Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив визнати відповідача та її неповнолітню доньку [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] , власником якого він є. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.09.2016 року, позивачу належить 3/4 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Харківської області. [PERSON] та [PERSON] на момент отримання права власності на частину будинку вже були зареєстровані за вказаною адресою. Незважаючи на реєстрацію, відповідач в будинок позивача не вселялася та не проживала. Крім того, донька відповідача [PERSON], [INFO], позбавлена батьківського піклування та перебуває під опікою [PERSON] згідно розпорядження Красноградської РДА від 10.12.2014 року , з якою зараз і проживає за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, [PERSON] просить суд визнати [PERSON], та її неповнолітню доньку [PERSON] особами, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Про стягнення судових витрат не клопотав. Відповідач [PERSON] не з"явилася до суду, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Від Красноградської РДА надійшло заперечення з приводу заявлених позовних вимог. В запереченні зазначено, що [PERSON] стосовно вирішення питання, які стосуються права проживання неповнолітньої [PERSON] до комісії не звертався. Крім того, опікун [PERSON] не має власного житла, де б вона могла зареєструвати дитину, на території Красноградської міської ради відсутнє соціальне житло де також можна було б здійснити реєстрацію дитини. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: позивач [PERSON] є власником 3/4 частин будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.09.2016 року, що належали [PERSON] Згідно довідки ( акту обстеження), складеного депутатом Красноградської міської ради [PERSON] 11.10.2017 року, за адресою: [ADDRESS] Харківської області зареєстровані: [PERSON] та [PERSON], але фактично по [ADDRESS] не проживають, будинок перебуває в аварійному стані. Відповідно до положень ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член власника сім"ї втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В правових позиціях, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року з наступними змінами "Про деякі питання,що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або членів його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, обов'язковою умовою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є її відсутність в житловому приміщенні протягом року без поважних причин . Із змісту позову вбачається, що відповідач та її неповнолітня донька, не проживають в спірному будинку з власної волі, їх речі за місцем проживання відсутні, будинок знаходиться в аварійному стані. З копії рішення Красноградського районного суду Харківської області від 10.11.2015 року встановлено, що відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON] Розпорядженням Красноградської РДА від 10.12.2014 року встановлено , що дитина проживає разом з опікуном по [ADDRESS] За батьком [PERSON], [PERSON], зареєстровано право власності на частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] згідно довідки КПТІ "Інвентаризатор" від 14.11.2014 року. Таким чином встановлено, що неповнолітня [PERSON] разом з опікуном [PERSON] з грудня 2014 року проживає в будинку, власником якого є її батько, що свідчить, що вона може бути зареєстрована за місцем свого постійного проживання . Позовна заява надійшла до суду у жовтні 2017 року. Відповідач з донькою не проживають у будинку позивача більше року з власної волі, а своєю реєстрацією у житлі порушують права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що відповідача [PERSON], належить визнати такою, що втратила право користування жилим будинком і задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved