Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач, публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", в червні 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що у відповідності до умов кредитного договору № 001-19072-011107 від 01 листопада 2007 року банк надав відповідачу кредит у сумі 10000, 00 грн., посилаючись на те, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1499, 96 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. Відповідач [PERSON] подав заперечення на позов, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити посилаючись на те, що строк повернення кредиту було встановлено по 31 серпня 2008 року, отже строк позовної давності до 31 серпня 2011 року і саме до цього часу банк мав звернутись до суду, натомість позивач звернувся з такими вимогами до суду у червні 2014 року, а тому просить застосувати наслідки спливу позовної давності щодо стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В поданій до суду заяві просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні у зв'язку із спливом строків позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, вважає, що вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. 01 листопада 2007 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем [PERSON] укладено договір № 001-19072-011107, відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит в сумі 10000,00 грн. на придбання певного майна на умовах визначених договором. Відповідно до п.1.2 даного кредитного договору кредит надається на строк 10 місяців, з кінцевим терміном повернення сплати всіх плат не пізніше ніж 31 серпня 2008 року. Згідно п.п.2.3, 2.5 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік. За обслуговування кредитної заборгованості позичалик сплачує кредитору плату в розмірі 1% в місяць. Відповідно до п.2.9 договору починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісячно не пізніше 1 (першого) числа кожного місяця зараховує на рахунок кредитора, зазначений у п.2.11 договору, рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 1101,00 грн. В місяці на який припадає закінчення терміну користування кредитом платіж повинен бути сплачений позичальником не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. У випадку, якщо день сплати платежу припадає на вихідний, св'ятковий або календарний день, котрий у поточному місяці відсутній, то позичальник зобов'язаний сплатити платіж у наступний робочий день. Тобто договором встановлено як строки внесення щомісячних платежів ( не пізніше 1 числа кожного місяця ), так і встановлено кінцевий строк дії договору, 31 серпня 2008 року. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 10000,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 39469201 від 01.11.2007 року та рахунок-фактура №3 від 01.11.2007 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором станом на 31 березня 2014 року в сумі 1499,96 грн. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідач, як позичальник, зобов'язувався повернути кредит відповідно до п.1.2 кредитного договору не пізніше ніж 31 серпня 2008 року. Згідно з вищенаведеним розрахунком заборгованості відповідач [PERSON] 24 листопада 2010 року, вніс частину щомісячного платежу в сумі 300 грн. для часткового погашення кредиту за платіжний період з 02.11.2010 року по 01.12.2010 року, а після цього перестав виконувати зобов»язання по кредитному договору, що у відповідності до ч.1 ст.264 ЦК України така дія відповідача [PERSON] свідчить про визнання ним свого боргу.. Отже, перебіг строку позовної давності відповідачем було перервано і, відповідно до ч.3 ст.264 ЦК України, такий строк заново почався після 01.12.2010 року, дати внесення платежу встановленої п.2.9 договору, і коли позивачу стало відомо про порушення відповідачем [PERSON] зобов'язань по кредитному договору. І саме з наступного дня після цієї дати, а саме з 02.12.2010 року почався перебіг строків позовної давності для виконання щомісячних зобов»язань, який сплив 02.12.2013 року. Вищенаведені обставини дають підстави для висновку, що звернувшись з позовом до суду 17 червня 2014 року, позивач пропустив строки загальної позовної давності, у межах якої він міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права . Доказів поважності причин пропущення позовної давності, позивачем суду не надано. Згідно п.7 ч.11 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Зважаючи на наведене в задоволенні позову слід відмовити за спливом позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем [PERSON] На підставі ст.ст. 256, 257, 261, 267, 1054 ЦК України, п.7 ч.11 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів",

Outcome: dismissed