Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] за участю третьої особи Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що згідно розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09 жовтня 2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та акту приймання-передачі від 01 квітня 2015 року будинок [ADDRESS] з 16 лютого 2015 року передано на праві господарського відання та знаходиться з 01 квітня 2015 року на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 06 жовтня 2003 року № 1855 «Про зміну статусу гуртожитків» з 01 листопада 2003 року змінено статус будинку [ADDRESS] з «гуртожитку» на «жилий будинок для малосімейних». Згідно інформаційного листа Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" від 26 грудня 2016 року повідомлено, що за інформацією Центру комунального сервісу Дніпровського району м. Києва [PERSON] не отримувала ордер на зайняття будь-якого приміщення в будинку [ADDRESS]. У зв'язку з чим просить визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник третьої особи Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09 жовтня 2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та акту приймання-передачі від 01 квітня 2015 року будинок [ADDRESS] з 16 лютого 2015 року передано на праві господарського відання та знаходиться з 01 квітня 2015 року на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (а.с.6, 7-8). Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 06 жовтня 2003 року № 1855 «Про зміну статусу гуртожитків» з 01 листопада 2003 року змінено статус будинку [ADDRESS] з «гуртожитку» на «жилий будинок для малосімейних» (а.с.9) Згідно актів житлово-експлуатаційної дільниці № 404 відповідач зареєстрована в колишньому гуртожитку за адресою: [ADDRESS], з 15 листопада 1996 року, однак протягом багатьох років не проживає в ньому, не має житлової площі для користування та постійного проживання (а.с. 10-14). Згідно інформаційного листа Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" від 26 грудня 2016 року повідомлено, що за інформацією Центру комунального сервісу Дніпровського району м. Києва [PERSON] не отримувала ордер на зайняття будь-якого приміщення в будинку [ADDRESS] (а.с.14). Згідно довідки Центру комунального сервісу Дніпровського району м. Києва від 23 грудня 2016 року відсутні правові підстави реєстрації [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно довідки Центру комунального сервісу від 23 грудня 2016 року [PERSON], з 15 листопада 1996 року, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак окремого приміщення не має (а.с.16). Дослідив добуті докази суд дійшов наступного висновку. Стаття 71 Житлового кодексу України встановила загальні норми щодо збереження права на жиле приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків провадиться згідно ст. 72 ЖК в судовому порядку. Відповідно п.10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України " у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлених строків. В разу їх поважності ( перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірності поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що відповідач без поважних не проживає в спірній квартирі. Отже, позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню повністю: визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS]. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378 грн. 20 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved