Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що він є спадкоємцем після смерті його матері [PERSON], як таким що прийняв спадщину в зв'язку із спільним проживанням на момент смерті спадкодавця, двохкімнатної квартири [ADDRESS]. В зв'язку з бажанням позивача оформити спадщину, він звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із зверненням про надання інформації з Єдиного реєстру заборони відчудження об'єктів нерухомого майна. В результаті чого йому стало відомо, що кварита його матері обтяжена арештом 12.09.2000 року, на підставі повідомлення ДВС Ленінського району м. Вінниці від 06.09.2000 року. Проте, з листа Вишенського ВДВС йому стало відомо, що згідно даних ЄДРВП у них на виконанні не перебувають виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] Дана обставина перешкоджає [PERSON] в оформленні спадщини, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить зняти арешт з квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON] Ухвалою суду від 03.12.2014 року було залучено до участі в справі в якості співвідповідача Вишенський відділ ДВС Вінницького міського управління юстиції. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив залишити за ним судові витрати. Представник відповідача Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ в судове засіданні не з'явилася, надавши клопотання з проханням розглянути справу у її відсутність, у вирішенні спору покладається на рішення суду. Представник відповідача Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ в судове засіданні не з'явився, надавши заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, у вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 4139 від 02.04.2004 року, [PERSON] є власником приватної кооперативної квартири [ADDRESS] (а.с. 6). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Також судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5). З інформації з Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна, виданого реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, суд вбачає, що на все майно [PERSON] накладено арешт 06.08.2007 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення ДВС Ленінського району №В-7-Л від 06.09.2000 року (а.с. 8). Згідно листа державного виконавця ДВС Ленінського району м. Вінниці Юрпольської Н.О. № В-7-Л від 06.09.2000 року, судом встановлено, що відділ ДВС Ленінського РУЮ м. Вінниці просить Першу вінницьку нотаріальну контору повідомити чи є зареєстровано майно на [PERSON] та якщо є, то не проводити ніяких операцій до їх розпорядження (а.с. 9). З відповіді Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ № 12842/08-31 від 18.07.2014 року, судом встановлено, що згідно даних ЄДРВП на виконанні у Вишенському відділі ДВС Вінницького МУЮ не перебувають виконавчі провадження про стягнення з [PERSON], 1948р.н. (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 57 ч.2 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно зі ст. 50 ч. 1 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до ст. 60 ч. 2 Закону України "Про виконавче провадження" у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом; у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Оскільки обтяження на квартиру [ADDRESS] було накладено, на підставі повідомлення ДВС Ленінського району № В-7-Л від 06.09.2000 року, проте як встановлено в судовому засіданні у Вишенському ВДВС Вінницького МУЮ та Ленінському ВДВС Вінницького МУЮ не перебувають на виконанні виконавчі провадження про стягнення з [PERSON], а також арешт в порушення закону був накладений на підставі листа ДВС, тому є всі підстави для скасування відповідного запису про накладення обтяження на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного та

Outcome: approved