Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що 07.02.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та відповідачкою укладено кредитний договір № 2102/0208/98-018, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 25000(двадцять п'ять тисяч) доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,9% річних строк користування кредитом з моменту фактичної видачі до 07.02.2018 року. В забезпечені виконання зобов'язань за договором № 2102/0208/98-018 від 07.02.2008 року, банк та [PERSON], уклали іпотечний договір №б/н від 07.02.2008 року. Відповідно до умов іпотечного договору №б/н від 07.02.2008 р. в іпотеку передано квартира [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на підставі на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2007 року. 28.11.2012 року Банк відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відповідно до договору Факторингу №15 та Договору про відступлення прав за іпотечним договором свої права вимоги до відповідача за зобов'язаннями за кредитним договором та договором іпотеки. В наслідок невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, щодо повернення кредиту та сплати відсотків станом на 11.11.2013 року виникла заборгованість в сумі 44590,1 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 400998,9 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі - 23540,7 доларів США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 188160,8 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі - 12047,1 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 96292,8 грн.; заборгованості по пені за порушення графіку погашення заборгованості в розмірі - 9002,3 доларів США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 71955,1 грн.; Таким чином, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором яка складає 44590,1 доларів США, тобто 4000998,9 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, виселити зі зняттям з реєстрації громадян, які проживають та зареєстровані в квартирі. Стягнути судовий збір в сумі 3441грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомила. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно кредитного договору № 2102/0208/98-018, від 07.02.2008 року [PERSON] надано споживчий кредит в сумі 25000(двадцять п'ять тисяч) доларів США, із сплатою 11,9% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом до 07.02.2018 року. (п.1.2, п. 1.4. кредитного договору) Відповідно до п. 4.4. вказаного вище кредитного договору у випадку невиконання умов п.4.2. та/або п.4.3, та/або п.4.5 цього договору або в інших випадках, в яких чинним законодавством України (в тому числі у випадках, передбачених Законом України «Про іпотеку») передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, банк має право вимагати, а позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит в повному обсязі на першу вимогу банку (направлену банком позичальнику відповідно до умов п.7.2 цього договору) та сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші свої зобов'язання, встановлені цим договором. Пункт 5.1. передбачає у випадку ненадходження на рахунок банку суми кредиту та/або процентів за користування ним, в строки, визначені у п. п. 1.3., та/або 3.1., та/або 3.4., та/або 3.5., та/або 7.1., та/або 7.2. цього договору, позичальник, незалежно від наявності його вини у невиконанні чи неналежному виконанні зобов'язань за цим договором, сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення відповідного платежу, від суми відповідного простроченого платежу за кожний день прострочення. При цьому, при розрахунку пені, кількість днів у місяці приймається рівною фактичній кількості днів у місяці, а кількість днів у році приймається рівною 360 (триста шістдесят днів). Як вбачається з наданого судові розрахунку заборгованості станом на 19.11.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 44590,11 доларів США з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі - 23540,70 доларів США., що за офіційним курсом НБУ на 19.11.2013 року складає - 188160,82 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі - 12047,14 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 96292,79 грн.; заборгованість по пені за порушення графіку погашення заборгованості в розмірі - 9002,27 доларів США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 71955,14 грн. При цьому, позивачем невірно обрахована загальна заборгованість відповідачки в гривневому еквіваленті. Так, враховуючи, що офіційний курс НБУ долара США на 19.11.2013 року становить 799,30 грн. за 100 доларів США, а сума заборгованості дорівнює 44590,11 доларів США, в еквіваленті загальний борг рахується: 44590,11 доларів США : 100 доларів США х 799,30 грн. = 356408,74 грн. В забезпечені виконання зобов'язань за договором № 2102/0208/98-018 від 07.02.2008 року, банк та [PERSON], уклали іпотечний договір №б/н від 07.02.2008 року. Відповідно до умов іпотечного договору №б/н від 07.02.2008 р., в іпотеку передано квартира [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2007 року. 28.11.2012 року Банк відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відповідно до договору Факторингу №15 та Договору про відступлення прав за іпотечним договором свої права вимоги до відповідача за зобов'язаннями за кредитним договором та договором іпотеки. У відповідності до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Стаття 599 ЦК України зазначає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що [PERSON] з умовами кредитного договору ознайомлена, про що свідчить її підпис, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню, тоді як позовна вимога щодо виселення осіб які проживають в квартирі заявлена позивачем передчасно. Так, відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і порядку, передбачених законом. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. У частинах 2 та 3 ст. 40 цього ж Закону, законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житло протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житло у встановлений або погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення громадян які мешкають у приміщенні на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч.3 ст. 109 ЖК України. Позивачем надана копія листа від 15.11.2013 року яким повідомляється [PERSON] про відступлення своїх прав АТ «Сведбанк» на користь ТОВ «ФК»Вектор плюс», про наявність заборгованості за кредитним договором та попереджається, що в разі несплати в 30 денний строк заборгованості, він змушений буде звернутись за захистом своїх прав, в тому числі здійснить звернення стягнення на предмет іпотеки, в судовому порядку. Тобто, позивач не попередив [PERSON] про необхідність в місячний строк добровільно виселитись з житла. Крім цього, в листі зазначена адреса відповідачки яка відповідає адресі в кредитному договорі та її реєстрації, тоді як наданий реєстр відправленої кореспонденції містить адресу за якої спрямований лист [PERSON] - [ADDRESS]. Даних про отримання [PERSON] вказаного листа відсутні. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги правові рекомендації Верховного суду України викладені в Узагальнені судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, оскільки на час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні виконання імперативно-диспозитивних приписів, встановлених ч.2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст. 109 ЖК України, щодо примусового виселення за рішенням суду мешканців житлового приміщення, на яке здійснюється звернення як на предмет іпотеки, то такі позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки на цей момент відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав іпотекодержателя щодо звільнення таких приміщень в розумінні вимог ст. 3 ЦПК, щодо права особи для звернення до суду за захистом. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial