Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Відповідачі в судове засідання неодноразово не з`явилися. Судові повістки, що були направлені відповідачу [PERSON] повернулися до суду з довідкою поштової установи про причини невручення, з якою вбачається, що такою причиною є відмова останнього від отримання. Судові повістки, що були направлені відповідачам [PERSON] та Всеукраїнській громадській організації «Загальноукраїнський трудовий рух- Солідарність» повернулися до суду з довідкою поштової установи про причини невручення, з якою вбачається, що такою причиною є закінчення встановленого строку зберігання. Суд вважає, що небажання відповідачів отримати рекомендовані листи з судовими повістками на пошті є відмовою останніх одержати судові повістки. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 76 ЦПК України в разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Таким чином, відмовившись одержати судові повістки, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів не надходило. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачів з ухваленням заочного рішення. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність», [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» про захист честі, гідності і ділової репутації. Позов мотивований тим, що протягом травня-жовтня поточного року в мережі Інтернет на загальнодоступному Веб-Сайті ВГО «ЗТР-Солідарність» були розміщені дев'ять електронних публікацій, якими на думку позивача поширена недостовірна негативна та така, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію інформація про нього та ТОВ СП «НІБУЛОН», учасником (засновником) та керівником якого він є, а саме: Публікація від [NUMBER], автором якої вказане правління ВГО «ЗТР-Солідарність», у Публікації від 24.10.2014р, зазначено: «После ряда протестных и разоблачительных выступлений жителей села Лидиевка за свое законное право на землю, незаконно отобранную у селян в середине 90-х [PERSON], 15 ноября 2007 года, президентом Украины [PERSON], [PERSON] было присвоено звание Героя Украины, с вручением ордена Державы. Этим, уже теперь герой [PERSON], создал к своей персоне определенное отношение и произвел себя «великим». Он стал менее уязвим в процессе всевозможных разоблачений нарушений закона в предпринимательской деятельности.». «Для сокрытия своего теневого прошлого [PERSON] приходится постоянно создавать видимость «неприметного миллионера», применяя для этого все средства проплаченной пропаганды и использовать местную правоохранительную и судебную систему для подавления любых намерений граждан установить истинную причину его «тайной скромной персоны». Он прекрасно понимает, что сильным ударом по его морально-этической и деловой репутации в бизнесе может быть только правда о его коррупционных методах работы, о его использовании «олигарх-ресурсов» и правда об ограблении им сотен семей села Лидиевки, доведения села до полного уничтожения. Для этого [PERSON] и идет на любые действия, которые хоть как то могут скрыть правду от общественности. И самый главный его метод - это, принебрегая нормами человеческой морали, постоянно врать и грандиозно красоваться перед политиками и чиновниками высшего ранга.» «Целых три президента Украины - [PERSON], [PERSON] и сейчас [PERSON] заняли свое определенное место на «подтанцовках» у [PERSON].». «За многолетний период своих мытарств они собрали всю доказательную базу «земельной аферы» героя [PERSON], который ограбил не только бывших колхозников колхоза Лидиевский, а лишил будущего их детей и внуков.». «Сейчас, наконец, следствием установлен первоначальный факт нарушения [PERSON] законодательства, инициируя метод подделки и фальсификации документов местными властями.». «[PERSON] прекрасно понимает, что без его прямого влияния на работу государственных органов и без непосредственного подавления воли селян, ему не удастся сохранить в тайне то вранье, которое он на протяжении двух десятилетий преподносил как свои заслуги. В селе Лидиевка единственная его заслуга есть и остается, - это то, как он сколотил свой значительный капитал методом ограбления жителей села. И не просто ограбления их только единожды в 1996 году, а в пожизненном ограблении членов бывшего колхоза и их потомков. На протяжении 18-ти лет [PERSON] постоянно в своих подконтрольных средствах массовой информации вывешивает от имени жителей Лидиевки, так называемое, «Опровержение» его преступной деятельности. Так и сейчас он готовит выбросить через Николаевскую областную газету «Южная правда» очередную порцию лжи, - какой он «белый и пушистый». За двадцать лет своей традиционной «брехни» [PERSON] так и не понял своим умом, что ложь никогда не будет правдой, а вор - он и в Африке вор.» «В свое время [PERSON] пытался заручиться поддержкой рвущихся в политику деятелей и создать, таким способом, свое политическое лобби. Ему приходилось не только финансировать всевозможные партии и организации, которые рвались во власть, но он и сам пробовал делать попытки попасть во власть. Он… даже пытался попасть в депутаты Верховной Рады по спискам КПУ.». «Да и вариант для семьи [PERSON] оказался удачным. С одной стороны пересечение бизнес-интересов с действующим президентом [PERSON], с другой стороны можно не только стоять у истоков рождения принципиально новой олигархической политической силы, но даже возглавить областную организацию «[INFO]». При таком варианте раскрываются большие возможности не только стать депутатом Верховной Рады, но и быть приближенным к главе государства. Для достижения этой цели, [PERSON] использует значительную часть олигарх-ресурса на финансирования предвыборной компании своего сына.». «Селяне Лидиевки не простят [PERSON] многолетние издевательства над ними, а в предвыборные обещания [PERSON] честный и порядочный крестьянин никак не поверит.». «В свою очередь он <[PERSON]> является руководителем нескольких иностранных компаний… На этих компаниях производится оптимизация налогообложения для получения существенной прибыли за пределами Украины.». «Кто не знает самого [PERSON], то может поверить в патриотизм и бескорыстность [PERSON]. Хорошо известно, что Голландия - лидер построения специфических схем минимизации налогов. Самая распространенная - это так называемый «голландский бутерброд», когда голландским трейдером владеет компания, зарегистрированная на Антильских островах или Арабе (тоже относятся к Нидерландам). Прибыль может получать голландская «дочка», но потом она переводит ее антильской «маме», а та уже платит налог на прибыль по ставке 2%, а не 29,6%, как в Нидерландах. «Дочке» уже ничего доплачивать не приходится благодаря уникальному голландскому принципу - исключению налогооблагаемых доходов.». «Именно эта компания <Nibulon S.A.>, на счетах которой оседает львиная доля генерируемой структурами г-на [PERSON] прибыли, в дальнейшем перепродает украинское зерно по всему миру, выдерживая конкуренцию с крупнейшими транснациональными компаниями.». Публікація від [INFO], автором якої вказане правління ВГО «ЗТР-Солідарність»; у Публікації від [INFO]. зазначено: «[PERSON] в 90-х годах ХХ столетия методом фальсификации и подделки документов отобрал у более сотни селянских семей села Лидиевка землю и имущество, получив, таким образом, свой первый существенный первоначальный капитал. При реализации своей «земельной аферы» он лишил жителей села их земли и средств элементарного существования. 10 октября 2013 г. на [PERSON], по Заявлению жителей с. Лидиевка, открыто уголовное производство по факту злоупотребления служебным положением и подделкой документов.». «Он… финансировал Народный Рух и НУНС в Николаевской области... Руководитель «Нибулона»… от КПУ баллотировался в списке на выборах в Верховную Раду. Фактически, на деньги «Нибулона» содержалась пресса и устанавливалась наглядная агитация.». «Он <[PERSON]> будет вам врать в глаза и при этом даже не покраснеет.». «Уже 18-ть лет, лишенные [PERSON] жители села Лидиевка элементарных жизненных условий, после каждого их выступления за свои законные права всегда оказываются в зале суда, где отстаивая свои законные права, получают приговор о защите чести, достоинства и унижении деловой репутации человека, который лишил сотни семей их будущего. У [PERSON] для этого имеется, заранее заготовленная и согласованная с судом стандартная форма «Опровержения в свою «защиту» для сокрытия правды о лидиевских событиях. Таким «Опровержением» герой [PERSON] пытается оправдаться в том, что он хотя и отобрал у сотен семей с. Лидиевка землю и имущество, но сделал это по наивной честности.». «В первой части статьи «[INFO]» Часть пятая. (Факт 1.)» мы уже рассмотрели несколько фактов правдивой информации о преступлении совершенным героем Украины [PERSON] относительно жителей села Лидиевка, начиная с середины 90-х готов прошлого столетия. Рассмотрим следующие факты правдивой информации о сокрытии [PERSON] своей преступной деятельности: «Факт 2» [PERSON] публично высказался: - «… он ([PERSON].) выдает условный пай. …оформляет спонсорскую помощь, чтобы меньше налоги платить»;- «… там в руководстве у нас (в [PERSON]) работают все преступники…»; - «… за что присвоєно [PERSON] звание «Героя Украины»? За то, что обокрал Украину. За то, что вывозит зерно…»; - «… у [PERSON] земля обрабатывается под трассой, а проехать дальше волки воют»; - «… такие председатели сельского совета как [PERSON] она защищает интересы не громады, а она под крилом таких олигархов, как [PERSON]. Как вы заметили, что данные факты 1 и 2, приводимые [PERSON] в свой адрес, в деле суда вообще не имеют никакого логического и законного рассмотрения. Брать судом за основу видержки, не рассмотрев сути и причину сказаного - это говорит о выполнении заказного судебного расследования судьей [PERSON]. По данному вопросу по аналогичным высказываниям жителей с. Лидиевка уже было несколько судов. И можно было бы судьей Вадовской просмотреть предыдущие судебные дела и не подставлять своих коллег своей некомпетентностью. Так в 2011 г. по аналогичным высказываниям суд над [PERSON] уже проходил. И за такие высказывания [PERSON] был практически оправдан, так как все высказывания поддтверждены фактами и суд это рассмотрел. Единственное, что [PERSON] уплатил штраф в 15 грн., и то за некоторые «некоректне» высказывания, а не за правду, которую он озвучил. Наоборот, суд сам установил правдивые факты законного недовольства селян с. Лидиевка.». «[PERSON] не был бы [PERSON], если бы не создал новую экономическую теорию, при которой, селянин, за отобранную незаконно у него землю получает подачку в виде благотворительной помощи от «Условного грабителя». «Вот и наш герой Украины [PERSON], как и остальные наши олигархи, тоже ничего «не крали». В нашем случае сам Бог решил отблагодарить [PERSON] за ратный труд советского чиновника, и в свою очередь наказать грешников-колхозников Лидиевки, и отдать [PERSON] безвозмездно в постоянное пользование землю и имущество «грешников». «По поводу факта, что «в руководстве «Нибулона» работают все преступники», то об этом хорошо знает и сам [PERSON]. Что говорить о методах, которые применяют руководители «Нибулона» в Лидиевке, когда их непосредственный руководитель является образцом непристойных морально-этических норм, таких, как хотя бы постоянное вранье о европейской жизни в селе Лидиевка.». «Следующее выражение - «…За то, что обокрал Украину», то это интересное правдивое высказывание селян. Да и подавляющая масса граждан Украины об этом скажет точно так же. Но для жителей с. Лидиевка этот вопрос больной еще и тем, что их уважаемый герой Украины не только обкрадывает Украину, но и обокрал персонально каждого из них. Если так рассудить, сколько еще надо человеку? И тут опять черт попутал [PERSON], опять связался с «нехорошими» людьми и взял себе еще маленький участочек земли в зеленой зоне Николаева. «Стоит отметить, что в предоставленном списке владельцев участков общественники нашли много известных фамилий, среди которых были герой Украины, директор СП «НИБУЛОН» [PERSON], милиционеры, прокуроры, бывший глава УМВД Украины в Николаевской области [PERSON], бывший начальник Николаевской СБУ [PERSON], родственники бывшего мэра [PERSON]». «Нибулон» использует в своей работе достаточно эффективные схемы снижения налоговой нагрузки. Весь объем зерна, отправляемый за рубеж, по достаточно умеренным ценам достается аффилированной фирме Nibulon S.A., зарегистрированной в Швейцарии сыном [PERSON] - [PERSON]. Именно на счетах компании «Нибулон С.А.» оседает львиная доля генерируемой структурами г-на [PERSON] прибыли, в дальнейшем перепродает украинское зерно по всему миру, выдерживая конкуренцию с крупнейшими транснациональными компаниями. Кто интересовался информацией о состоянии [PERSON], тот обратил внимание, что еще несколько лет назад его состояние было больше 1.5 миллиарда долл. США. А сейчас наш герой - скромный, простой и не приметный миллионер, который с трудом сводит концы с концами из-за украинских законов, и беспредела государственной и кланово-олигархической власти. Для того, чтобы доказать, что украинское предприятие с мировым именем, крупнейший зернотрейдер страны, терпит убытки в Украине, [PERSON]-старший оплачивает [PERSON]-младшему не малые суммы в долл. США всевозможных неустоек, штрафных санкций и т.д. на счета швейцарской компании. В свою очередь эта швейцарская компания - это оптимизатор, «финансовая прокладка» для уменьшения налогов, которые платит [PERSON]. На одной из пресс-конференций народный депутат Украины [PERSON] 07 декабря 2009 г. обнародовал информацию, что аналогичная компания «прокладка» открыта и в Нидерландах под названием Nibulon Trading BV. По поводу того, героем, какой страны есть [PERSON] и кого он грабит [PERSON] рассказал о своей беседе с представителями налоговых служб Украины: «Принцип работы СП «НИБУЛОН» сводится к следующему: его партнерами, поставляющими зерно, зачастую являются компании, зарегистрированные на фиктивных людей и существующие не более двух месяцев. Создаются они исключительно для того, чтобы выдать «НИБУЛОНу» налоговую накладную, согласно которой государство возместит 20% НДС. Так, в 2008 г. предприятие «НИБУЛОН» получило возврат НДС на 239 млн. 117 тыс. грн., а уплатило налогов на 75 млн. 295 тыс. грн. Получается, что граждане Украины содержат компанию [PERSON] (Нибулон)», ведь наше государство больше возвращает «НИБУЛОНу», чем он платит в виде налогов». (http://www.vn.mk.ua/stories.php?id=8201). И это только единичный случай «героической» предпринимательской деятельности нашего героя [PERSON]. В чем виноваты жители Лидиевки, которых [PERSON] наглым способом, как мошенник, обокрал, «…что обокрал Украину, … что вывозит зерно…»? Может их вина в том, что они мирно, терпеливо уже 18 лет добиваются от государства «Верховенства Права»? В свое время, покровитель [PERSON], бывший Президент [PERSON], который присвоил ему звание «Герой Украины», понял обман [PERSON] и отменил свой запланированный визит в [PERSON] для присутствия на торжествах по случаю спуска очередных несамоходных барж компании «Нибулон». [PERSON] всегда в своем деле должен иметь «крышу» и надежного «покровителя». «За порядок в селе отвечает его личная подопечная - [PERSON], председатель Сухобалковского сельсовета (в который входит четыре села, включая Лидиевкое). Она четко и добросовестно выполняет все его указания. Главная ее задача, которую поставил перед ней [PERSON], - это не допустить в Лидиевке никаких проявлений недовольства жителями его деятельностью. Немедленно докладывать ему о любых фактах такого недовольства, и появлении в селе подозрительных лиц, которые интересуются жизнью «европейского» села. Если громаде села не нравится вой волков, то это их проблемы, а не председателя сельсовета и тем более, не героя Украины.». «Единственное, что жители знают со всего этого, что водопровод для питьевой воды был сделан с труб для технического водоснабжения.». «Складывается впечатление, что «Нибулон», это не просто сельхозпредприятие, а еще и «оплодотворитель», типа «племенного бугая». Если серьезно, то в Лидиевке количество обездоленных крестьян при сотрудничестве с «Нибулоном» действительно удвоилось. Каждый родившиеся в Лидиевке уже от рождения лишен своей «батьківщини». «Не смотря на все эти перепетии с государственными исполнительными, правозащитными и правовыми службами крестьяне, вот уже 18 лет борются с ненасытным олигархом, который один из первых в Независимой Украине так нагло их обокрал. Сегодня жители села живут в полной нищете и бесправии. И у них остался единственный выход - это отстаивать и бороться за свое законное право быть полноценным, полноправным гражданином Украины!». Публікація від [INFO]; у Публікації від 11.09.2014р. [PERSON] стверджується: «Но начинать свою жизнь «по новому» при пане [PERSON] [PERSON] с семьей пришлось в стойле для животных, одного из заброшенных сельских дворов. В таких условиях его семья жила несколько лет.». «Отобрав у них право на свой дом, он дал им денежный кредит, на который они смогли купить себе развалившийся домик в селе и жить в нем по теперешнее время, кровью выхаркивая кредит, данный [PERSON].». Також у Публікації від [INFO], автором якої вказане правління ВГО «ЗТР-Солідарність», зазначено: «[PERSON] в 90-х годах ХХ столетия методом фальсификации и подделки документов отобрал у более сотни селянских семей села Лидиевка землю и имущество, получив, таким образом, свой первый существенный первоначальный капитал. При реализации своей «земельной аферы» он лишил жителей села их земли и средств элементарного существования. 10 октября 2013 г. на [PERSON], по Заявлению жителей с. Лидиевка, открыто уголовное производство по факту злоупотребления служебным положением и подделкой документов.». Он … финансировал Народный Рух и НУНС в Николаевской области… Глава «Нибулона» … от КПУ баллотировался в списке на выборах в Верховную Раду. Фактически, на деньги «Нибулона» содержалась пресса и устанавливалась наглядная агитация.». «Но, как утверждают работники бывшего колхоза, что такого собрания по данному регламенту в селе среди членов колхоза не проводилось. И никто с членов бывшего колхоза Лидиевский, в том числе и [PERSON], от земли и имущества колхоза, которое им должно принадлежать по закону Украины, никогда не отказывались. Об этом свидетельствует и список членов колхоза с их личными подписями, что они не отказывались от своего права на землю.». «О том, что была проведена подделка документов председателем колхоза «Лидиевский» [PERSON] в интересах «Нибулона» ([PERSON].) говорится в фактах, установленных Судом и теперешним проводимым следствием Доманевским МВД:». «В судебном решении, со ссылкой на прокурорскую проверку, вообще говорится о сплошном противоправном действии, что привело к нарушению имущественных и земельних прав селян.». «Перейдя в собственность [PERSON], этот скот в таком «мизерном» количестве куда-то делся.». «Как «порядочный» хозяин, работающий в своем собственном хозяйстве, [PERSON] вынужден создать видимость успешного животновода. Сейчас в его животноводческом хозяйстве имеется около пятидесяти коров, из них есть даже дойные коровы. Когда у [PERSON] спрашивают, почему он не занимается расширением своего животноводческого хозяйства? - то он с профессиональным пониманием дела говорит, что скотоводство в этой местности не приспособлено к продуктивной сфере деятельности из-за постоянного падения скота.». «Если при «совдепии» у них в селе в частном хозяйстве было более 130 голов рогатого скота, то сейчас чуть больше 20. Да и где они могут выпасать теперь свой скот, если кругом все угодья панские?». «Стройматериал, после разрушения ферм небыли использованы в самом селе, хотя бы для благоустройства (засыпки) грунтовых дорог или в других целях самими жителями села, а стройматериал был продан [PERSON] жителям ближлижащих сел района.». «Сельскохозяйственная техника колхоза, которая досталась [PERSON], была вывезена с села. Ее дальнейшая судьба бывшим работникам колхоза не известна.». «Кроме всего колхозного имущества и земли, которая по «чистой случайности», как дар Небесный, вдруг очутилось в собственности у [PERSON], то имеется еще один вид имущества, о котором некоторые жители села стараются не вспоминать открыто, как свое личное унижение и оскорбление.». «Оказывается, эти новые дома тоже перешли в постоянную собственность «Нибулона», а их жильцы оказались на улице без «кола и двора». «В истории «земельной аферы» [PERSON] есть еще один загадочный и интересный персонаж, - это бывший председатель колхоза «Лидиевский» (1996 г.) [PERSON]. Но [PERSON] не только был руководителем колхоза, но он был еще прямым исполнителем и фальсификатором фактов, документов по передаче колхозной земли и имущества в постоянное пользование [PERSON].». «Что не говорить, но свою задачу, поставленную [PERSON], и свою роль в «земельной афере» [PERSON] выполнил великолепно. Хотя все нарушения законодательства с колхозной землей и имуществом в Лидиевке налицо, но вот уже 18-ть лет жители села Лидиевка не могут восстановить свои законные права в правовом поле. В этом конечно заслуга не только [PERSON], а и заслуга самого [PERSON], умеющего искусно решать свои проблемы с законом через чиновников любого уровня, которые всегда желают хорошо жить за счет других. Перед [PERSON] [PERSON] в долгу не остался. Он персонально выделил ему, как члену бывшего колхоза, положенный размер земельного пая в 15 га., которые [PERSON] на законном основании приватизировал, как собственность своей семьи.». «И за что такая платоническая любовь у [PERSON] к [PERSON]». «Почему господин [PERSON] так боится публичного распространения правды о себе?». Может «данная правда о бесчестности и подлости деяний» есть у [PERSON] причиной страха перед честными простыми людьми раскрыть свою мелкую, шкодливую душенку!?». Публікація від [INFO], автором якої є [PERSON] як голова Київського осередку ВГО «ЗТР Солідарність»; у Публікації від [INFO], зокрема, зазначено: «Бывшие колхозники, колхоза миллионера республиканского значения «Лидиевский» были цинично обворованы [PERSON] и лишены законного права иметь свою землю и элементарные средства для существования. Так в 1996 г. [PERSON], при участии руководства колхоза «Лидиивский» и районных государственных служащих, рейдерским методом отобрал у крестьян коллективное имущество на сумму более трех миллионов гривен и около 3000 гектаров посевных угодий. Все это было осуществлено путем подделки документов, подделки протоколов собраний и подделки подписей крестьян о переходе их колхоза «Лидиевский» в безвозмездную собственность частной компании [PERSON] «НИБУЛОН». В свою очередь селяне заявляли и заявляют, что стали жертвой преступных действий со стороны предпринимателя [PERSON], вступившего в преступный сговор с другими должностными лицами государственной и местной власти. Такие действия [PERSON] привели к тому, что земли колхоза «Лидиевский» безосновательно и в противоправный способ, в обход процедуры выдачи паёв, были переданы компании «НИБУЛОН». По данной проблеме было очень много обращений селян Лидиевки в государственные и правоохранительные органы. Но как только возникало очередное противостояние между селянами и [PERSON], то он всегда применял свой изысканный, жизнью опробованный вариант, называя данные противостояния рейдерским захватом его бизнес-территории. В 2012 году единственный оплот общественной культуры и достояния сельской громады Дом культуры села Лидиевка и тот перешел в собственность господина [PERSON]. [PERSON], для наивных селян, прокомментировал свои действия в газете «Южная правда» [INFO] г. следующими словами: «В прошлом году «НИБУЛОН» уплатил 350 тысяч гривен за покупку земельных участков под Домом культуры и для строительства общежития». Публікація від [INFO], автором якої вказаний [PERSON], але вже як член Правління ВГО «ЗТР Солідарність»; у Публікації від [INFO], зокрема, зазначено: «Это люди, которые еще вчера верили в [PERSON], как в такого политического деятеля, который не только соединит воедино дробящуюся Украину, но и защитит этих людей - граждан Украины от восемнадцатилетних унижений и издевательств [PERSON] - известным украинским аграрием и Героем Украины.»; «Одной из жертв такой активной скупки в 1996 году стал колхоз миллионер республиканского значения «Лидиевский» (Николаевская область, Доманевский район).». «Относительно [PERSON] можно сказать, что его ловкости в использовании соблазна чиновников любого уровня нет равных. Так, для завладения колхозом «Лидиевский» в постоянное пользование [PERSON] были задействованы следующие должностные лица: Председатель Сухобалковского сельского совета (1996 г.) [PERSON]; Председатель колхоза «Лидиевский» (1996 г.) [PERSON], И.о. председателя Домановской районной государственной администрации (1996 г.) [PERSON] Всего троим человекам, под чутким руководством [PERSON], понадобилось для полного ограбления колхозного имущества и тотального ограбления жителей целого села Лидиевка, а это более 350 человек. Так, в обход создания КСП, в обход распаевания земли и колхозного имущества, [PERSON] бросил жителей села на самовыживание в условиях нищеты. Для многих селян данный случай есть нонсенс. Но у [PERSON] есть своя легенда, как давно заезженная пластинка, на этот счет.»; «Единственный сельский клуб, где люди могли собираться и обсуждать свои проблемы и отмечать всеобщие торжества, сейчас уже тоже перешел в собственность [PERSON].». Публікація від [INFO], автором якої вказаний [PERSON] як член Правління ВГО «ЗТР Солідарність»; у Публікації від [INFO], зокрема, зазначено: «Через «радужную призму» мы в очередной раз посмотрим на социальное, экономическое и бытовое положение в селе Лидиевка, Доманевского района Николаевской области, которое еще в 1996 г. с нарушением всех норм украинского законодательства было захвачено [PERSON] От уничтожения этого села, он получил несколько первых своих миллионов. И уже мог представлять себя не «барыгой», а самодостаточным миллионером. Но за восемнадцать лет ему так и не удалось заставить селян Лидиевки замолчать и смириться со своим бесправием. Как говорил [PERSON] на одном из собраний лидиевской громады, что ему легче стереть с лица земли это село, чем решать жизненные проблемы селян.»; «У него появился очередной шанс скрыть от всеобщей огласки сам факт и методы, которые им были использованы в 1996 году при ограблении сотен селянских семей. Для [PERSON] данное ограбление стало судьбоносным. Он, в прошлом простой советский чиновник, в один миг без особых усилий стал миллионером. Будучи до этого чиновником и зная особенности функционирования бюрократической системы, ему понадобилось участие только троих должностных лиц, чтобы поставить все село на колени и отобрать у них самое дорогое - это их уверенность и уверенность их детей и внуков в завтрашнем дне. При этом ему не только удалось завладеть государственными средствами, но и прихватить в постоянное пользование личные средства и имущество жителей целого села, оставив крестьянские семьи села Лидиевка на вечное бесправное скитание.»; «Но в данной ситуации катку коррупции и государственному произволу, созданному [PERSON] в Николаевской области, пришлось противостоять простым бесправным жителям села Лидиевка. Почти через восемнадцать лет после тотального ограбления селян жители села Лидиевка добились открытия Дела о Совершении уголовного преступления генеральным директором ССП «Нибулон» [PERSON] Десятилетиями [PERSON] отрабатывал схемы управления местными органами исполнительной и правоохранительной системы области и Украины.». Публікація від [INFO], автором якої вказаний [PERSON] як член Правління ВГО «ЗТР Солідарність»; у Публікації від [INFO], зокрема, зазначено: «На самом деле, убогое состояние сельских дорог потому, что предприятие «НИБУЛОН» разрушает дороги села тяжелогрузным транспортом и не выделяет ни копейки на ликвидацию нанесенного ущерба селу. Автотранспорт «Нибулона» успешно разрушает дороги с. Лидиевка, а так же Николаевской области и самого города Николаева Дорога в г. Николаев, проходящая рядом с селом Лидиевка, фронтовая дорога времен войны после бомбежки покажется вам автобаном. Ни одна интенсивно эксплуатируемая дорога не выдержит без соответствующего ремонта, когда по ней стремительно движутся днем и ночью многотонные фуры «Нибулона»; Дом культуры не входил в список имущества, которое отобрал [PERSON] в 1996 году у жителей села. Но это дело времени. Сейчас полноправным хозяином этого объекта стал тот же самый, всеми уважаемый, аграрный барон. Со своей стороны, он проявил благородство и разрешил перевести несколько классов из малопригодной для обитания сельской школы в пустующие комнаты клуба. Как ни как, но от этого здание зимой немного отапливается и проветривается. Хотя здание бывшего Дома культуры и собственность «Нибулона», но уход за ним требуется.». Публікація від [INFO], автором якої вказана ВГО «ЗТР Солідарність» (в особі одного з членів Правління [PERSON]); у Публікації від [INFO], зокрема, зазначено: «Особое привилегированное положение на Николаевщине имеет господин [PERSON]. Занимая до 1991 года руководящую должность в Николаевской области и будучи не только свидетелем, но и непосредственно участником развала сельского хозяйства Николаевской области… Не имея навыков в честной работе, уже начиная с 1991 года, под его руководством начали осуществляться крупные земельные аферы. И одним из подтверждений этому являются события, которые произошли в 1996 году и происходят по настоящее время в селе Лидиевка, Доманевского района, Николаевской области.»; «В 1996 году в селе Лидиевка местный предприниматель - руководитель предприятия "НИБУЛОН" [PERSON], при участии руководства колхоза «Лидиивский» и районных государственных служащих, практически, отобрал у крестьян коллективное имущество на сумму более трех миллионов гривен, в долларовом эквиваленте на тот период, это более 2 млн. долларов. А также, в постоянное пользование «Нибулону», перешло 3300 гектаров посевных земель, принадлежащих членам колхоза. Все это было осуществлено путем подделки документов о передаче имущества Коллективного Сельскохозяйственного Предприятия «Лидиевский» к частной компании «НИБУЛОН»… В этот период существовал колхоз "Лидиивськиий", земли и материальные ценности которого принадлежали государству. Таким образом, своей блестящей аферой, аграрный барон [PERSON] ограбил не только больше сотни семей членов колхоза «Лидиевский», а и завладел частью общенародного богатства граждан Украины. При этом [PERSON] скрыл от государства полученные доходы и не уплатил в бюджет государства налоги на сумму более 16 миллионов гривен. Информация о фактах мошенничества и обмана со стороны отдельных государственных должностных лиц и руководителя СП "НИБУЛОН" членов колхоза "Лидиивський" с целью завладения землей и имуществом колхоза "Лидиевский".». «Руководством колхоза "Лидиевский" было инициировано фиктивную реорганизацию колхоза "Лидиевский" в КСП "Лидиевское". Для этого было инициировано собрание членов колхоза от 09 марта 1994 года о реорганизации колхоза. Членам колхоза было предложено проголосовать решение о преобразовании колхоза "Лидиевский" в КСП "Лидиевское", но протокол собрания в книге протоколов не регистрировался (что соответственно делает сам факт собрания и его решений процедурно и юридически ничтожным).». « Далее председатель колхоза "Лидивський" [PERSON] уже как фиктивный "голова" фиктивного КСП "Лидиевское" инициирует собрание членов колхоза "Лидивський" от 10 февраля 1995 года. На этом собрании, путем введения в заблуждение членов колхоза "Лидиевский", а именно сообщив им, что они теперь являются членами КСП "Лидиевское", которое в свою очередь является "правопреемником" имущества и земель колхоза "Лидиевский", он побуждает их, как членов КСП "Лидиевское" до голосования о разгосударствлении земель фиктивного КСП "Лидиевское" и передачу их в "коллективную собственность" фиктивному КСП "Лидиевское". (Как и в первом случае, протокол собрания от 10 февраля 1995 году в книге регистрации протоколов собраний зарегистрирован не был).». «На основании фальшивого протокола собрания несуществующего юридического лица КСП "Лидиевское" председатель сельского совета [PERSON] путем служебного подлога и введения в заблуждение депутатов Сельского совета протягивает решение сельского совета от 31.03.95 г. № 13 о передаче несуществующему лицу КСП "Лидиевское" земель колхоза "Лидиевский" площадью 2632,9 га. Далее на основании решения Сельского совета от 31.03.95 г. № 13 чиновники Доманевской райгосадминистрации, без решения Районного совета выдают несуществующему лицу КСП "Лидиевское" государственный акт на право коллективной собственности на землю от 29.11.95г. Серии [NUMBER], зарегистрированного в книге государственных актов Доманевской райгосадминистрации. (Хотя согласно ст.17 Земельного кодекса Украины (1992 г.) передача земельного участка в коллективную собственность коллективным предприятиям должна проводиться на основании решений соответствующих советов). В результате всех вышеперечисленных неправомочных и мошеннических действий несуществующее юридическое лицо КСП "Лидиевское" на основании фиктивного акта на земельный участок 29.11.95 г. Серии [NUMBER] становится коллективным собственником действующего на данный момент Колхоза "Лидиевский". Целью этих мошеннических действий было фиктивный вывод земель колхоза "Лидиевский" из государственной собственности и в обход распаеванию этих земель между членами колхоза "Лидиевский" земля была передана от имени фиктивного коллективного собственника КСП "Лидиевское" частному предприятию ССХП "Нибулон", основателем и директором которого на тот момент был [PERSON] Это было сделано следующим образом: Бывший председатель колхоза «Лидиевский» [PERSON] фабрикует еще один протокол собрания членов фиктивного КСП "Лидиевское" от 29.04.96 г., где в частности указано, что "члены" фиктивного КСП "Лидиевское" отказываются от коллективной собственности на земельный участок, который де факто и де юре им не принадлежит. Этот фиктивный протокол собрания становится "основанием" для того чтобы фиктивный председатель несуществующего КСП "Лидиевское" [PERSON] сфабриковал от имени фиктивного КСП "Лидиевское" Ходатайство (от 06.05.96 г № 5) о передаче земель и имущества, то есть коллективной собственности несуществующего КСП "Лидиевское" в постоянное пользование ССХП "Нибулон".». «В этом же Протоколе собрания фабрикуется решение "членов" КСП "Лидиевское" об "отказе создания КСП "Лидиевское" и создается из числа должностных лиц колхоза фиктивная "ликвидационная комиссия" по "ликвидации" несуществующего КСП "Лидиевское". А теперь обратите внимание на странные действия [PERSON] в этот же самый день - 29 апреля 1996 года. По его действиям можно уже сразу сделать вывод, что все, что происходило до 29.04.96 года, и будет происходить в дальнейшем в селе Лидиевка, это была заранее спланирована [PERSON] противозаконная операция или как он любит всегда говорить - рейдерский захват. [PERSON], зная о том, что КСП «Лидиевское» не существует, что существует колхоз «Лидиевский» и что неизвестно когда колхоз будет ликвидирован, и будет ли вообще ликвидирован из-за несоблюдения и нарушения законодательства, он в тот же день подписывает два документа по «Нибулону». Первый документ - это Приказ по «Нибулону» от 29.04.96 г. о создании филиала ССХП «НИБУЛОН» в с. Лидиевка:». «На основании фиктивного протокола от 29.04.96 г. фиктивного КСП "Лидиивское" [PERSON] подал Заявление от 29 апреля 1996 года № 457 в Сухобалковский сельский совет на предмет передачи ему в постоянное пользование 3366,2 га сильхозугодий и имущества с целью «производства товаров с / х продукции и семян». «То есть, фактически с целью завладения землями колхоза "Лидиевский" [PERSON] сделал служебный подлог и предоставил в органы государственной власти заведомо ложную информацию.». «На основании сфабрикованного ходатайства фиктивного председателя несуществующего КСП "Лидиевское" [PERSON] и генерального директора ССХП "Нибулон" [PERSON] Сельский совет принимает решение от 17.05.96 года о прекращении права коллективной собственности несуществующего юридического лица ксп "лидиевское" на земельный участок площадью 2632,9 и права постоянного пользования им на земельный участок площадью 733,3 га, отнесение этих земель к землям запаса и передаче их в постоянное пользование ссхп "нибулон". «Обращаем внимание, что земли и имущество были переданы именно "в постоянное пользование", а не в аренду, как это требует закон.». «И только в 2003 - 2004 годах, когда крестьяне начали организованно добиваться права на землю, [PERSON], «испугавшись» вернул землю в Государственный фонд и переоформил право уже аренды земли, но не у крестьян, а у Государства. Таким образом, все семь лет земли Государственного фонда и имущество колхоза "Лидиевский" незаконно находились в постоянном пользовании частного предприятия "Нибулон", владельцем которого является гражданин [PERSON]. В нарушение действующего законодательства, в сговоре с государственными должностными лицами и органами местного самоуправления [PERSON], в обход роспаевания земель между членами колхоза "Лидиевский" фактически завладел 3366,2 га земли и имуществом колхоза "Лидивський". Вся земельная афера, которая произошла в селе Лидиевка, состоялась при участии следующих должностных лиц:1. Председатель Сухобалковского сельского совета (1996 г.) - [PERSON]; 2. Председатель колхоза «Лидиевский» (1996 г.) - [PERSON]; 3. И.о. Председателя Доманевской районной Государственной администрации 1996 г.) - [PERSON]; 4. Председатель Николаевской Облгосадминистрации (1995-1996 г.г.) - [PERSON]; 5. Генеральный директор «Нибулона» - [PERSON]. На сегодняшний день эту аферу продолжают покрывать, и ставить серьезные препятствия на пути решения земельного вопроса в пользу законных владельцев, крестьян, следующие должностные лица и государственные органы: Председатель Сухобалковского сельского совета - [PERSON]; Руководитель Доманевской районной прокуратуры; Руководитель следственного отдела МВС Доманевского района; Председатель Доманевской районной Государственной администрации; Председатель Николаевской Облгосадминистрации; Генеральный директор «Нибулона» Герой Украины [PERSON]. 06 февраля 2013 года по факту мошенничества, обмана и подделки документов на [PERSON] было возбуждено уголовное дело. Не смотря на то, что уголовное дело уже давно открыто, расследования как токового Следственным отделом Доманевского РО УМВД Украины в Николаевской области по вполне «естественным причинам» - коррупции и взяточничества до сих пор так и не проводится.».. Публікація від [NUMBER], автором якої вказане Правління ВГО «ЗТР Солідарність»; у Публікації від [INFO], зокрема, зазначено: «Пока село погружено в зимнюю спячку, надо оперативно работать, срезать плодородный слой чернозема на «Зеленой поляне». Каждый день, днем и ночью, на протяжении 60-ти дней на «зеленой поляне» работали бульдозеры и экскаваторы, рыли землю и грузили ее на машины. Ежедневно вывозилось по 40 т. чернозема. Первое время землю вывозили через село. Возмущенные селяне, не смогли мириться с дальновидными планами [PERSON], в очередной раз, сделать их жизнь «счастливее». Вооружившись своим рабочим оружием - вилами, лопатами, тяпками стали стеной на сельской дороге и вокруг «зеленой поляны» не давая рыть землю и вывозить ее. Тогда Герой Украины [PERSON] выставил вокруг своего «карьера» оцепление из вооруженной охраны, которые угрожая и пугая возмущенных селян оружием, оттесняли их от работающей техники. Но чернозем надо было как-то вывозить. Опасаясь возмущенных жителей в селе, машины груженные землей пустили в обход. Для этого пришлось применить трактора, которые тянули груженные машины к трассе по полям и оврагам. Так страстно любили украинский чернозем немцы, вывозя его эшелонами в Германию во время Великой Отечественной войны.»; «Естественно без воздействия [PERSON] на ход расследования не обошлось. С формулировкой «отсутствие состава преступления» уголовное дело было успешно закрыто.». Авторами та співавторами вказаних Публікацій є Правління ВГО «ЗТР Солідарність», члени правління ВГО «ЗТР Солідарність», зокрема в особі [PERSON], голови місцевих осередків ВГО «ЗТР Солідарність» (Київського міського осередку і Миколаївського обласного осередку) - [PERSON] та [PERSON] За змістом Статуту ВГО «ЗТР Солідарність», що розміщений за адресою http://tr-solidarnist.com/188 на Веб-Сайті ВГО «ЗТР-Солідарність», Правління ВГО «ЗТР Солідарність» є колегіальним постійно діючим виконавчим органом цієї організації, яке здійснює поточне керівництво її діяльністю. На думку позивача, ВГО «ЗТР-Солідарність», [PERSON] і [PERSON] на Веб-Сайті «ВГО «ЗТР-Солідарність» своїми публікаціями (від [INFO], від [INFO], від [INFO], від [INFO], від [INFO], від [NUMBER], від [INFO], від [INFO], від [NUMBER] розповсюдили загальнодоступним способом серед невизначеного кола осіб негативну інформацію про позивача, що принижує його честь, гідність і ділову репутацію. Позивач зазначає, що поширена відповідачами інформація не відповідає дійсності, нічим не підтверджена, не доведена, є такою, що ображає, принижує та порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача про нібито зловживання ним своїми цивільними правами, що полягало в порушенні ним моральних засад суспільства, тобто, у недодержанні системи етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, уявлень про добро, честь, гідність, громадський обов'язок, совість, справедливість; про нібито впровадження ним, як керівником ТОВ СП «НІБУЛОН», в процесі господарської діяльності товариства схем мінімізації податкових зобов'язань, а відтак про недотримання позивачем і ТОВ СП «НІБУЛОН» конституційно встановленого обов'язку зі сплати податків і зборів, та, як наслідок цих протиправних дій, про нібито отримання надприбутків, зосереджених на банківських рахунках іноземних компаній; про нібито вчинення ним особисто так і як посадовою особою - керівником ТОВ СП «НІБУЛОН», і як фізичною особою, умисних діянь, що містять ознаки корупції; про те, що він нібито вчинив злодійства, які полягають, зокрема, у шахрайському привласненні, розбійницькому, насильному відібранні чужого майна, у фальсифікації документів, у заподіянні мук і страждань людям, у приведенні до загибелі цілого населеного пункту, тощо, а ТОВ СП «НІБУЛОН», в свою чергу, є недобросовісним набувачем права користування землею і права власності на майно. Як вважає позивач, інформація, поширена відповідачами у публікаціях сприймається, як інформація про вчинення ним злочинів, тобто, за своїм змістом не є висловленнями відповідачами своїх суджень, а є фактичними твердженнями про вчинення ним протиправних дій, спрямованих на досягнення певної негативної мети, - дій, що суперечать закону та містять ознаки злочину. Інформація не є нейтральною, не відповідає дійсності, нічим не підтверджена, не доведена, є такою, що викликає в нього почуття образи, обурення та занепокоєння, принижує і порочить його честь, гідність і ділову репутацію, завдає шкоди його інтересам не лише як особистості, а й як засновника (учасника) та керівника ТОВ СП «НІБУЛОН». Зазначена інформація була поширена загальнодоступним способом серед значної кількості респондентів (невизначеного кола осіб), що призвело зокрема до приниження його честі, гідності, ділової репутації та погіршення його взаємин із партнерами по бізнесу. Поширення відповідачами (ВГО «ЗТР-Солідарність», [PERSON] і [PERSON]) , недостовірної інформації, як зазначає позивач, було вчинено ними свідомо з розумінням протиправності таких дій. На момент поширення зазначеної негативної інформації усім відповідачам було відомо про її недостовірність, а тому позивач просить визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та наносить шкоду діловій репутації негативну інформацію, яка була поширена [PERSON]: - в мережі Інтернет електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]», розміщеною за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com), - в мережі Інтернет електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com), - в мережі Інтернет електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» ч.1.», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com), - в мережі Інтернет електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» ч.2.», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com); негативну інформацію, яка була поширена Всеукраїнською громадською організацією «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність»: в мережі Інтернет електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com), в мережі Інтернет електронною публікацією від [NUMBER] під заголовком «[INFO]» ч.4.», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com), в мережі Інтернет електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» Часть пятая. (Факт 1.) «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com), в мережі Інтернет електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» Часть пятая. (Факт 2.) «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com), в мережі Інтернет електронною публікацією від [NUMBER] під заголовком «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com - негативну інформацію, інформацію, яка була поширена [PERSON] в мережі Інтернет електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» Часть пятая. (Факт 1.) «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com), Також позивач просить зобов'язати [PERSON] спростувати поширену ним недостовірну негативну інформацію шляхом опублікування у Всеукраїнській щотижневій газеті «Сільські новини» повідомлення під заголовком «[INFO]» у такій редакції: «Мною, [PERSON] в мережі Інтернет на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com) електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]», електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]», електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» ч.1.», електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» ч.2.» була розповсюджена недостовірна негативна інформація щодо [PERSON]. Повідомляю, що ця поширена мною інформація в частині посилання на неправомірні дії [PERSON] не відповідає дійсності, визнана недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та наносить шкоду діловій репутації [PERSON], рішенням суду, що набрало законної сили.» Просить зобов'язати [PERSON] спростувати поширену ним недостовірну негативну інформацію шляхом опублікування у Всеукраїнській щотижневій газеті «Сільські новини» повідомлення під заголовком «[INFO]» у такій редакції: «Мною, [PERSON] в мережі Інтернет на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com) через електронну публікацію від [INFO] під заголовком «[INFO]» Часть пятая. (Факт 1.) «[INFO]» була розповсюджена недостовірна негативна інформація щодо [PERSON]. Повідомляю, що ця поширена мною інформація в частині посилання на неправомірні дії [PERSON] не відповідає дійсності, визнана недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та наносить шкоду діловій репутації [PERSON], рішенням суду, що набрало законної сили.» Просить зобов'язати Всеукраїнську громадську організацію «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» спростувати поширену недостовірну негативну інформацію шляхом розміщення в мережі Інтернет на головній сторінці на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» під заголовком «[INFO]» спростування у такій редакції: «В мережі Інтернет на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com) електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]», електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]», електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» ч.1.», електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» ч.2.», електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]», електронною публікацією від [NUMBER] під заголовком «[INFO]» ч.4.», електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» Часть пятая. (Факт 1.) «[INFO]», електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» Часть пятая. (Факт 2.) «[INFO]», електронною публікацією від [NUMBER] під заголовком «[INFO]» була розповсюджена недостовірна негативна інформація щодо [PERSON]. Повідомляємо, що ця поширена інформація в частині посилання на неправомірні дії [PERSON] не відповідає дійсності, визнана недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та наносить шкоду діловій репутації [PERSON], рішенням суду, що набрало законної сили.» Також просить стягнути з [PERSON], [PERSON], Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача та одночасно представник третьої особи ТОВ СП «НІБУЛОН» , що діє на підставі довіреності вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов повністю. Заслухавши пояснення представника позивача та 3-ї оосби на стороні позивача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи , суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами мають місце правовідносини, пов'язані з захистом гідності, честі та ділової репутації фізичної особи. Вказані правовідносини регулюються Конституцією України, положеннями ЦК України, Законом України «Про інформацію», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», іншими нормативно-правовими актами, що регулюють вказані правовідносини. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а статтями 270 та 297 Цивільного кодексу України №435-IV від 16.01.2003 року (надалі - ЦК України) визначено, що особа має право на повагу до гідності та честі, як одного з видів особистого немайнового права. Згідно з ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Статтею 299 ЦК України передбачено право фізичної особи на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до абз. 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до частин 1, 2 статті 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право, зокрема, на спростування цієї інформації (частина 1 статті 277 ЦК України). Відповідно до ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Згідно абз. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абзацах 9, 10 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Розповсюдження недостовірної інформації, яка має негативний характер, завдає шкоди не тільки честі та гідності позивача, але й його діловій репутації. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка порушує право цієї особи на повагу до гідності, честі чи ділової репутації (пункт 15 постанови Пленуму ВС України від 27.02.2009 №1). Згідно до частин 1,5 статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України), а частиною 2 цієї статті встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4). Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб; захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України (частина 1 статті 275 ЦК України). Відповідно до частини 4 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Частиною 6 статті 277 ЦК України встановлено, що спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (частина 7 статті 277 ЦК України). У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію (пункт 25 постанови Пленуму ВС України від 27.02.2009 №1). У ході дослідження письмових доказів, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та Всеукраїнська громадська організація «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» дійсно публічно вжили висловлювання, які зазначені у позовних вимогах. З письмових матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в мережі Інтернет електронними публікаціями: від [INFO] під заголовком «[INFO]», розміщеною за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» (www.tr-solidarnist.com), від [INFO] під заголовком «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність», від [INFO] під заголовком «[INFO]» ч.1.», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність», електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» ч.2.», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» поширена інформація, яка викладена в позовній заяві. Також Всеукраїнською громадською організацією «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» в мережі Інтернет електронними публікаціями: від [INFO] під заголовком «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність», від [NUMBER] під заголовком «[INFO]» ч.4.», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність», від [INFO] під заголовком «[INFO]» Часть пятая. (Факт 1.) «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» , від [INFO] під заголовком «[INFO]» Часть пятая. (Факт 2.) «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність», від [NUMBER] під заголовком «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» - поширена інформація, яка викладена в позовній заяві. Так, судом досліджений письмовий доказ опублікований під назвою в мережі Інтернет електронною публікацією від [INFO] під заголовком «[INFO]» Часть пятая. (Факт 1.) «[INFO]», розміщена за адресою [INFO] на веб-вузлі (веб-сайті) Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух - Солідарність» містить текст «Но начинать свою жизнь «по новому» при пане [PERSON] [PERSON] с семьей пришлось в стойле для животных, одного из заброшенных сельских дворов. В таких условиях его семья жила несколько лет». «Отобрав у них право на свой дом, он дал им денежный кредит, на который они смогли купить себе развалившийся домик в селе и жить в нем по теперешнее время, кровью выхаркивая кредит, данный [PERSON].» Вказана інформація є негативною, такою, що принижує честь, гідність та наносить шкоду діловій репутації [PERSON] але разом з тим, автором вказаної публікації є Правління ВГО «ЗТР Солідарність», а не [PERSON] , тому не є можливим [PERSON] спростовувати вказану інформацію, так як не додано доказів, що саме він є джерелом вказаної інформації та що він є членом правління ВГО «ЗТР Солідарність». Згідно витягу з реєстру громадських об»єднань лише вказано прізвища засновників [PERSON] та [PERSON] та керівника [PERSON] Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи, яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Враховуючи вказане, в задоволенні позовних вимог щодо спростування [PERSON] вказаної інформації слід відмовити. Позивачем у відповідності з вимогами закону доведене поширення відповідачами ВГО «ЗТР Солідарність» та [PERSON] інформації, що стосується позивача. Суд погоджується з доводами позивача [PERSON] стосовно того, що інформація, поширена в мережі Інтернет на сайті громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух «Солідарність», носить негативний та образливий характер, містить некоректні висловлювання на адресу позивача, тим самим посягають на його честь, гідність та ділову репутацію. Відповідачі в порушення вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України не надали суду безспірних доказів достовірності інформації стосовно позивача в частині шахрайського заволодіння ним компанією ТОВ «НІБУЛОН», порушення за цими фактами кримінального провадження. В той же час представником позивача надано докази правомірної дільності ТОВ «НІБУЛОН», статут та договір оренди земельної ділянки в межах території Сухобалківської сільської ради Доманівського району, укладений між ТОВ «НІБУЛОН» та Доманівською РДА, довідки міжрегіонального головного управління ДФС про відсутність у ТОВ СП «НІБУЛОН» заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів. Окрім того, згідно постанови від 19.09.2005 року прокурорм Доманівського району в порушенні кримінальної справи за фактом порушення прав на землю та майнових прав членів КСП «Лідіївський» Доманівського району при створення у вказаному філії ССГП Нібулон» відмовлено в зв»язку з відсутністю складу злочину. Згідно протоколу сходки жителів с.Лідіївка 19.11.2012, де були присутні 116 жителів с.Лідіївка визнано проведення зборів членів Всеукраїнської громадської організації «Загальноукраїнський трудовий рух «Солідарність» 21.11.2012 року провокаційним таким, що може призвести до конфліктів між жителеми с.Лідіївка Також позивачем надані докази недостовірності поширеної інформації, серед яких рішення Доманівського районного суду від 08.06.2005 р та заочне рішення Доманівського районного суду миколаївської області від 29.05.2013року, постанова судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.11.2012 . Також надано договір безпроцентної цільової позики від 16 жовтня 2000 року, згідно якого СП «НІБУЛОН» надало [PERSON] для придбання житла безпроцентну позику, заяву [PERSON] в якій просить призупинити стягнення позики та яка погоджена керівництвом СП «НІБУЛОН». За таких обставин, дійшовши висновку про невідповідність дійсності такої інформації, яка порушує особисті немайнові права позивача на повагу до честі, гідності, недоторканості та ділової репутації, на підставі ст. 28 Конституції України, слід визнати її недостовірною та зобов'язав відповідачів не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили спростувати її. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, то на засоби масової інформації, відповідно і на інтернет-видання, може бути покладено обов'язок опублікувати спростування, про що зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до вимог ст.88 ЦПК України в межах задоволених позовних вимог. Отже, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів ВГО «ЗТР Солідарність» та [PERSON]

Outcome: partial