив у Висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №18-522/523 від 14.02.2019, що шлях приведення у відповідність до вимоги ДБН можливий тільки при порозумінні та застосуванні положень Земельного кодексу України про добросусідство, суд вважає за необхідне відмовити у зазначених позовних вимогах. Як наслідок задоволенню не підлягають і похідні позовні вимоги, а саме: зобов`язати відповідача [PERSON] (власника домогосподарства по [ADDRESS] ) та [PERSON] не чинити перешкоди в перенесені паркану, що розділяє земельні ділянки сторін по справі на межових лініях №6-7 та №1-2(кадастрового плану) відповідно до права позивачки [PERSON] на користування, розпорядження та володіння власною земельною ділянкою, за адресою: [ADDRESS] . Заборонити відповідачу [PERSON] (власнику домогосподарства по [ADDRESS] ) та [PERSON] в майбутньому чинити перешкоди позивачці [PERSON] в користуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати відповідачів сприяти та не чинити перешкод позивачу у відновленні межових знаків на підставі проекту землеустрою земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , а також зобов`язати відповідачів не чинити перешкоди позивачу у разі приведення фактичної площі земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] у відповідність до площі вказаної у свідоцтві про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 20.05.2014 (площі, яка існувала до перешкод у користуванні майном), шляхом встановлення жорстких меж - (перенесення) паркану згідно меж земельної ділянки вказаної у свідоцтві. Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачів [PERSON] (власника домогосподарства по [ADDRESS] ) та [PERSON] демонтувати розташовані на паркані позивача повздовж проходу на свій двір електричний кабель із освітлювальною лампою та вимикачем лампи, на думку суду є обґрунтованими, виходячи з наступного. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили факт будування паркану з профнастилу за кошти позивачки у 2016 році. Паркан будувався на місці старого паркану. Крім того, свідок [PERSON] повідомив про існування електричного кабелю прокладеного по паркану позивачки відповідачами та підтвердив це в судовому засіданні зробленими ним особисто фотографіями. Вказані фотографії разом з показами свідка суд приймає як належні та допустимі докази, внаслідок чого дійшов висновку про порушення права власності позивачки на створену нею річ. Крім того, на думку суду, прокладення кабелю вздовж паркану шляхом, який відображений у наданих позивачкою фотокартках потенційно несе загрозу життю та здоров`ю оточуючих. Позовні вимоги з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні не доведено належними та допустимим доказами знищення межових знаків відповідачем [PERSON] , а тому вимога про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 722 грн. є безпідставною. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Питання про стягнення з особи компенсації за спричинену моральну шкоду може вирішуватись у разі визнання особи винною у заподіянні матеріальної шкоди і є похідним від нього. Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивачка не довела належними та допустимими доказами те, що діями відповідачів їй завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідачів та вини відповідачів в заподіянні моральної шкоди, не зазначила з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а тому суд відмовляє позивачці в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів моральної шкоди. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову судові витрати необхідно залишити за сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: partial