Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем №11112 від 07.11.2020 про стягнення з нього на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія "Кредит Капітал" заборгованості у сумі 18706 грн., згідно кредитного договору № 8781719 від 30.07.2019, укладеного з ТОВ «Мілоан», таким, що не підлягає виконанню. Вирішити питання про стягнення судових витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. щодо виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. №11112 від 07.11.2020 року. Приватним виконавцем Сколибогом О.С., постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №63928068 від 15.12.2020 року, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 11112, вчиненого 07.11.2020 року приватним нотаріусом Київського МНО Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» ( за договором відступлення права вимоги), заборгованості за кредитним договором № 8781719 від 30.06.2019 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Жодних повідомлень від відповідача, за весь час існування спірних правовідносин, не надходило, в тому числі і щодо порушення виконання позивачем умов кредитного договору. Крім того, приватний нотаріус не мав права вчиняти оспорюваний виконавчий напис, зокрема станом на 07.11.2020 року. Сам по собі факт надання нотаріусу відповідних документів, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості за кредитним договором. Також його не повідомляли про перехід права вимоги до іншого кредитори. Окрім цього, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Приватний нотаріус не мав правових підстав для встановлення безспірності, оскільки є встановлена законом процедура встановлення такої безспірності. Враховуючи зазначене, вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства України та є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Просив задовольнити його позов у повному обсязі. Ухвалою від 25.01.2021 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження. Копію ухвали про відкриття провадження по справі, відповідач ТОВ «ФК`Кредит-Капітал» отримав 03.02.2021 року ( а.с. 68), але у порушення вимог ст. 178 ЦПК України, відзив на позов [PERSON] суду не направлено. 04.03.2021 року з Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя до Хортицького райсуду надійшов відзив на позов ТОВ ФК «Кредит-Капітал», з якого вбачається, що відповідач позов не визнав та просить ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Зазначає, що про невиконання умов договору позивач належним чином повідомлявся шляхом направлення претензії, про відступлення боргу ТОВ «Мілоан» також позивача було належним чином повідомлено. Окрім того, позивач був ознайомлений з умовами договору, про що свідчить його підпис на договорі. На підтвердження вищезазначених фактів представником відповідача надано документи, тому, вважає, що відповідачем були дотримані всі вимоги щодо подання заяви для вчинення виконавчого напису нотаріусом. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю та просить врахувати, що позивачем не надано доказів про оплату послуг адвоката, суми та вид виконаних робіт є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг, час, витрачений на підготовку позовної заяви є невиправданим та явно неспівмірним зі складністю виконаних адвокатом робіт, так як проведення дій по даній справі не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи, так само як сума на проведення консультації та підготовку заяв, клопотань, є наявно неспівмірною з часом, затраченим на таку роботу. Крім того, розмір сум на правничу допомогу не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, не доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими. Просить в цій частині позов залишити без задоволення. Ухвалою суду від 23.02.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник- адвокат Тимошенко А.В. не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява адвоката Тимошенка А.В. про розгляд справи без його участі та участі позивача ( а.с. 29). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. у судове засідання не з`являвся неодноразово. Судом установлено, що наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2021 року № 1396/5 «Про анулювання свідоцтв про право на зайняття нотаріальною діяльністю, анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я [PERSON] . Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. у судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності сторін, по наявним у справі документам. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 30.06.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 8781719, у відповідності до якого позивач отримав кредит в сумі 6000 грн. строком на 30 днів з визначеною процентною ставкою (а.с.90-92). В подальшому, право вимоги за кредитним договором набуло ТОВ "ФК "Кредит Капітал", відповідно до копії укладеного 30.09.2019 року договору відступлення прав вимоги з ТОВ «Мілоан» №39-МЛ (а.с. 93-97) та копії реєстру боржників до договору ( а.с. 98) . 08.10.2020 року на адресу [PERSON] направлено претензію про те, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК "Кредит Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 8781719 від 30.06.2019, за яким він являється боржником (а.с.103), та про те, що він має заборгованість у сумі 17\~706 грн. Повідомлено про необхідність сплати вказаної суми протягом семи днів та попереджено позивача, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором у вказаний строк, ТОВ "ФК "Кредит Капітал" здійснить стягнення заборгованості, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір (а.с. 103, 104-106). Будь-яких доказів того, що зазначена вище претензія на ім`я [PERSON] йому вручена та ним особисто отримана, матеріали, які надані представником відповідача, не містять. 03.11.2020 року ТОВ "ФК "Кредит Капітал" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. зі заявою №19089492/2 про вчинення виконавчого напису щодо стягнення з [PERSON] 17706,00 грн. заборгованості за кредитним договором та витрат, пов`язаних з його вчиненням (а.с. 99). Копія виконавчого напису суду жодною із сторін, не надана, але з копії постанови про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. вбачається, що виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. за №11112 саме 07.11.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія "Кредит Капітал" заборгованості у сумі 18706 грн. згідно кредитного договору № 8781719 від 30.07.2019 року, укладеного з ТОВ «Мілоан». Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса № 11112 від 07.11.2020 за зверненням ТОВ "ФК "Кредит Капітал" на суму 17806 грн., яка включає в себе заборгованість за кредитним договором №8781719 від 30.07.2019 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідно до\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється\~Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012\~\~з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч. 1\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~(зі змінами) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч. 2\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства\~юстиції України\~№296/5\~від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29.06.1999 року. Представник відповідача, направляючи до суду копії документів, долучені до відзиву на позов, копія виконавчого напису, суду не надав. Як вбачається з копії, направленої 08.10.2020 року на адресу [PERSON] претензії про повернення грошових коштів а.с. 103, а також копії заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», направленої 03.11.2020 року на ім`я приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу міста Києва Баршацького І.В. ( а.с.99), а також інші документи, які направлялися нотаріусу, вони не містять посилання стягувача на безспірність суми заборгованості за кредитним договором у [PERSON] ,а також доказів безспірності вказаної ними суми заборгованості, оскільки вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису повинно було відбуватися на підставі ст.\~87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених\~постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд, постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною\~Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч.2\~ст.265 КАС України\~у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року, у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як встановлено судом, укладений між ТОВ "Міолан" та позивачем [PERSON] кредитний договір, який був підставою для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально ( а.с. 90-92). В той же час приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття. Таким чином, в даному випадку у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Представник відповідача, направляючи суду відзив на позов, не надав до нього належних доказів на підтвердження правомірності вчиненого приватним нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, а перелік документів, доданих до заяви на ім`я приватного нотаріуса Баршацького І.В про вчинення виконавчого напису, жодним чином не підтверджує безспірність заборгованості [PERSON] за кредитним договором, а також правомірності вчинення такого виконавчого напису. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16.05. 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»,\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 07.11.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №11112, таким, що не підлягає виконанню, оскільки протилежного суду не доведено, а тому позовні вимоги позивача у цій частині є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також разом із позовною заявою позивачем надіслала до суду заява про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 25.01.2021 року задоволена. В порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 11112 від 07.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч. 1, 7, 8\~ст.158 ЦПК України,\~суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача сплаченої суми судового збору та витрат на правничу допомогу, варто зазначити наступне. Відповідно до ч.1, 2\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, задоволення позову, судовий збір у розмірі розмірі 840 грн. 80 коп. за подання позову та 420 грн.40 коп. за подання заяви про забезпечення позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] . Крім того, згідно з положеннями ч. 2\~ст.137 ЦПК України,\~за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Так, суд, враховуючи задоволення позовних вимог позивача, вважає за можливе стягнути частково з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката. З розрахунку суми втрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, за фактично надану правову допомогу [PERSON] , надану відповідно до договору про надання правової допомоги від 05.08.2020 року адвокатом Тимошенко А.В. та розрахунком вартості юридичних послуг ( а.с. 26), актів прийому-передачі виконаних робіт ( наданих юридичних послуг) від 21.12.2020 року та 25.12.20220 року ( а.с. 27,28) вбачається, що сума сплачених, відповідно до прибуткових касових ордерів ( а.с. 27, 28 зворотна сторона) коштів складає 9000 грн. Суд вважає, що підготовка позову, надання консультацій по даній справі, виготовлення запитів, не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи, а тому сума на проведення консультації та підготовку заяв, клопотань, є неспівмірною з часом, затраченим на таку роботу. Вказана сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг, а тому, суд вважає за необхідне, з урахуванням заперечень представника відповідача щодо відшкодування таких витрат, зменшити суму витрат на правничу допомогу до 6000 грн. В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Outcome: partial