Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 108, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 26256018909093 від 14.08.2013 року на суму 43169,03 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у вересні 2019 року від приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Юхименко О.Л. дізналась про наявність виконавчого провадження відносно неї, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. від 14.01.2019 за № 108, який вчинено за зверненням АТ «Перший Український Міжнародний Банк» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 26256018909093 від 14.08.2013 року, укладеним між позивачем та АТ «Банк ренесанс капітал», правонаступником за яким є відповідач, на суму 43169,03 грн. Позивач посилається на неправомірність вчинення вказаного виконавчого напису через відсутності кредитного договору, та виписки з рахунку боржника, відсутності письмової вимоги про усунення порушень. Ухвалами суду від 11.12.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою 01.06.2020 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. матеріали виконавчого напису № 108. Відповідач, отримавши копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви, відзиву на позов не надав, в судове засідання свого представника не направив. Третя особа приватний виконавець Юхименко О.Л., отримавши копію ухвали суду про відкриття провадження по справі з матеріалами позовної заяви, додатками до неї та ухвалою про забезпечення позову письмових пояснень щодо позову до суду не направив. Третя особа приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. отримавши копію ухвали суду про відкриття провадження по справі з матеріалами позовної заяви, додатками до неї та ухвалою про забезпечення позову , направила заяву про розгляд справи без її участі та матеріали виконавчого напису. Ухвалою від 01.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання учасники розгляду справи не з`явились, представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини встановив, що вимоги заявлені позивачем заявлені обґрунтовано, та підлягають задоволенню на підставі встановлених обставин справи та відповідним правовідносинам. З матеріалів справи судом встановлено, що 14.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 108 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 26256018909093 від 14.08.2013 року на суму 43169,03 грн. Згідно ст. ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.92 р. N 2 Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34,36,87,88 Закону України Про нотаріат виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87,88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Дослідивши документи на підставі яких вчинено виконавчий еапис нотаріусом, суд встановив, що звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, відповідачем не надано кредитний договір № 26256018909093 від 14.08.2013 р., надано лише Пропозицію про зміну Договору карткового рахунку та договору страхування (Оферта). Для вчинення виконавчого напису відповідачем не надано виписку розрахунку заборгованості за кредитним договором, а надана вимога про усунення порушень не містить доказів її направлення. За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Отже, оспорюваний виконавчий напис, приватним нотаріусом вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України "Про нотаріат" та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Підсумовуючи вищевикладене, суд у повному обсязі задовольняє позовні вимоги [PERSON] , оскільки вони є законними та обґрунтованими.

Outcome: approved