Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Даніель"" (надалі за текстом "Банк"), у якій просить суд стягнути з відповідача на її користь суму банківських вкладів в сумі 94735,90 гривень, нараховані проценти на загальну суму 10284,94 гривень та 3% річних у сумі 702,22 гривні, неустойку у сумі 131-,47 гривень, 55,16 євро, 176,73 доларів США, упущену вигоду у розмірі 2289,45, 42,16 євро, 120,91 доларів США та моральну шкоду у розмірі 35000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що між [PERSON] та відповідачем укладено шість договорів строкового банківського вкладу . Загальна сума вкладів склала 94735,90 гривень. Позивач зверталась до банку з заявами про повернення банківських вкладів та процентів. Проте відповідач, в зазначені у договорах терміни, грошові вклади не повернув. Така поведінка відповідача стала підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений. Надав суду заяву про відкладення розгляду справи, причина неявки визнана судом неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1058 ЦК України зазначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Стаття 1060 ЦК України визначає, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Статтею 1061 ЦК України визначено, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. У разі зменшення банком розміру процентів на вклади на вимогу новий розмір процентів застосовується до вкладів, внесених до повідомлення вкладників про зменшення процентів, зі спливом одного місяця з моменту відповідного повідомлення, якщо інше не встановлено договором. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Судом встановлено, що 02 липня 2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Даніель" було укладено договір строкового банківського вкладу «Класичний» №Т-2047-10, сума вкладу - 20 000 гривень, строк зберігання з 02 липня 2012 року по 06 липня 2013 року (а.с.6). 05 липня 2012 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Даніель" було укладено договір строкового банківського вкладу «Свято,що наближається!» №Т-2066-10, сума вкладу - 1260 євро, строк зберігання з 05 липня 2012 року по 10 липня 2013 року (а.с.12). 03 січня 2013 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Даніель" було укладено договір строкового банківського вкладу «Класичний» №Т-2650-10, сума вкладу - 1500 доларів США, строк зберігання з 03 січня 2013 року по 30 вересня 2013 року (а.с.18). 03 січня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Даніель" було укладено договір строкового банківського вкладу «Класичний» №Т-2649-10, сума вкладу - 40 700 гривень, строк зберігання з 03 січня 2013 року по 07 січня 2014 року (а.с.22). 31 січня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Даніель" було укладено договір строкового банківського вкладу «Свято,що наближається!» №Т-2738-10, сума вкладу - 9 000 гривень, строк зберігання з 31 січня 2013 року по 30 липня 2013 року (а.с.9). 01 квітня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Даніель" було укладено договір строкового банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-2944-10, сума вкладу - 5 000 доларів США, строк зберігання з 01 квітня 2013 року по 29 липня 2013 року (а.с.15). Позивач зверталась до відповідача 10 червня 2013 року, 25 червня 2013 року з заявами про повернення сум банківських вкладів та процентів (а.с.8,11, 14, 17, 21). Пунктами 3.1.4, 3.1.5, 3.1.6 Договорів визначено, що при вимозі позивача повернення Вкладу за цим Договором до настання строку, зазначеного у п.п.1.1 банк зобов'язується розглянути цю заяву )вимогу) позивача, що надається у письмовій формі, та прийняти рішення щодо виплати Вкладу протягом десяти та двох банківських днів, з моменту отримання відповідної заяви позивача. Пунктами 3.1.5, 3.1.6, 3.1.7 Договорів при вимозі позивачем повернення вкладу одноразово в повному обсязі до настання строку за цим Договором, зазначеного у п.1.1. Банк зобов'язується по заяві (вимозі) позивача видати суму і сплатити відсотки, нараховані в розмірі та в порядку, передбаченому пунктами 2.2.2 Договору. Пунктами 2 Договорів визначений розмір, порядок, строки нарахування відсотків на депозит. Так, відсотки на вклад нараховуються банком від дня, наступного за днем надходження Вкладу в банк до дня, який передує поверненню позивачу або списання з вкладеного рахунку з інших підстав. У разі повернення вкладу до настання строку, зазначеному в п.1.1 по заявці (вимозі) позивача, наданий згідно нормам чинного законодавства в т.ч. 1058-1065 ЦК України, банк нараховує відсотки по вкладу по ставці в розмірі, відповідно до договору у порядку, передбаченому п. 2.2 Договору. Виходячи з цього, загальний розмір невиплачених процентів по вкладам буде складати 10284,94 гривень, а саме: За договором №Т-2047-10 від 02 липня 2012 року, з розрахунку 24% річних, відповідно до умов договору, за період з 01 травня 2013 року по 06 липня 2013 року - 881,10 гривень. За договором №Т-2738-10 від 31 січня 2013 року, з розрахунку 25% річних, відповідно до умов договору, за період з 31 січня 2013 року по 29 липня 2013 року - 1103,42 гривень. За договором №Т-2649-10 від 03 січня 2013 року, з розрахунку 26% річних, відповідно до умов договору, за період з 01 травня 2013 року по 21 жовтня 2013 року - 5044,57 гривень. За договором №Т-2066-10 від 05 липня 2012 року, з розрахунку 10,7 % річних, відповідно до умов договору, за період з 05 липня 2012 року по 09 липня 2013 року - 1488,83 гривень. За договором №Т-2944-10 від 01 квітня 2013 року, з розрахунку 9,5 % річних, відповідно до умов договору, за період з 01 квітня 2013 року по 29 липня 2013 року у розмірі 1237,80 гривень. За договором №Т-2650-10 від 03 січня 2013 року, з розрахунку 10,6 % річних, відповідно до умов договору, за період з 01 травня 2013 року по 29 вересня 2013 року у розмірі 529,22 гривень. Однак відповідач - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Даніель"" не виконує у встановленому порядку свої зобов'язання по договору,а саме не розглядає вказані заяви, не повертає суму вкладу та проценти, нараховані, відповідно до умов цього Договору. Пунктом 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5.1 договорів встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим Договором "Банк" сплачує позивачу неустойку у розмірі передбаченому чинним законодавством України. Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає розмір пені, яка обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. У зв'язку з затримкою виконання зобов'язань з боку відповідача, останній зобов'язаний сплатити на користь позивача неустойку в розмірі 3315,26 гривень, яка розраховується відповідно до курсу НБУ на момент звернення до суду. При таких обставинах, оскільки відповідач належним чином не виконує взяті на себе за договорами строкового банківського вкладу зобов'язання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача підлягає стягненню загальна сума вкладів 94735,90 гривень, нараховані проценти на загальну суму 10284,94 гривень, 3% річних у сумі 702,22 гривні, неустойку у сумі 3315,26 гривень. Щодо позовних вимог про стягнення упущеної вигоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У той же час, згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини четвертої статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Однак, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності неотриманого прибутку у зв'язку з неповерненням відповідачем суми банківського вкладу. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ПАТ «КБ «Даніель» на користь [PERSON] неотриманого прибутку є безпідставними та необґрунтованими. Правових підстав для їх задоволення у суду немає. В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, повинно бути відмовлено, виходячи з наступного. Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування такої шкоди має бути зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В порушення вимог закону позивачем не було надано належних та допустимих доказів в підтвердження заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності вини відповідача, ступень і глибину своїх душевних страждань, факт погіршення здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, настання негативних явищ та існування будь-якого причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача щодо невиплати суми вкладів та заявленою моральною шкодою. Не зазначено з чого позивач виходить при грошовій оцінці спричиненої йому моральної шкоди. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі, у вигляді судового збору у сумі 1090,32 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial