Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про відшкодування шкоди в порядку регресу у якій просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» (відповідач 2) затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 38 108,96 грн, судові витрати у розмірі 381,09 грн та стягнути з [PERSON] (відповідач 1) затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1 000,00 грн, судові витрати у розмірі 10,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.10.2013 в м. Києві з вини відповідача сталося ДТП, в результаті чого був пошкоджений автомобіль [PERSON], який на дату цієї пригоди мав укладений з позивачем чинний договір страхування майнових інтересів. При цьому на дату цієї пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача 1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» (відповідач 2). Тому, зважаючи на дану обставину, позивач взяв на себе відповідальність щодо врегулювання наслідків даної події, а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 03 жовтня 2013 року. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи судом повідомлявся належним чином, його представник надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач 1 не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила. У судове засідання відповідач 2 не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. У відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача просив розглянути справу без його участі, а від відповідачів, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року по справі №3-6448/13 [PERSON] (відповідач 1) визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.12). Відповідно до зазначеної постанови відповідач порушила п.10.2 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортного засобу „Toyota CAMRY", реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON] (а.с.12). 13 вересня 2013 року Акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та [PERSON] уклали договір страхування № ПКД 1301750 майнових інтересів власника автомобіля „Toyota CAMRY", реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до платіжного доручення № 32338 від 29 жовтня 2013 року позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування за ремонт автомобіля „Тоуоtа САМRY", реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі 39 108,96 гривень (а.с.40). Відповідно до ст. 27 ЗУ „Про страхування" до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом". Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо- транспортної пригода була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» відповідно до Полісу № АС/2102822. Згідно з даним Полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50 000,00 гривень, франшиза - 1 000,00 гривень (а.с.42). Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п. 1 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - Обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Таким чином, враховуючи те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача 1 була застрахована у відповідача 2, а розмір франшизи становить 1000 грн, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог до відповідача 1 у розмірі 1000 грн, відповідно з відповідача 2 підлягає стягненню на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 38 108,96 грн. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з відповідача 1 в розмірі 10,00 грн та з відповідача 2 в розмірі 381,09 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 3, 9, 12 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 3, 27 ЗУ «Про страхування»,

Outcome: approved