Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в березні 2014 року звернувся до суду з позовом, про стягнення з ПАТ «Євраз Суха Балка» компенсації втрати чистини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог послався на те, що в період з 10.03.1986р. по 24.04.2007р. він працював у відповідача на шахті Ювілейна підземним прохідником, звільнений був в зв'язку із виходом на пенсію. Позивач вказує, що в 2012р. він дізнався, що відповідач на протязі останніх років його роботи, не в повному розмірі виплачував йому заробітну плату за час щорічних відпусток. Після звернення до відповідача останній виплатив йому 11.04.2012 р. недоплачену заробітну плату сумі 3426 гривень 12копійок за період роботи з 2000р. по 2007р. позивача посилаючись на ст..115 КЗпП України, на Рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013р. №8-рп\\2013, Рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013р. №9-рп\\2013, Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995р. №105\\95-ВР вважає, що відповідач зобов'язаний був виплачувати йому 11.04.2012р. окрім недоплаченої заробітної плати за період з 2000р. по 2007р. і компенсацію втрати чистини заробітної плати, в зв'язку із порушенням строку її виплати в сумі 5322гривні 85копійок, при цьому надав розрахунок компенсації. Позивач вважає, що в зв'язку із незаконними діями відповідача в несвоєчасній виплаті заробітної плати, на протязі декількох років спричинена йому моральна шкода яку оцінює в розмірі 10000 гривень, та просить стягнути з відповідача. Представник позивача неодноразово уточнював позовні вимоги. В останній редакції просив стягнути на користь позивача компенсацію втрати чистини заробітної плати, в зв'язку із порушенням строку її виплати в сумі 4777грн. 29коп.; 10000гривень моральної шкоди спричиненої несвоєчасною виплатою відповідачем заробітної плати; 338573 гривень 36копійок середній заробіток за весь час затримки розрахунку, при цьому послався на ст.. 116, 117 КЗпП України, якими встановлено обов'язок власника або уповноваженого органу виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку; 1399 гривень 40копійок недоплаченої заробітної плати за час щорічних відпусток. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про залишення позовних вимог без розгляду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 338573 гривень 36 копійок та 1399гривень 40копійок недоплаченої заробітної плати за час щорічних відпусток. Ухвалою суду від 12 грудня 2014 року позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку недоплаченої заробітної плати за час щорічних відпусток залишені без розгляду. Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити в позовних вимогах в повному обсязі, заявила про застосування строку позовної давності, пояснила, що товариство виплатило позивачці недоплачену заробітну плату за час відпусток з власної ініціативи, завдання моральної шкоди не доведено. Вислухавши доводи сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що в період 10.03.1986р. по 24.04.2007р. позивач працював підземним прохідником на шахті «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка» (а.с. 8-9). Відповідно до довідки наданої відповідачем від 27.11.2012р. за №3751 встановлено, що відповідно до заяви позивача від 20.02.2012р., відповідач перерахував та до нарахував позивачу заробітну плату за час щорічних відпусток за період з 1995р. по 2009р. в сумі 4030грн. 73коп. та виплатив позивачу 11.04.2012р. 3426грн. 12коп. після утримання податку із доходу фізичних осіб. В довідці зазначено, що позивач находився у відпустці: в березні - квітні 1997р. і йому донараховано 28.30грн., у відпустці був позивач липень-серпень і донараховано 60.44грн., відпустка січень -лютий 1998р. донараховано 45.83грн., відпустка серпень-вересень 1998р. донараховано 6.16грн., відпустка січень-лютий 1999р. донараховано 4.12грн., відпустка липень - серпень 19999р. донараховано 1.17грн., відпустка січень 2000р. донараховано 0.42грн., відпустка червень-серпень 2000р. донараховано 156.68грн., відпустка січень -лютий 2001р. донараховано 50.39грн., відпустка липень-жовтень 2001р. донараховано 20.69грн., відпустка червень-серпень 2002р. донараховано 573.50грн., відпустка лютий-березень 2003р. донараховано 53.31грн., відпустка липень - серпень 2003р. донараховано 749.69грн., відпустка січень-лютий 2004р. нараховані 418.95 грн., відпустка червень-липень 2004р. донараховано 417.80грн., відпустка грудень 2005р. донараховано 9.43грн., відпустка січень-вересень 2006р. донараховано 598.91грн., відпустка лютий - квітень 2007р. донараховано 834.94грн. Середньоденна заробітна плата позивача за два останні місяця перед звільненням - лютий-березень 2007р. становить 193грн. 36коп. (а.с.109) Спільною постановою Генерального директора і профспілкового комітету ПАТ «Євраз суха Балка» від 06.02.2012р. №3 та у відповідності до перевірки Територіальної державної інспекції по праці Дніпропетровської області від 27.09.2011р. якою було встановлено, що ВАТ «Суха Балка» нарахування середньої заробітної плати при розрахунку суми заробітної плати за період відпусток проводилася з порушенням п.10 «Порядку нарахування середньої заробітної плати» затвердженої постановою КМ України №100 від 08.02.1995р. Спільною постановою було постановлено провести перерахунок заробітної плати працівникам підприємства за період відпусток з 01.01.1995р. по 01.03.2010р. при перерахунку заробітної плати розраховувати по формулі: корегуючий коефіцієнт = 1 + розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів Х 0.71. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача суд виходив із наступного : Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про відпустки» порядок обчислення заробітної плати працівникам за час відпусток, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей та компенсації за невикористані відпустки встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток. Пунктом 10 Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнти підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Спір щодо розміру нарахованої заробітної плати за період відпусток з 1995 року по 2008 рік між сторонами відсутній. Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-ІП та Постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно п. 2 Положення про компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (затверджене постановою Кабміну України від 20.12.1997 року № 1427 з послідуючими змінами і доповненнями) - компенсація працівникам проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток. Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 р. здійснюється згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими. При розрахунку суми компенсації застосовується нарахована заробітна плата за мінусом суми податку з доходів фізичних осіб, а також внесків до соціальних фондів. Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов'язок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов'язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону). Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати повинна розраховуватися з січня 1998 року, за кожну нараховану відпустку окремо, по час фактичної виплати заборгованості. Розмір компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати складає 4777 гривень 27 копійок із розрахунку: · Позивач знаходився у відпустці: · відпустка березні -квітні 1997р. і йому нараховані 28.30 грн., · відпустка липень-серпень і нараховані 60.44грн., Позивач не просить нарахувати компенсацію за вищевказані періоди, а суд розглядає справу в межах позовних вимог тому за вказані періоди не нараховує компенсацію. · відпустка січень - лютий 1998р. донараховано 45.83грн. та виплатив вказану суму коштів лише в 11.04.2012р. приріст споживчих цін за даний період з лютого 1998р. по квітень 2012р. становив 4.147 рази, після утримання податку із донарахованої суми компенсація становить 161грн. 54коп. (45грн. 83коп. - 15% податок х 4.147=161грн. 54коп.) · відпустка серпень-вересень 1998р. донараховано 6.16грн., після утримання податку сума становить 5.24грн. х приріст споживчих цін який становив 3.919рази, компенсація становить 5грн. 24коп., · відпустка січень-лютий 1999р. донараховано 4.12грн. після утримання податку та з врахуванням приросту споживчих цін 3.253 компенсація становить 11грн. 41коп., · відпустка липень - серпень 1999 р. донараховано 1.17грн. за мінусом податку на з врахуванням 3.014 приросту споживчих цін компенсація складає 3грн. 01коп., · відпустка січень 2000 р. донараховано 0.42грн., після утримання податку та з врахуванням 2.380 приросту споживчих цін компенсація складає 15копійок, · відпустка червень-серпень 2000р. донараховано 156.68грн., після утримання податку та з врахуванням 2.081 приросту споживчих цін компенсація складає 277грн. 14 коп. · відпустка січень - лютий 2001р. донараховано 50.39грн., після утримання податку та з урахуванням приросту споживчих цін 196.09% сума компенсації складає рівно 84гривні. · відпустка липень-жовтень 2001р. донараховано 20.69грн., після утримання податку та з урахуванням 183.8% споживчих цін компенсація складає 32грн. 33 коп. · відпустка червень-серпень 2002р. донараховано 573.50грн., після утримання податку на приросту споживчих цін компенсація складає 898грн. 89коп., · відпустка лютий-березень 2003р. донараховано 53.31грн., з урахуванням утримання податку та приросту споживчих цін 165.5% компенсація складає 74грн. 99коп., · відпустка липень -серпень 2003р. донараховано 749.69грн., з урахуванням утримання податку та споживчих цін 168.2% компенсація складає 1071грн. 83коп. · відпустка січень-люти1й 2004р. донараховано 418.95грн., з урахуванням утримання податку та приросту споживчих цін 150% компенсація складає 534грн. 17коп. · відпустка червень-липень 2004р. донараховано 417.80грн., після утримання податку та з урахуванням приросту споживчих цін 143.8% компенсація складає 510грн. 67коп. · відпустка грудень 2005р. донараховано 9.43грн., х урахуванням утримання податку та приросту споживчих цін 105.4% компенсація складає 8грн. 96коп. · відпустка січень-вересень 2006р. донараховано 598.91грн., після утримання податку та з врахуванням індексу приросту споживчих цін 102.9% сума компенсації складає 523грн. 83коп. · відпустка лютий - квітень 2007р. донараховано 834.94грн., після утримання податку та приросту споживчих цін 81.6% компенсація складає 579грн. 11 коп. Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в редакції чинній станом на 06.02.2012 року, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь - яким строком. Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди спричиненої несвоєчасною виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток підлягає частковому задоволенню. Статтею 237-1 Кодексу Законів про працю України, встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що несвоєчасною виплатою відповідачем заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2007р. порушено право позивача передбачено ст.. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме що заробітна плата повинна виплачуватися не рідше двох разів на місяць. Суд вважає, що сума спричиненої моральної шкоди позивачем завищена. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем - ПАТ «Євраз Суха Балка» позивачеві моральної шкоди, провину відповідача в її спричиненні та причино - наслідковий зв'язок між винними діями підприємства - відповідача (а саме недоплачені кошти, позивач міг направити на підтримання працездатності, відпочинок, посилене харчування, той факт, що саме відповідач повинен понести матеріальну відповідальність за свої навмисні порушення законодавства в частині нарахування та несвоєчасної виплати заробітної плати.) При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних Позивачу моральних страждань, вину підприємства в заподіянні майнової та немайнової шкоди, істотність вимушених змін в його життєдіяльності. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлено факт затримки зі сторони відповідача виплати заробітної плати за період з 1998 - 2007р.р., що призвело до заборгованості позивачеві частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, також встановлений факт спричинення моральної шкоди [PERSON], суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації в розмірі 2000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням які завдані позивачу. Суд вважає, що необґрунтованими є твердження представника відповідача, про пропущення позивачем тримісячного терміну звернення до суду, про відшкодування моральної шкоди спричиненої порушенням законодавства про оплату праці, оскільки трьохмісячний строк звернення до суду за відшкодуванням моральної шкоди спричиненої порушенням законодавства про оплату праці спливає через три місяці після повного розрахунку. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач при виплаті 11.04.2012р. позивачу недоплаченої заробітної плати зобов'язаний був виплатити і компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, але цього не зробив, розрахунок проведено не остаточно. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial