Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовною заявою до Дніпропетровської міської ради, третя особа: Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування поданої позовної заяви, яка в подальшому була уточнена, позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначають, що вони є дітьми померлих [PERSON] та [PERSON]. За життя [PERSON] була членом обслуговуючого кооперативу "житлово-будівельний кооператив № 221". Спірна квартира була надана [PERSON] на підставі ордеру. Повну сплату пайового внеску за квартиру померла [PERSON] здійснила, однак право власності на зазначене майно не було зареєстровано за нею. 03.05.2005 року [PERSON] померла. Чоловік померлої [PERSON] та діти - [PERSON], [PERSON] спадщину прийняли фактично, шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем, а [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Зазначають, що 24.09.2006 року помер [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], а тому, навіть, за відсутності виданого свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] та зареєстрованого права власності на спадкове майно, [PERSON] отримав після смерті дружини право на 1\\4 частини квартири № 44 за адресою м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 71, к. 1, відтак, після смерті [PERSON] його діти спадкують в рівних частинах належну спадкодавцю 1/4 зазначеної квартири. Звернувшись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, їм було відмовлено, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на вищевказану квартиру. Просили визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку квартири № 44, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, 71, за кожним з позивачів. Через канцелярію суду позивачі подали клопотання про заміну первісного відповідача - Дніпропетровська міська рада на належного відповідача - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив № 221". Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2016 замінено первісного відповідача - Дніпропетровська міська рада на належного відповідача - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив №221". У судові засідання з'являвся представник [PERSON], який обставини та вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі, позовну заяву просив задовольнити. [PERSON] та [PERSON] у судові засідання не з'явились, до суду надіслали заяви в яких просили розглядати справу без їх участі. Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не подав, в зв'язку з чим суд, враховуючи заяву позивачів, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи - Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 430742, [PERSON] [INFO], актовий запис № 3659, свідоцтва про народження серії ІІ- КИ № 433212, [PERSON] [INFO], актовий запис № 1298, свідоцтва про народження серії ІІІ-КИ № 451342, [PERSON] [INFO], актовий запис № 36, батьками останніх є: [PERSON], [PERSON]. Дошлюбним прізвищем [PERSON] - є "Мандзюк", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ІV-КИ № 261939 від 23.11.1991, виданого Амур-Нижньодніпровськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська. Судом також встановлено, що [PERSON] була членом обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 221". 30.07.1976 року [PERSON] було отримано ордер №691, виданий виконкомом Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих на підставі списків кооперативу № 221, затвердженого виконкомом міської ради 19.07.1976 року, яким їй було надано право на зайняття квартири за адресою: м. Дніпро ( попередня географічна назва - Дніпропетровськ), [ADDRESS], на склад родини з трьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], за яку вона повністю сплатила пайовий внесок у розмірі 5934 карбованця, що підтверджується довідкою № 52 від 04.10.2012 року наданою обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив № 221". Згідно свідоцтва про смерть 1-КИ № 002169, виданого 11.05.2005 року, [PERSON] померла 03.05.2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 657. Згідно довідки №34 від 23.08.2012 року, складеної головою Обслуговуючого кооперативу "житлово-будівельний кооператив №221", [PERSON] була зареєстрована та проживала по день своєї смерті за адресою: м. Дніпро, ( попередня географічна назва - Дніпропетровськ) [ADDRESS], разом з [PERSON], [PERSON] . Відповідно до довідки № 51 від 08.10.2012 року, складеної головою Обслуговуючого кооперативу "житлово-будівельний кооператив №221", [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: м. Дніпро (попередня географічна назва - Дніпропетровськ) [ADDRESS], разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] звернулась до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори 27.10.2005 року із заявою для прийняття всього спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON]. Відповідно до паспорту АН 356721 виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 14.07.2005 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 29 жовтн 2004 року. Відповідно до довідки №83 від 20.10.2016 року, складеної головою обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 221" [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], к. 1, кв. 44, з 15.04.1997 року. Звернувшись до нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті їх матері [PERSON], [PERSON], [PERSON], отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складену Державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] Відмовляючи [PERSON]П, [PERSON], [PERSON], нотаріус посилався на те, що на день відкриття спадщини право власності на квартиру № 44 у м. Дніпро, по вул. Янтарна, 71. кор. 1, не було зареєстроване за спадкодавцем. Окрім цього, нотаріусом було встановлено, що заяву про прийняття спадщини подала [PERSON], при цьому інші спадкоємці - чоловік [PERSON] та діти - [PERSON], [PERSON] спадщину прийняли фактично, шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. [PERSON] помер 24.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КИ № 110462, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 27.09.2006 року, актовий запис № 1296. На момент смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] проживали разом із померлим, що підтверджується довідкою № 51 від 08.10.2012 року, складеної головою обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив №221", 08.02.2007 року [PERSON] звернулась до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття всього спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON]. Звернувшись до нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті їх батька [PERSON], [PERSON], [PERSON], отрималу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складену Державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] Відмовляючи [PERSON]П, [PERSON], [PERSON]. Нотаріусом зазначено, що спадкоємці - діти [PERSON], [PERSON]П, спадщину прийняли фактично, шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути видано оскільки у спадкоємців відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли: [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли: [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, [PERSON], [PERSON] шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частин 2, 3 ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. \~\~\~\~\~\~Зі змісту\~ст. 321 ЦК України\~вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~\~\~\~\~\~Водночас, відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За положеннями частин 1, 3 ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виниклих правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за кооперативну квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. На підставі п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі\~ст. 182 ЦК України\~та\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього\~Закону. \~\~Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У ч. 3 ст. 1268 ЦК України, зазначено, що спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги викладені у позовній заяві є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved