Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У лютому 2013 року колективне підприємство „Трест Донецькжитлобуд № 1" (далі - КП „Трест Донецькжитлобуд № 1") звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON], який позивач уточнив у процесі розгляду справи і остаточно просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за комунальні послуги за період з 01 грудня 2007 року по 31 серпня 2013 року в сумі 39143 грн. 47 коп. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що КП „Трест Донецькжитлобуд № 1" побудовано житловий будинок [ADDRESS], який 22 грудня 2004 року було введено в експлуатацію та заселено мешканцями. Вказав, що після введення будинку в експлуатацію КП „Трест Донецькжитлобуд № 1" здійснює експлуатацію, технічне обслуговування будинку та надає відповідачам житлово-комунальні послуги. Позивач зазначив, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають у [ADDRESS] та користуються комунальними послугами, проте оплачують їх не в повному обсязі, відмовляються від надання відомостей щодо показань лічильників холодної води та електричної енергії в квартирі, де вони мешкають, а також не надають доступу до зняття контрольних показників приладі обліку робітникам позивача, про що складено відповідні акти. З урахуванням вищевикладеного просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17 вересня 2013 року позов задоволено. Стягнуто солідарно із [PERSON], [PERSON] на користь КП „Трест Донецькжитлобуд № 1" заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 39143 грн. 47 коп., судовий збір 391 грн. 43 коп. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11 листопада 2013 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 08 січня 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17 вересня 2013 року, справу повернуто до місцевого суду. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2014 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково: ухвалу апеляційного суду від 11 листопада 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Касаційну скаргу [PERSON] задоволено: ухвалу апеляційного суду від 08 січня 2014 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 03 квітня 2014 року поновлено [PERSON] строк на апеляційне оскарження рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17 вересня 2013 року та відкрито провадження у справі за поданою нею апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги зазначає, що суд не встановив правові підстави надання позивачем послуг по утриманню будинку; не перевірив розрахунок вартості таких послуг; не витребував Статут та не дослідив права й обов'язки ОСББ "Шкільний 24". Суд не врахував, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту надання послуг. Крім того, суд безпідставно не застосував позовну давність до спірних правовідносин. [PERSON] у скарзі посилається на порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення та відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги зазначає, що суд розглянув справу за її відсутності, не повідомивши про час і місце судового засідання. Суд не дав належної правової оцінки наданим нею доказам та не зважив, що заборгованість за період з грудня 2007 року по листопад 2009 року не підтверджена доказами; прилад обліку спожитої електроенергії встановлений у квартирі апелянта та опломбований в серпні 2013 року. Поза увагою суду залишились звернення ОСББ "Шкільний 24" та ОСББ "Вікторія Ш-24" до позивача щодо відмови від його послуг та розірвання договорів, укладених між ним та комунальними підприємствами. У судове засідання [PERSON] та [PERSON] повторно не з'явились; про час і місце розгляду справи повідомлені телефонограмами №№ 13412, 13416, які зареєстровані у Журналі телефонограм апеляційного суду № 3 (ас.118-120 т. 2). У попередньому судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] підтримав подану довірителем апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів. Представник колективного підприємства „Трест Донецькжитлобуд № 1" Коваль Ю.А. просив апеляційні скарги відхилити, рішення залишити без змін. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі як споживачі житлово-комунальних послуг не виконували зобов'язання по своєчасній і повній оплаті наданих послуг, у зв'язку з чим за період з 01 грудня 2007 року по 31 серпня 2013 року утворилась заборгованість у сумі 39143,47 грн. Однак повністю погодитись з таким висновком не можна з наступних підстав. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Відповідно до вимог частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом, передбачений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону. Суд першої інстанції встановив і це підтверджується матеріалами справи, що 29 жовтня 2004 року між КП «Трест Донецькжитлобуд №1» та [PERSON] було укладено договір №63 про дольову участь в будівництві житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] (ас. 9-11 т. 1). Згідно з актом прийому-передачі квартири від 07 червня 2005 року, [PERSON] було передано у власність п'ятикімнатну квартиру [ADDRESS] (ас. 12 т. 1). У спірній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] (ас. 63-64 т. 1). КП «Трест Донецькжитлобуд № 1» є експлуатаційною організацією по вказаному житловому будинку, що підтверджується довідкою від 29 січня 2013 року № 01/03-34 (ас. 14 т. 1). Між позивачем та ТОВ «Екологічна компанія «Громада», ПАТ «Донецькобленерго» та КП «Донецькміськводоканал» укладено договори на постійне надання відповідних житлово-комунальних послуг мешканцям вказаного будинку (ас. 15-33 т. 1). Вказані договори про надання комунальних послуг досліджені судом та їм дана правильна юридична оцінка. Доводи апелянта в цій частині суперечать вимогам закону та обставинам справи. Судом установлено та підтверджується розрахунком заборгованості позивача, що заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території й з комунальних послуг за період з 01 грудня 2007 року по 31 серпня 2013 року складає 39143 гривень 47 коп. (ас. 160-163 т. 1). До теперішнього часу відповідачами заборгованість перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги за спірний період не погашена. Апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги [PERSON] щодо обсягу та видів послуг, які фактично надавались відповідачам (утримання будинку та прибудинкової території, інші послуги); розрахунку вартості таких послуг; розміру цін/тарифів на такі послуги, тощо, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості на користь позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг. Ухвалюючи рішення про стягнення заборгованості за комунальні послуги без застосування позовної давності, суд першої інстанції підставно виходив з того, що перебіг позовної давності перервано в липні 2012 року шляхом звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті комунальні послуги, а також частковою сплатою заборгованості відповідачами протягом 2008-2013 років без зазначення періоду, за який вноситься оплата. Доводи апеляційної скарги [PERSON], що заборгованість за період з грудня 2007 року по листопад 2009 року не підтверджена доказами; а прилад обліку спожитої електроенергії встановлений у квартирі апелянта та опломбований лише в серпні 2013 року, апеляційний суд відхиляє. Ці доводи спростовуються розрахунком позивача, частковою оплатою наданих послуг, у тому числі з січня 2008 року за спожиту електричну енергію. Апелянтом на порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано доказів на спростування вимог позивача. Апеляційний суд визнає неспроможними доводи скарг щодо не дослідження питання про права й обов'язки ОСББ "Шкільний 24" та ОСББ "Вікторія Ш-24", їх звернення до позивача щодо відмови від його послуг та розірвання договорів, укладених між ним та комунальними підприємствами. Однак стягуючи з відповідачів солідарно заборгованість, суд першої інстанції на порушення вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України не з'ясував, хто саме є власником квартири [ADDRESS]; не надав оцінки тій обставині, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві власності, то саме власник відповідно до приписів ст. 322 ЦК України зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом, і саме ця особа є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення (ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких витратах визначається його власником і обов'язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Установлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (ас. 113-114 т. 2). Відтак саме ця особа зобов'язана утримувати майно, що їй належить, і є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення. Матеріали справи не містять доказів, що між відповідачами укладений договір, яким встановлено інше. За таких обставин суд на порушення вимог закону поклав на [PERSON] відповідальність з утримання майна та з приводу надання житлово-комунальних послуг. Ураховуючи викладене, апеляційний суд скасовує рішення в частині вирішення вимог до [PERSON] та відмовляє у задоволенні позовних вимог колективного підприємства „Трест Донецькжитлобуд № 1" до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Рішення в частині задоволення вимог до [PERSON] залишити без змін. Допущене судом порушення норм процесуального права (неповідомлення [PERSON] про час і місце судового засідання) на правильність висновків суду про обґрунтованість заявлених вимог до [PERSON] не вплинуло.

Outcome: partial