Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що між ним та відповідачем 20 жовтня 2012 року був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання №203306. 06 червня 2016 року представниками позивача за адресою місця мешкання відповідача: [ADDRESS] було проведено обстеження газового обладнання, розташованого за цією адресою. Під час перевірки було виявлено несанкціанований газопровід (діаметром 11 мм), підключений до повітряного газопровіду-вводу поза лічильником газу, замаскований в опорну стійку, про що був складений відповідний акт №Г.Б.-23/в і відповідача було відключено від системи газопостачання. 16 червня 2016 року відбулось засідання комісії ПАТ "Харківгаз" на якому був донарахований обсяг необлікованого природнього газу у розмірі 131755 грн.56 коп. і протокол засідання комісії був вручений відповідачеві під підпис. До теперішнього часу відповідач заподіяні збитки не погасив. Тому позивач просив стягнути з відповідача збитки у розмірі 131755 грн. 56 коп. та понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 1976 грн.33 коп. У травні 2017 року позивач уточнив свої позовні вимоги і просив стягнути з відповідача збитки за використання необлікованого природнього газу у розмірі 40117 грн.60 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засіданні не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Також просив повернути надмірно сплачений судовий збір. Відповідач у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та відмовити позивачеві у задоволенні позову, у зв"язку з добровільним погашенням заборгованості. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню у частково обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що 20 жовтня 2012 року був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання №203306 року між відповідачем та позивачем за адресою: [ADDRESS]; відповідач є абонентом, що використовує газ для комплексного споживання (індивідуальне опалення та приготування їжі та/або підігрів води) з опалювальною площею 117,5 кв.м. Позивач при перевірці дотримання відповідачем умов договору розподілу та використання газу для комплексного споживання виявив порушення, про що склав акти: - 06 червня 2016 року про виявлення несанкціанованого газопровід (діаметром 11 мм), підключений до повітряного газопровіду-вводу поза лічильником газу, замаскований в опорну стійку, про що був складений відповідний акт №Г.Б.-23/в і відповідача було відключено від системи газопостачання (а.с.6-7, 28-32). Крім того, 16 червня 2016 року представниками позивача був складений акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості №1163 про нарахування збитків, заподіяних внаслідок несанкціонованого відбору природнього газу. За період з 06.06.2014 року по 31.05.206 року витрати за граничними об'ємами споживання склали 17955,99 м3, при цьому за вказаний період на особовому рахунку споживача відображена витрата придного газу 3205,67 куб.м. Вартість донарахованого об'єму природнього газу за цінами закупівлі ПАТ "Харківгаз" склала 131755 грн. 56 коп. (а.с.8-9). Також судом встановлено, що відповідач зверталась до НКРЕКП і на підставі її листа №356/17 від 07.04.2017 року позивач провів перерахунок суми необлікованого природнього газу за період з 06.01.2016 року по 06.06.2016 року на суму 40117 грн.60 коп., яку просив стягнути з відповідача Відповідно до ч.3 ст.10; ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відносини між суб'єктами ринку природного газу та оператором газорозподільних систем, регулюються нормами Кодексу газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, в редакції, що діяли станом на день виникнення спірних правовідносин. Відповідно до п.1 глави 2 розділу 11 Кодексу Газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об'єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Відповідно до частини 2 глави 3 розділу 11 Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об'єм природного газу визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. У той же час, як вбачається з наданої відповідачем квитанції №42 від 08 червня 2017 року, ним заборгованість, нарахована за актом була сплачена у повному обсязі (а.с.69). Також відповідачем на рахунок позивача були частково сплачені понесені останнім витрати по оплаті судового збору у розмірі 600 грн. (а.с.71). За таких обставин, аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідача на користь позивача заподіяних збитків у розмірі 40117 грн.60 коп. позов задоволенню не підлягає. У відповідності з вимогами ст.4 ЗУ "Про судовий збір" при зверненні до суду юридичної особи з позовами майнового характеру (стягнення заподіяних збитків) сплачується судовий збір у розмірі 1,5% від суми позову, але не менш ниж один розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, що становить 1600 грн. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені останнім при зверенні до суду, з урахуванням суми судового збору, сплаченого відповідачем у розмірі 1000 грн. (40117 грн. 60 коп. х 1,5% - 600 грн.). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial