Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суд уз вказаним позовом, зазначивши, що [INFO] померла його троюрідна баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, розташований у [ADDRESS] . [PERSON] за свого життя заповіту не складала, тому спадкування належного їй майна відбувалося за законом у порядку, визначеному главою 86 ЦК України. Оскільки позивач є троюрідним онуком спадкодавця та достеменно знаючи, що інших осіб, які б були спадкоємцями за законом вищої за нього черги або таких, які б мали бажання прийняли спадщину не було, він у визначеному ч. ч. 1 і 2 ст. 1269 ЦК України порядку і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк подав заяву про прийняття спадщини до Чигиринської державної нотаріальної контори, де нотаріусом було заведено спадкову справу № 149/2018. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1298 ЦК України позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане вище спадкове майно, однак нотаріусом було відмовлено у цьому та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2020 р. № 986/02-31 з тих підстав, що спадкоємцем не надано правовстановлюючого документа на житловий будинок та у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини спадкоємця і спадкодавця. А тому йому необхідно встановити факт родинних відносин між ним і померлою [PERSON] , як між троюрідним внуком і троюрідною бабою. Так, спільними для спадкодавця і спадкоємця є подружжя [PERSON] і [PERSON] , які уклади шлюб у с. Галаганівці (нині Чигиринського району) 1900 року будучи обоє у віці 19-ти років. Вказані особи є дідом і бабою для спадкодавця [PERSON] та прапрадідом і прапрабабою для спадкоємця [PERSON] . Те, що спадкодавець [PERSON] є дочкою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (копія додається). В той же час, у позивача відсутні документи на підтвердження того, що мати спадкодавця - [PERSON] є дочкою [PERSON] і [PERSON] , і, відповідно, що вона є рідною сестрою прадіда спадкоємця - [PERSON] . Лінія родинності спадкоємця [PERSON] і його прадіда [PERSON] (який є рідним братом матері спадкодавця) прослідковується документально: від [PERSON] (1904 р.нар.- дата смерті невідома) до його сина [PERSON] (1928 - 2002 р.р.) - діда спадкоємця, - свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Чигиринським райбюро ЗАГС 29 листопада 1954 р.; від [PERSON] (1928 - 2002 р.р.) до його дочки [PERSON] (1952 - 2013 р.р.) - матері спадкоємця, - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Чигиринським райбюро ЗАГС 04 жовтня 1952 р.; свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Стецівським сільЗАГС Чигиринського району 05 серпня 1972 р.; від [PERSON] (1952 - 2013 р.р.) до її сина [PERSON] - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виданим Стецівським сільЗАГС Чигиринського району 31 січня 1981 р. Всі особи, ближчого рівня споріднення, які могли б претендувати на спадщину після смерті [PERSON] , померли раніше неї, а саме, [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] ; [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Документальне підтвердження смерті [PERSON] і його сина [PERSON] в архіві Чигиринського районного відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відсутнє, що підтверджується відповіддю від 29.10.2020 року, так само відсутні дані про дату смерті вказаних осіб у архівах Галаганівської сільської ради та Стецівської сільської ради, до якої адміністративно входило с. Галаганівка до 1993 р., що підтверджується даними старост Галаганівського і Стецівського старостинських округів від 11.02.2021 р. №14/12-05 і 25.02.2021 р. 66-12-05. В той же час, у позивача відсутні документи на підтвердження того, що його прадід [PERSON] є сином [PERSON] і [PERSON] , і, відповідно, що [PERSON] є рідним братом матері спадкодавця - [PERSON] ,оскільки з відповідей Чигиринського РВ ДРАЦС від 29 жовтня 2020 р. і Державного архіву Черкаської області від 10 серпня 2020 р. вбачається, що актові записи про народження [PERSON] і [PERSON] , які б містили інформацію про їхніх батьків, в даних відділах відсутні. Так само відсутній актовий запис про реєстрацію шлюбу [PERSON] , наслідком чого стала зміна її дошлюбного прізвища на нове - « [PERSON] ». Також, Стецівським старостинським округом Чигиринської міської ради було надано фотокопію сторінки погосподарської книги по с. Галаганівка за 1961 - 1963 р.р. згідно якого в домоволодінні № [NUMBER] , головою якого була [PERSON] , проживали: дочка [PERSON] ( [INFO] ) та внучка [PERSON] ( [INFO] ). А в книзі обліку членів колгоспу «Більшовицький сігнал» і членів їх сімей по с. Галаганівка під № 38 бригади № 6 значаться ті самі особи, що доводить родинні відносини між [PERSON] і [PERSON] , як між матір`ю і дочкою. За наведених обставни, позивач встановити факт родинних відносин між ним і померлою [INFO] [PERSON] , як між троюрідним внуком і троюрідною бабою. На дату смерті спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] . Згідно довідки від 17.11.2020 р. № 678/0, виданої КП «ЧООБТІ» право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 01.01.2013 року не зареєстровано. В той же час право померлої на це майно підтверджується довідкою №272/12-05, виданою 09.10.2020 р. виконкомом Чигиринської міської ради, згідно якої житловий будинок обліковувався за [PERSON] , в якому вона жила на дату своєї смерті, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленим КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». Згідно інформації з технічного паспорта від 17.11.2020 року, житловий будинок і господарсько-побутові споруди було споруджено в період із 1917 по 1985 роки. Відповідно до частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Разом з тим, до 05.08.1992 р. в Україні не існувало нормативного документа, який би вимагав обов`язкове введення приватної будівлі в експлуатацію. Саме 05.08.1992 р. було прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність), яке зробило введення в експлуатацію обов`язковим для всіх забудовників. Інспекція ДАБК у своєму листі від 01.09.2011 р. №40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року» також підтверджує відсутність необхідності введення в експлуатацію будівель, закінчених до 05.08.1992 року. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на зазначене домоволодіння. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, пояснивши суду, що [INFO] померла троюрідна баба позивача по лінії матері, після смерті якої на території Чигиринської міської ради залишилась спадщина. у вигляді житлового будинку. Спадщину після смерті баби прийняв позивач шляхом звернення до нотаріальної контори. Під час звернення до нотаріальної контори позивачу пояснили, що він не може оформити спадщину через відсутність документів, які б слугували підтвердженням їх родинних зв`язків, а також через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. У зв`язку з цим просить встановити факт родинних відносин та визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що належав [PERSON] . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника міської ради та про визнання позову. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що, оскільки вони знали сім'ю позивача, то їм відомо, що [PERSON] є троюрідним онуком [PERSON] . по лінії його матері [PERSON] . Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ), що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого у [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 272/12-05 від 09.10.2020 року, виданої виконавчим комітетом Чигиринської міської ради Черкаської області, за [PERSON] рахується житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , згідно погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 72. Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 17.11.2020 року, характеристика будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , включає в себе: житловий будинок (А-1), прибудова (а), погріб (Б), літня кухня (В), прибудова (в), вбиральня (Г), огорожа (№ 1), ворота з хвірткою (№ 2), огорожа (№ 3), огорожа (№ 4), колодязь (№ 5). Згідно з довідкою КП "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" № 678/0 від 17.11.2020 року станом на 01.01.2013 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований в КП "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації". Відповідно до частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Разом з тим, до 05.08.1992 р. в Україні не існувало нормативного документа, який би вимагав обов`язкове введення приватної будівлі в експлуатацію. Саме 05.08.1992 р. було прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність), яке зробило введення в експлуатацію обов`язковим для всіх забудовників. Інспекція ДАБК у своєму листі від 01.09.2011 р. №40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року» також підтверджує відсутність необхідності введення в експлуатацію будівель, закінчених до 05.08.1992 року. Аналогічний висновок було зроблено Верховним Судом України у постанові від 15.10.2020 року у справі № 623/214/17, де зазначено, що порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тому, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Виходячи з цього, та беручи до уваги, що згідно з даними з технічного паспорта від 17.11.2020 року, житловий будинок і господарсько-побутові споруди було споруджено в період із 1917 по 1985 роки, а тому документи, підтверджуючі введення об`єкта нерухомості в експлуатацію, не вимагаються. З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята після 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Судом встановлено, що спільними для спадкодавця і спадкоємця є подружжя [PERSON] і [PERSON] , які уклади шлюб у с. Галаганівці (нині Чигиринського району) 1900 року будучи обоє у віці 19-ти років, що підтверджується архівною довідкою від 24 грудня 2020 р. №С-87/05-08, виданою Державним архівом Черкаської області. Зазначені особи є дідом і бабою для спадкодавця [PERSON] та прапрадідом і прапрабабою для спадкоємця [PERSON] . Той факт, що спадкодавець [PERSON] є дочкою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] . В той же час, у позивача відсутнє документальне підтвердження того, що мати спадкодавця - [PERSON] є дочкою [PERSON] і [PERSON] , і, відповідно, що вона є рідною сестрою прадіда спадкоємця - [PERSON] . З досліджених судом доказів вбачається, що родинні відносини спадкоємця [PERSON] і його прадіда [PERSON] (який є рідним братом матері спадкодавця) прослідковується наступним чином: від [PERSON] (1904 р.нар.- дата смерті невідома) до його сина [PERSON] (1928 - 2002 р.р.) - діда спадкоємця, - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Чигиринським райбюро ЗАГС 29 листопада 1954 р.; від [PERSON] (1928 - 2002 р.р.) до його дочки [PERSON] (1952 - 2013 р.р.), матері спадкоємця, - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Чигиринським райбюро ЗАГС 04 жовтня 1952 р., та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Стецівським сільЗАГС Чигиринського району 05 серпня 1972 року, щодо зміни дошлюбного прізвища; від [PERSON] (1952 - 2013 р.р.) до її сина [PERSON] (позивача по справі) - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виданим Стецівським сільЗАГС Чигиринського району 31 січня 1981 року. Судом також встановлено, що інші спадкоємці, ближчого ступеня споріднення, які б могли претендувати на спадщину після смерті [PERSON] , померли раніше неї, а саме, [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відомості на підтвердження смерті [PERSON] і його сина [PERSON] в архіві Чигиринського районного відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - відсутні, що встановлено з листа-відповіді від 29.10.2020 року, та відсутні в архівах Галаганівської сільської ради і Стецівської сільської ради, до якої адміністративно входило с. Галаганівка до 1993 року, що підтверджується відповідями старост Галаганівського і Стецівського старостинських округів від 11.02.2021 року № 14/12-05 і 25.02.2021 року [NUMBER] , відповідно. З актового запису про смерть № 00030196958 від 02.04.2021 року вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , а згідно з актовим записом про смерть № 00030196306 від 02.04.2021 року [INFO] померла [PERSON] . З відповідей Чигиринського РВ ДРАЦС від 29 жовтня 2020 року і Державного архіву Черкаської області від 10 серпня 2020 року встановлено, що актові записи про народження [PERSON] і [PERSON] в названих установах відсутні, як і відсутній актовий запис про реєстрацію шлюбу [PERSON] , наслідком чого стала зміна її дошлюбного прізвища на нове - « [PERSON] ». Тобто, відсутні актові записи, які б дозволили встановити родинні відносини між [PERSON] та її батьками - [PERSON] і [PERSON] та між [PERSON] і його батьками - [PERSON] і [PERSON] . З фотокопії сторінки погосподарської книги по с. Галаганівка за 1961 - 1963 р.р., наданої Стецівським старостинським округом Чигиринської міської ради, вбачається, що в домоволодінні № [NUMBER] , головою якого була [PERSON] , проживали: дочка [PERSON] ( [INFO] народження ) та внучка [PERSON] ( [INFO] ). Також, в книзі обліку членів колгоспу «Більшовицький сігнал» і членів їх сімей по с. Галаганівка під № 38 бригади № 6 значаться ті самі особи. Зазначене доводить родинні відносини між [PERSON] і [PERSON] , як між матір`ю і дочкою. Окрім того, згідно з даними словника-довідника «Власні імена людей» [PERSON] є тією самою особою, що і [PERSON] , яка зазначена як мати у свідоцтві про народження спадкодавця, оскільки жіночі імена « [PERSON] » і « [PERSON] » є синонімічними, а [PERSON] є тією самою особою, що і [PERSON] , яка згідно архівної довідки Державного архіву Черкаської області (від 24 грудня 2020 р. №С-87/05-08) починаючи із 1900 року перебувала у шлюбі із [PERSON] (в оригіналі - « [PERSON] »), який, відповідно, був батьком [PERSON] - матері спадкодавця [PERSON] , оскільки жіночі імена « [PERSON] » і « [PERSON] » є синонімічними, чоловіче ім`я « [PERSON] » і « [PERSON] » є синонімічними, а чоловіче ім`я « [PERSON] » є застарілим варіантом більш вживаного імені « [PERSON] »/» [PERSON] ». Виходячи з цього, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт родинних відносин між [PERSON] та її батьками [PERSON] і [PERSON] . Що стосується родинних відносин між [PERSON] та його батьками [PERSON] і [PERSON] , то документальне підтвердження цьому відсутнє, що підтверджується відповідями Чигиринського РВ ДРАЦС, Державного архіву Черкаської області і Стецівського старостинського округу. З наведеного випливає, що позивач [PERSON] є троюрідним внуком померлої [INFO] [PERSON] по лінії його матері [PERSON] , померлої [INFO] , що, окрім документального підтвердження, підтвердили суду і свідки. Судом встановлено, що [PERSON] , як спадкоємець п`ятої черги спадкування за законом, прийняв спадщину після смерті своєї троюрідної баби [PERSON] и шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, що підтверджується даними матеріалів спадкової справи № 149/2018 від 13.06.2018 року, заведеної в Чигиринській державній нотаріальній конторі, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори не зверталися. У зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих родинні зв`язки, та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 986/02-31 від 12.11.2020 року. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, вважає можливим встановити факт родинних відносин і визнати за позивачем право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved