Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В березні 2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26.08.2005 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір № DNH4KP30020131 (надалі - Кредитний договір) відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3673 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Так, станом на 14.01.2014 року у відповідача перед банком існує заборгованість в загальному розмірі 55533 грн. 95 коп. В судовому засіданні представник позивача відсутній, від нього є заява відповідно до якої просить розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному об"ємі та просить задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні відсутній про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ( оголошення про виклик до суду розміщено в газеті "Урядовий кур'єр" № 92 від 24 травня 2014 року). Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 26.08.2005 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір № DNH4KP30020131 (надалі - Кредитний договір) відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3673 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Встановлено, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику. Станом на 14.01.2014 року у відповідача перед банком існує заборгованість в загальному розмірі 55533 грн. 95 коп. яка складається з : - 1431 грн. 96 коп. - заборгованість за кредитом; - 9444 грн. 58 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 41536 грн. 75 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500 грн. 00 коп. штраф ( фіксована частина); - 2620 грн. 66 коп. - штраф ( процентна складова). Відповідно до ст.ст. 1048-1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. З огляду на зазначені приписи Закону, з відповідача підлягає стягненню сума тілу кредиту - 1431,96 коп. та заборгованість по процентам за користування користування кредитом в розмірі 9444 грн. 58 коп. Як зазначено вище, позивач просив стягнути з відповідача неустойку за порушення боржником зобов'язання, а саме пеню в розмірі 41536 грн. 75 коп., та штрафи ( фіксована частина) 500 грн. і 2620 грн. - штраф ( процентна складова). Загальна сума неустойки 44 656 грн. - значно перевищує розмірі основного боргу. В своєму рішенні № 7-рп/2013 року у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України " Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" Конституційний Суд України зазначив, що Положення чч. 1,2 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що продавець ( виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В ч.. 3, 4 ст. 18 Закону України наведено окремі несправедливі умови договору, перелік яких не є вичерпним. При цьому п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону встановлено, що для цілей застосування цього закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач". Конституційний Суд України виходив з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3 ч. 3 ст. 509 та чч. 2,3 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що у виникненні такої суми неустойки винен не тільки відповідач по справі, а ще й стягувач, оскільки саме така сума неустойки виникла через бездіяльність позивача, яка полягає у не зверненні до суду з даним позовом на багато раніше, з початку виникнення заборгованості за кредитним договором, тому сума неустойки підлягає зменшенню. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про необхідність та можливість зменшення неустойки з 44 656 грн. 41 коп. до 3000 грн., оскільки сума неустойки значно перевищує розмір збитків. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість ( станом на 14.01.2014 року) з кредитним договором в сумі 13876 грн. 56 коп. з яких - 1431 грн. 96 коп. заборгованість за кредитом , 9444, 58 грн. заборгованість за процентами та неустойка - 3000 грн. В зв'язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в рахунок відшкодування судового збору в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, а саме 111 грн. 07 коп.

Outcome: partial