Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У будинку зареєстровані також його дружина - третя особа по справі та їхній син [PERSON] , який12 вересня 2019 року зібрав свої речі та добровільно виїхав з будинку. На сьогодні відповідач працює в Польщі, в Україну повертатися не збирається, бо оформляє документи на постійне проживання там. Добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не бажає, а його реєстрація в будинку створює перешкоди в користуванні житлом, призводить до додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, позбавляє можливості оформити субсидію. На підставі викладеного позивач просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування належним йому будинком. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 вересня 2020 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 10:00 год. 03 листопада 2020 року . 03 листопада 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 09:30 год. 01 грудня 2020 року за клопотанням представника позивача у зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного сповіщення відповідача про дату та час слухання справи. В судове засідання відповідач не з`явився про місце, час розгляду справи повідомлений судом належним чином, відзив на позов не надав. Від третьої особи [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Третя особа "Центр надання адміністративних послуг у м. Суми" Сумської міської ради про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, явку свого представника в судове засідання не забезпечили. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Крім того, позивач додаткового суду пояснив, що син в будинку не мешкає більше року, виїхав звідти добровільно, його речі в будинку відсутні. Будь-яких перешкод щодо проживання в будинку йому ніхто не чинив. Відповідач втратив інтерес до спірного житла, оскільки має намір залишитися на постійне проживання в Польщі, де побудував сім`ю. Він не допомагає батькам зі сплатою комунальних послуг. Вислухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову, виходячи з наступного. Частина 3 ст.12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , витягу КП "Сумське міське бюро технічної інвентаризації " серії СВЕ №643460 (а.с. 6,7). Згідно копії будинкової книги, довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг» від 29 вересня 2020 року, довідки ТОВ «МЄІРЦ» №709, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: заявник - чоловік [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с.8-11,17). З копій квитанцій по сплаті комунальних послуг вбачається, що оплата нараховується на 3 осіб, зареєстрованих у вказаному будинку (а.с. 12). 03 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява від третьої особи по справі [PERSON] , за змістом якої вона підтримує позовні вимоги свого чоловіка та просить визнати сина [PERSON] таким, що втратив право користування будинком (а.с.23). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником. Згідно із п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач добровільно залишив спірний будинок, на даний час в будинку не проживає, належні йому речі там відсутні. Той факт, що відповідач не проживає близько року у спірному будинку підтверджується дослідженими в судовому засіданні вказаними доказами, а також показами свідків. Так свідок, [PERSON] , яка є сусідкою сторін, суду пояснила, що наприкінці літа 2019 року [PERSON] виїхав з батьківської хати, наразі перебуває за кордоном. Батьки ніколи не перешкоджали йому користуватися будинком, він не допомагає їм зі сплатою комунальних послуг. Чи залишилися в будинку речі відповідача, свідку не відомо. Свідок [PERSON] , який є зятем позивача, суду пояснив, що у вересні 2019 року [PERSON] виїхав на заробітки, з цього часу вдома жодного разу не з`являвся. Батьки його дружини є особами похилого віку, мають незадовільний стан здоров`я, потребують значних коштів на лікування, тому сплачувати за комунальні послуги, в тому числі і за сина, для них є непомірним тягарем, а за умови його реєстрації в будинку субсидії їм не надають. З відповідачем свідок не спілкується, йому відомо, що жодної допомоги він [PERSON] не надає, за комунальні послуги не сплачує. Жодних перешкод щодо користування спірним будинком відповідачу ніхто не чинив і не чинить. Щодо наявності належних відповідачу речей в будинку свідку нічого не відомо. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час ніяких витрат по утриманню будинку не несе, комунальні послуги та електроенергію не сплачує, доказів того, що він намагався вирішити питання про вселення до спірного будинку, суду надано не було, що свідчить про те, що будинком він не цікавиться. Також обставин того, що позивач або інші особи чинять відповідачу перешкоди в користуванні зазначеним житлом, під час судового розгляду встановлено не було. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за ним права користування житлом, суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту, а тому позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Outcome: approved