Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити опіку над неповнолітньою [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона є її сестрою. Після смерті матері сестра мешкає з нею та її чоловіком, знаходиться на їх утриманні. Батько дівчинки усунувся від її виховання та переїхав проживати в інший населений пункт. [PERSON] нотаріально відмовився від виховання та матеріального утримання своєї малолітньої доньки. Просить призначити її опікуном над неповнолітньою [PERSON], [INFO] до її повноліття. В судовому засіданні [PERSON] уточнила позовні вимоги просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник Органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації в судовому засіданні проти заяви та уточнених вимог не заперечувала, тому, що встановлення опіки заявником відповідає інтересам дитини. Прокурор Сидоренко О.Д. в судовому засіданні підтримала вимоги заявниці, вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнути на користь заявниці аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та призначити [PERSON] опікуном над неповнолітньою [PERSON], [INFO] до її повноліття. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи в суді був повідомлений належним чином, причина неявки суду ненадана. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини: Суд при розгляді справи керується роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Типовим положенням про службу у справах дітей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 р. N 1068. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьківські права не можуть здійснюватися в суперечності з інтересами дітей. Згідно п. 1, 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" в п.15 якої зазначено, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитини повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю" робота з сім'ями, дітьми та молоддю, спрямована на реалізацію її завдань та пошуків оптимальних шляхів їх вирішення. Відповідно до пункту 11 Типового положення про службу у справах дітей затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 р. N 1068 з метою з'ясування причин та умов, які призвели до порушення прав дітей, бездоглядності та безпритульності, вчинення правопорушень, служба повинна вживати заходів до усунення таких причин. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У ст.164 СК України, чітко викладені вичерпані підстави для позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5). [PERSON] нотаріально відмовився від виховання та матеріального утримання своєї малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], про що свідчить заява посвідчена державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. та зареєстрована в реєстрі за №1-601 (а.с. 9). В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків, фактично усунувся від виховання своєї дитини [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини Основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своїх дітей. Згідно з вимогами cт. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому суд вважає, що [PERSON] має виконувати свої зобов'язання щодо утримання неповнолітнього доньки, [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Тому проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків і дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, аліменти іншим стягувачам не платить, суд вважає, згідно ст.184 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 243 СК України опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. [PERSON] є донькою померлої, де в графі мати записано [PERSON] та рідною сестрою [PERSON], [INFO] (а.с. 8). 02.09.2013 року після укладення шлюбу заявниці було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). Після смерті матері [PERSON] [PERSON] проживає разом з сестрою [PERSON], яка піклується над нею та яка перебуває на її утриманні. Комісією Велеколепетиської державної адміністрації було складено акт обстеження умов проживання [PERSON] зроблено висновок про те, що умови проживання дитини добрі, вона має все необхідне (а.с. 13). Згідно ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення опіки над неповнолітньою дитиною. На підставі викладеного,

Outcome: approved