Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

04.04.2017 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив госпіталізувати [PERSON], який народився 27.06.1967 року, до психіатричного закладу у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали вимоги заяви в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначили, що стан хворого [PERSON], який народився 27.06.1967 року, погіршився, страждаючого на тяжкий психічний розлад напружений, збудливий, виявляє розлади мислення, сам з собою розмовляє, конфліктує з сусідами, зробив отвір в стіні до сусідів, розуміння хвороби відсутнє. Опікун в судовому засіданні просила заяву задовольнити. [PERSON] в судове засідання не зявився, у звязку із погіршенням стану здоровя. Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву, як обґрунтовану, не заперечував проти її задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, опікуна, прокурора, лікаря, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що відповідно до посвідчення №2 виданого Дніпровською районною у місті ради виконавчого комітету м.Херсона, [PERSON], 06.06.1945р.н., вона згідно рішення Дніпровського районного суду від 13.12.2013р. за №666/6147/13-ц призначена опікуном над [PERSON], який народився 27.06.1967р.н., про що згідно з рішенням виконкому Дніпровської районної у м.Херсоні ради від 11.04.2014року за №105 видане дане посвідчення. Опікун недієздатного [PERSON] звернулась до головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» із заявою про примусову госпіталізацію, в звязку з погіршенням психічного стану [PERSON]. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР [PERSON], 27.06.1967р.н. страждає на психічний розлад у формі шизофренії, параноїчної форми, безперервно-прогредієнтний перебіг, поточний перебіг, галлюцинаторно-параноїдний синдром, напружений, збудливий, виявляє розлади мислення, сам з собою розмовляє, конфліктує з сусідами, зробив отвір в стіні до сусідів, розуміння хвороби відсутнє. Потребує лікування в стаціонарних умовах Херсонської обласної психіатричної лікарні. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] визнано у встановленому порядку недієздатним та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 04.04.2017року страждає на психічний розлад у формі шизофренії, параноїчної форми, безперервно-прогредієнтний перебіг, поточний перебіг, галлюцинаторно-параноїдний синдром, напружений, збудливий, виявляє розлади мислення, сам з собою розмовляє, конфліктує з сусідами, зробив отвір в стіні до сусідів, розуміння хвороби відсутнє, а відтак, суд вважає, що недієздатний потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст.ст. 13,14,16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved