Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" (далі по тексту ТОВ АВТО ПРОСТО), [PERSON] та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу [PERSON], з вимогами про застосування наслідків недійсності правочину. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 02.02.2011 року уклав угоду № 344905 з ТОВ АВТО ПРОСТО про придбання автомобіля на умовах визначених в Угоді за рахунок коштів учасників системи Авто Так, яка функціонує за рахунок щомісячних внесків учасників. Протягом певного часу позивач сплачував внески і 26.12.2014 року на підставі 64-го Асигнаційного акту отримав право на придбання автомобіля, про що позивач отримав лист повідомлення. 09.01.2015 року позивач у м. Суми зустрівся з [PERSON] і під час цієї зустрічі було підготовлено пакет документів для замовлення автомобіля та укладено договір поруки. Наступна зустріч позивача з [PERSON] відбулася 21.01.2015 року та [PERSON] повідомив позивача про умови виконання п. 8.3 статті 8 Угоди, в якому визначено обовязок учасника укласти договір застави автомобіля не пізніше ніж протягом 1 робочого дня з дня отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з метою забезпечення своїх платіжних зобовязань. Відповідно до умов укладання договору застави, які довів до відома позивача відповідач [PERSON], позивач, протягом дії договору застави, зобовязаний страхувати заставлене майно виключно в страховій компанії ПрАТ Страхова компанія Уніка, вирішення всіх спірних питань по Договору застави автомобіля здійснюється в Третейському суді Захист прав ВГО Мерседес [PERSON] Україна, додатково, в разі порушення позивачем зобовязання по страхуванню заставленого майна ТОВ АВТО ПРОСТО має право вимагати достроково виконати умови угоди, а саме сплатити всі кошти за автомобіль. Позивач не погодився з такими умовами договору застави автомобіля, оскільки такі умови не дають йому права вільного вибору страхової продукції та продавця, в тому числі і вільного вибору третейського суду або суду судової системи України. [PERSON] повідомив позивача, що в разі відмови останнього від укладення договору застави на визначених умовах, він має вказівку ТОВ АВТО ПРОСТО притримати передачу позивачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, номерних знаків та автомобіля, а також у такому випадку ТОВ АВТО ПРОСТО почне процедуру анулювання права позивача на автомобіль, розцінюючи відмову від укладення договору застави на визначених умовах, як відмову від автомобіля. В такому випадку для позивача наставали негативні наслідки, які полягали у матеріальних збитках. Позивач змушений був укласти договір застави автомобіля, оскільки в подальшому він був би позбавлений права на автомобіль та отримав би неприємні наслідки у випадку розірвання договору в односторонньому порядку. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] 21.01.2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 149. Після укладення договору застави автомобіля, 21.01.2015 року був укладений договір страхування автомобіля. При укладенні договору страхування були допущені помилки щодо дати його укладання та набрання чинності. Страховиком від страхової компанії ПрАТ Страхова компанія Уніка виступає [PERSON], що встановлює пряме підтвердження про лобіювання страхової компанії ПрАТ Страхова компанія Уніка, що є прямим порушенням законодавства України про захист прав споживачів. Дії ТОВ АВТО ПРОСТО через [PERSON] свідчать про нечесну підприємницьку практику з боку ТОВ АВТО ПРОСТО, а нечесна підприємницька практика відповідно до Закону України Про захист прав споживача забороняється. Відповідно до ст. 19 Закону України Про захист прав споживача агресивною підприємницька практика вважається така, яка містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу і істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. Саме наявність інструментів впливу, якими є свідоцтво, автомобіль, службове становище та домінування в системі Авто Так, дає можливість ТОВ АВТО ПРОСТО, у випадку відмови від укладення договору застави автомобіля, застосувати пункт 8.8 статті 8, пунктів 14.9,14.10 статті 14 Додатку 2 Угоди. Оскільки правочин вчинений із застосуванням нечесної підприємницької діяльності, у відповідності до положень Закону України Про захист прав споживачів, є недійсним, то до нього повинні застосовуватися наслідки недійсності правочинів. Таким чином, позивач вважає, що ТОВ АВТО ПРОСТО повинно відшкодувати суми збитків в результаті укладення договору застави в сумі 965 грн., в результаті укладення договору страхування в сумі 665 грн. Крім того, неправомірними діями відповідача ТОВ АВТО ПРОСТО позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 1000 грн. та яку він просить стягнути з відповідача ТОВ АВТО ПРОСТО. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. До обґрунтування позову додав, що угода від 02.02.2011 року передбачає обовязок учасника укласти договір застави та страхування автомобіля. При цьому, ніяких конкретних умов та вимог, зокрема, щодо вибору страховика в угоді не зазначено. У випадку відмови від укладення договору застави із запропонованими умовами, він би зазнав збитків, оскільки [PERSON] погрожував розірванням договору в односторонньому порядку та застосуванням у такому випадку до позивача санкцій, передбачених угодою від 02.02.2011 року для таких випадків. Автомобіль отримав 21.01.2015 року, тобто тільки після виконання всіх вимог [PERSON], а саме після укладення договору застави та договору страхування у визначеній страховій компанії. Вважає, що ТОВ АВТО ПРОСТО діяло неправомірно через [PERSON], про такі умови його заздалегідь не повідомляли, ніяких додаткових угод щодо зміни умов з ним не укладали. Представник відповідача ТОВ АВТО ПРОСТО в судове засідання не зявився. Від нього надійшли пояснення та заперечення проти позову. Суть заперечень зводиться до того, що позивач був вільний при укладенні договорів з відповідачем, він уважно ознайомився з усіма умовами угоди та додатків до неї, згоду з цими умовами засвідчив своїм підписом. При укладенні, на виконання вимог п.8.3 ст. 8 Додатку № 2 до Угоди, договору застави, сторони дійшли згоди, що заставне майно підлягає страхуванню в СК Уніка. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] Страхова компанія Уніка в судове засідання не зявився, заяв чи заперечень на позов не надіслав. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшло пояснення по позовній заяві, в якому він просить розглядати справу у його відсутність. Суть пояснень зводиться до того, що 21.01.2015 року він посвідчив договір застави між позивачем [PERSON] та ТОВ АВТО ПРОСТО. Для посвідчення договору застави, ним було встановлено особи, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії, проект договору був наданий ТОВ АВТО ПРОСТО, зміст цього договору прочитав [PERSON], жодних зауважень або заперечень щодо його змісту, умов договору не надходило. За посвідчення договору [PERSON] сплатив 916 грн. та 34 грн. за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 02.02.2011 року між позивачем та відповідачем ТОВ АВТО ПРОСТО укладено угоду № 344905 з додатками до неї. Відповідно до умов угоди, позивач придбає автомобіль, на умовах визначених в угоді, за рахунок коштів учасників системи Авто Так, яка ґрунтується та функціонує за рахунок щомісячних внесків учасників. 26.12.2014 року позивач, на підставі 64-го Асигнаційного акту, отримав право на придбання автомобіля. Відповідно до акту передачі прийняття автомобіля № 1 від 14.01.2015 року позивач прийняв від ПАТ Суми-Авто автомобіль марки ЗАЗ моделі SENS. Як встановлено з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в цей же день 14.01.2015 року автомобіль був зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Суми. Таким чином, з вищенаведених документів встановлено, що відповідач ТОВ АВТО ПРОСТО виконало свої зобовязання згідно умов Угоди від 02.02.2011 року з додатками до неї. Вищевказані докази спростовують пояснення позивача щодо утримання автомобіля представником відповідача ТОВ АВТО ПРОСТО до 21.01.2015 року, тобто до укладення позивачем договору застави на вигідних для відповідача умовах та наявності у відповідача ТОВ АВТО ПРОСТО важелів примусу відносно позивача. Відповідно до п. 8.3. ст. 8 Додатку №2 до Угоди, учасник зобовязаний укласти договір застави Автомобіля не пізніше ніж протягом 1 (одного) робочого дня з дня отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з метою забезпечення своїх платіжних зобовязань за Угодою. 21.01.2015 року між позивачем та ТОВ АВТО ПРОСТО було укладено договір застави автомобіля марки ЗАЗ SENS. Договір застави посвідчений приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу [PERSON] З письмових пояснень приватного нотаріуса [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] під час ознайомлення з договором застави автомобіля не виказував жодних зауважень чи заперечень щодо умов договору, в тому числі і щодо ст.. 2 договору, в якій викладено умову про обовязок [PERSON] протягом дії договору страхувати автомобіль в ПрАТ Страхова компанія Уніка. 20.01.2015 року між ПрАТ СК "Уніка" та Позивачем було укладено договір страхування. З письмових пояснень представника відповідача ТОВ АВТО ПРОСТО встановлено що форма страхового сертифікату встановлена Договором страхування 1-А від 01.07.2009 року, який укладено між ТОВ "Авто Просто" та ПрАТ Страхова компанія Уніка та надано суду витяг зі страхового сертифікату. Вказаним спростовано доводи позивача щодо зазначення у договорі страхування дати його укладення 01.07.2009 року. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені у ст.. 203 ЦК України. Судом не встановлено, що оспорювані позивачем правочини не відповідають вимогам, встановленим у ст.. 203 ЦК України. Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. При дослідженні доказів наданих сторонами, судом не встановлено вчинення тиску або застосування примусу з боку відповідачів відносно позивача при укладенні ним оспорюваних договорів. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цим кодексом. Враховуючи викладене, підстав для задоволення позову суд не вбачає. З позивача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved