Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 25 жовтня 2018 року надійшла позовна заява Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області (далі - позивач, Більмацька РДА) до [PERSON] (далі - відповідач), треті особи: Служба у справах дітей Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області (далі - ССД Більмацької РДА), Комиш-Зорянська селищна рада Більмацького району Запорізької області (далі - Комиш-Зорянська селищна рада), про вилучення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 08.10.2018 Більмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області складено висновок щодо вилучення дитини без позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO]. Батько [PERSON], [INFO], записаний згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідач на даний час безробітна, постійних доходів не має, живе за рахунок соціальних виплат Більмацького управління соціального захисту населення. [PERSON] зареєстрована та фактично проживає в [ADDRESS]. В селі Білоцерківка Більмацького району Запорізької області відповідач характеризується особою неконфліктною, але невідповідальною, недобросовісно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків. На даний час [PERSON] проживає разом зі співмешканцем [PERSON], який з його слів неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі протягом 20 років за крадіжки. Так, 28 вересня 2018 року директор Білоцерківської ЗОШ зателефонувала в поліцію та повідомила, що [PERSON] вже два дні не має вдома, а її малолітній син [PERSON] залишився без батьківського піклування та не може самостійно забезпечити себе всім необхідним, що ставить під загрозу життя та здоров'я дитини. Працівники поліції знайшли гр. [PERSON] в селі Вершина Більмацького району Запорізької області, де вона вже кілька днів вживала спиртні напої та знаходилась в стані алкогольного сп'яніння, вела себе неадекватно та агресивно. У зв'язку з тим, що відповідач була п'яна та не могла повноцінно створити належні умови для свого малолітнього сина, що в свою чергу ставило під загрозу життя та здоров'я дитини, рішенням виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради від 28.09.2018 року №118 малолітній [PERSON] був вилучений з сім'ї та влаштований до Більмацької ЦРЛ. Всі вищезазначені обставини можуть підтвердитись показами свідків. 02 жовтня 2018 року малолітній [PERSON] був влаштований до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де і знаходиться на даний час. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд вилучити [PERSON] у [PERSON] та передати дитину на тимчасове влаштування до рідного брата [PERSON], [INFO], оскільки він є його єдиним близьким родичем. Представник позивача Більмацької РДА у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечення на позов не подала, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України. Представник третьої особи - ССД Більмацької РДА Запорізької області у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечував. Представник третьої особи - Комиш-Зорянської селищної ради у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечував. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 16 серпня 2010 року (а.с. 10). Батько дитини записаний за вказівкою матері, відповідно до положень ст.135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 13). 28 вересня 2018 року до Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від директора Білоцерківської ЗОШ про те, що [PERSON] вже два дні не має вдома, а її малолітній син [PERSON] залишився без батьківського піклування та не може самостійно забезпечити себе всім необхідним, що ставить під загрозу життя та здоров'я дитини. Відповідно до листа Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області від 05.10.2018 року №4177/51/01-2018 під час перевірки зазначеного вище повідомлення встановлено, що [PERSON] разом зі своїм співмешканцем перебували за адресою: [ADDRESS] де вже кілька днів вживали спиртні напої, що підтверджується протоколом № 108 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння від 28.09.2018 року. Згідно з довідками Управління соціального захисту населення Більмацької РДА від 03 жовтня 2018 року [PERSON] отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям та допомогу на одну дитину одиноким матерям. За останні 6 місяців загальна сума допомоги склала 12 921,74 гривень. Відповідно до характеристики на громадянку [PERSON], [INFO], виданої виконавчим комітетом Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області 02.10.2018 року №02-124/3-112 , вона зареєстрована та проживає [ADDRESS], розведена, має родину: сина [PERSON], 05.08.2010 р.н, учень третього класу Білоцерківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, сина [PERSON], [INFO], проходить службу в ЗСУ за контрактом. На даний момент проживає із співмешканцем. [PERSON] не працює, в побуті характеризується задовільно, громадський порядок не порушує, з боку сусідів характеризується задовільно. За період проживання проявила себе неконфліктною, але невідповідальною, недобросовісно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків (а.с. 15). Згідно з рішенням виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради від 28.09.2018 року №118 вирішено вилучити з сім'ї [PERSON], [INFO], яка проживає [ADDRESS] малолітню дитину [PERSON], [INFO], у зв'язку з загрозою життю та здоров'ю дитини і направити останнього до Більмацької ЦРЛ (а.с. 18). Як вбачається з листа Комунального закладу «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради від 04.10.2018 року №02-03/421, 02.10.2018 року до вказаного комунального закладу влаштовано малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 21). Згідно з висновком Більмацької РДА про вилучення дитини без позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], від 08.10.2018 року №01-16/0956 останній з 01 жовтня 2018 року перебуває на обліку ССД Більмацької РДА як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. Батько [PERSON], [INFO], записаний згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідач на даний час безробітна, постійних доходів не має, живе за рахунок соціальних виплат Більмацького управління соціального захисту населення. [PERSON] зареєстрована та фактично проживає в [ADDRESS]. В селі Білоцерківка Більмацького району Запорізької області відповідач характеризується особою неконфліктною, але невідповідальною, недобросовісно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків. На даний час [PERSON] проживає разом зі співмешканцем [PERSON], який з його слів неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі протягом 20 років за крадіжки. Так, 28 вересня 2018 року директор Білоцерківської ЗОШ зателефонувала в поліцію та повідомила, що [PERSON] вже два дні не має вдома, а її малолітній син [PERSON] залишився без батьківського піклування та не може самостійно забезпечити себе всім необхідним, що ставить під загрозу життя та здоров'я дитини. Працівники поліції знайшли гр. [PERSON] в селі Вершина Більмацького району Запорізької області, де вона вже кілька днів вживала спиртні напої та знаходилась в стані алкогольного сп'яніння, вела себе неадекватно та агресивно. У зв'язку з тим, що відповідач була п'яна та не могла повноцінно створити належні умови для свого малолітнього сина, що в свою чергу ставило під загрозу життя та здоров'я дитини, рішенням виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради від 28.09.2018 року №118 малолітній [PERSON] був вилучений з сім'ї та влаштований до Більмацької ЦРЛ. Всі вищезазначені обставини можуть підтвердитись показами свідків. 02 жовтня 2018 року малолітній [PERSON] був влаштований до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де і знаходиться на даний час. Враховуючи викладене та інтереси малолітнього [PERSON], позивач вважає за доцільне вилучити останнього у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про освіту» батьки та особи, які їх замінюють, зобов'язані: постійно дбати про фізичне здоров'я, психічний стан дітей, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей; поважати гідність дитини, виховувати працелюбність, почуття доброти, милосердя; сприяти здобуттю дітьми освіти у навчальних закладах або забезпечувати повноцінну домашню освіту відповідно до вимог щодо її змісту, рівня та обсягу Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], не цікавиться його фізичним та психічним розвитком, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, залишає його без нагляду, що негативно впливає на його психо-фізичний розвиток. Отже, відсутність належного догляду за дитиною, забезпечення дитини умовами для розвитку і навчання мають системний характер. Статтею 170 Сімейного кодексу України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини 1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Позивач просить вилучити [PERSON] у відповідача [PERSON] без позбавлення її батьківських прав на підставі ст.170 Сімейного кодексу України, тобто вважає, що залишення дитини у неї є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. За сукупності вищевказаних обставин, які повністю підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає доцільним вилучити [PERSON] у відповідача [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини. Ухвалюючи рішення суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу положення ч.3 статті 170 СК України, згідно з якими якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved