Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в Рівненській міській суд з позовними вимогами до АТ «Фінанси та кредит» в особі філії «Північно-Західне регіональне управління ПАТ «Фінанси та Кредит» , третя особа на стороні відповідача [PERSON] про визнання неправомірними дії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо видачі кредиту [PERSON] та іпотечного договору, визнання недійсним іпотечного договору №01/682/08-МК від 29.08.2008 року та стягнення моральної та матеріальної шкоди. В поданій позовній заяві зазначає, що вона з 27 липня 1993року проживає спільно однією сім»єю як чоловік та дружина з [PERSON]. Від спільного проживання народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Нещодавно їй випадково стало відомо, що 29.08.2008 року Філією «Північно- Західне РУ» ВАТ «Фінанси та Кредит», в порушення вимог Цивільного кодексу та Сімейного кодексу України - без її на те згоди , як дружини [PERSON] та особи, з якою він проживає однією сім»єю , видано кредит [PERSON] в сумі 3 000 000,00грн. , про що укладено Кредитний договір № 682/08-МК. 29.08.2008року Філією «Північно- Західне РУ» ВАТ «Фінанси та Кредит» без її згоди та мого відома, оформлено та укладено іпотечний договір №01/682/08-МК до Кредитного договору № 682/08-МК, яким передано в іпотеку майно, що належить їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Вказаний Договір кредиту далеко виходить за межі дрібного побутового а тому її згода на його надання та отримання мала би бути обов»язковою. Вказане майно набуте ними за час проживання однією сім»єю , а тому належить нам на праві спільної сумісної власності .Вказане підтверджується Свідоцтвом про право власності . Враховуючи викладене, вважає дії Відповідача щодо видачі кредиту та оформленні Іпотечного договору підлягають визнанню судом неправомірними , а Договір іпотеки - визнанню недійсними в судовому порядку. Крім того, незаконними діями відповідача їй завдано значної моральної шкоди, яку я оцінюю в 20 000 грн. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала , коли дізналась про отриманий кредит . Вказаний кредит був непотрібний сім»ї та знищив сім»ю [PERSON]. Через неспроможність його повертати, в сім»ї зчиняються постійні сварки, сім»я розвалюється . Незаконною видачею кредиту , без згоди її як жінки, що проживає з Позичальником однією сім»єю та виховує спільно з ним дітей -принижена її честь на гідність. Такими неправомірними діями банк призвів до банкрутства сім»ї [PERSON] , порушив право спільної сумісної власності на вищевказане майно та завдав збитків в розмірі 5 млн .грн. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. З поданий письмових заперечень відповідача вбачається, що позовні вимоги представник відповідача не визнає посилаючись на наступне. Встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю на підставі ст. 74 СК України пов'язується з набранням законної сили рішенням суду від 25.11.2010 року по справі №2о-284/10, яким такий юридичний факт встановлений. У зв'язку із цим, вважає, що момент набрання даного рішення суду законної сили, після укладення договору іпотеки не впливає на зміст правовідносин, які склалися у зв'язку із укладенням договору іпотеки оскільки на момент укладення оспорюваного правочину єдиним власником спірного майна є іпотекодавець. Також, вважає , що під час укладання Кредитного договору №682/08-МК від 29 серпня 2008 року між [PERSON] та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", позичальником особисто було поданозаяву в якій вказав, що "він ні в зареєстрованому шлюбі ні в інших фактичних шлюбних відносинах не перебуває, і вказана Кредитному договорі приміщення кафе-піцерії та земельну ділянку в [ADDRESS] - придбавав за власні кошти, дане майно не являється спільні: сумісною власністю, а є його приватною власністю. Крім того, відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Тому вимоги позивача про визнання протиправними дій ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" при укладенні кредитного договору №628/08-МК від 29 серпня 2008 року з [PERSON] та іпотечного договору №01/682/08-МК від 29 серпня 2008 року з [PERSON] - без згоди [PERSON] з якою [PERSON] проживає однією сім»єю з 27.07.1993 р. - є необґрунтованими і не можуть бути задоволеними. У зв'язку з цим, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] В судовому засідання позивач [PERSON] та її представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві з урахування її уточнення. згідно поданої заяви остаточно просять задоволити позовну заяву ,яка зареєстрована в суді 27.02.2013 року. Додатково пояснили, що факт проживання однією сім»єю підтверджується рішенням Рівненського міського суду №2о-284/10 від 25.11.2010 року, яке набрало законної сили 07.12.2010 року. Даним рішенням суд встановив факт спільного проживання однією сім»єю [PERSON],який зареєстрований та проживає за адресою :[ADDRESS] та [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою : [ADDRESS] - з 27 липня 1993року. Наполягають на стягненні з відповідача моральної та матеріальної шкоди, завданої їх неправомірними діями. В судовому засіданні представник відповідача повністю підтримав свої письмові заперечення. Пояснивши, що договори кредиту та іпотеки [PERSON] були укладені добровільно. Також, під час укладання Кредитного договору №682/08-МК від 29 серпня 2008 року [PERSON] та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", позичальником особисто поданозаяву посвідчену Приватним нотаріусом [PERSON] за вихідним №103-2-34 від 29.08.2010 рок , в якій вказав, що він ні в зареєстрованому шлюбі ні в інших фактичних шлюбних відносинах не перебуває, і вказана в Кредитному договорі приміщення кафе-піцерії та земельну ділянку в [ADDRESS] - придбавав за власні кошти, дане майно не являється спільною сумісною власністю, а є його приватною власністю. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В судовому засіданні третя особа на стороні відповідача [PERSON] суду пояснив, що він не заперечує факт підписання 29.08.2008 року договорів кредиту та іпотеки з ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", однак зазначає,що під час підписання погано себе почував у зв»язку з тим,що напередодні його сильно побили. Зауважує , що всі документи підписував не читаючи, оскільки він є італійцем та не вміє читати по українські. Вважає,що дії банку є неправомірними та такими, що ввели його в оману. Просить позовні вимоги задоволити, оскільки з позивачем [PERSON] він проживає спільно однією сім»єю як чоловік та дружина з 1993 року, приміщення кафе-піцерії та земельну ділянку в [ADDRESS] придбані ним за спільні сімейні кошти. Договори кредиту та іпотеки підписав без згоди дружини. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року між [PERSON] та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" укладено кредитний договір № 01/682/08-МК на суму 3 000 000,00 грн. та в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором укладено договір Іпотеки №01/682/08-МК, за яким в заставу передано приміщення кафе-піцерії та земельну ділянку в [ADDRESS]. Факт укладання зазначених договорів не заперечується сторонами та підтверджується третьою особою [PERSON] З оглянутих в судовому засіданні матеріалів кредитної справи за кредитним договором № 682/08-МК від 29.08.2008 року, копії яких знаходяться в цивільній справі за № 2-6067 /11, вбачається , що укладений кредитний договір є договором між банком та фізичною особою [PERSON] Відповідно до п.2.3 даного договору кредитні ресурси отримані позичальником за цим договором, використовуються за цільовим призначенням на споживчі цілі. Як вбачається з даного кредитного договору виконання позичальником умов кредитного договору забезпечується договорами поруки та іпотеки. В судовому засіданні стороною позивача доведено, що на момент укладання договору кредиту та іпотеки від 29 серпня 2008 року позичальник [PERSON] проживав спільно однією сім»єю з позивачем по справі [PERSON] Факт проживання однією сім»єю підтверджується Рішенням Рівненського міського суду №2о-284/10 від 25.11.2010 року, яке набрало законної сили 07.12.2010 року. Крім того, судом приймається до уваги доводи позивача про факт спільного проживання з 27 липня 1993 року з [PERSON], оскільки як встановлено в судовому засіданні, від спільного проживання народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст.74 Сімейного кодексу України Якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю , але не перебували у шлюбі між собою , майно, набуте ними за час спільного проживання , належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно що є об»єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка , які не перебувають у шлюбі між собою , поширюються положення Г лави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст.65 Сімейного кодексу України « Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого , що укладений другим із подружжя буз її його згоди якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також; договорів стосовно цінного майна , згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і(або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.» З досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що позивач [PERSON], як дружина [PERSON] своєї письмової згоди на укладання 29 серпня 2008 року між [PERSON] та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" договору Іпотеки №01/682/08-МК, за яким в заставу передано приміщення кафе-піцерії та земельну ділянку в [ADDRESS], не надавала. Відповідно до ст.578 ЦК України «Майно, що є у спільній власності, може бути передане в заставу лише за згодою усіх співвласників». ч.2 ст.369 ЦК України встановлює, що розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності , здійснюється за згодою всіх співвласників . Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном , який підлягає нотаріальному посвідченню та(або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ч.4 ст.369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном , вчинений одним із співвласників , може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника , який вчинив правочин , необхідних повноважень». Згідно ст.203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу , іншим актам цивільного законодавства, а також: моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.209 ЦК України «Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам , встановленим статтею 203 цього Кодексу. При таких обставинах укладений 29 серпня 2008 року між [PERSON] та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит"договір іпотеки слід визнати недійсним, так як він укладений сторонами правочину без згоди співвласника майна- позивача по справі [PERSON], що суперечить вимогам актів цивільного законодавства . За таких обставинах позовні вимоги [PERSON] в частині визнання недійсним договору іпотеки підлягають до задоволення. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача, що під час укладання Кредитного договору №682/08-МК від 29 серпня 2008 року [PERSON] та особисто поданозаяву посвідчену Приватним нотаріусом [PERSON], в якій вказав, що він ні в зареєстрованому шлюбі ні в інших фактичних шлюбних відносинах не перебуває і вказана в Кредитному договорі приміщення кафе-піцерії та земельну ділянку в [ADDRESS] - придбавав за власні кошти, дане майно не являється спільною сумісною власністю, а є його приватною власністю, оскільки це спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами .Суд приймає до уваги пояснення [PERSON] про те, що він є громадянином Італії , а тому не вміє читати українською мовою, підписував надані йому документи без їх ознайомлення. Суд не бере до уваги посилання позивача про те, що підписуючи зазначені вище договори кредиту та іпотеки, [PERSON] фактично перебував в лікарні та не розумів значення своїх дій, оскільки вказані факти були предметом судового розгляду. Рішенням Рівненського міського суду від 25 квітня 2013 року у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Північно-Західне регіональне управлінняАТ Банк «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання недійсним кредитного договору від 29 серпня 2008 року відмовлено. В задоволенні решти позовних вимог позивача [PERSON] про визнання неправомірними дії відповідача при видачі кредиту [PERSON] в сумі З 000 000, 00грн та укладенні кредитного та Іпотечного договору від 29.08.2008року та стягнення моральної та матеріальної шкоди судом відмовлено виходячи з наступного. Судом встановлено, що свої позовні вимоги щодо визнання неправомірними дії відповідача під час видачі кредиту [PERSON] в сумі 3000000 грн. позивач [PERSON] також обґрунтовує фактами , які були предметом судового розгляду та досліджувались в цивільній справі за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Північно-Західне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання недійсним кредитного договору №682/08-МК від 29 серпня 2008 року. При розгляді справи, судом було встановлено, що у момент укладення кредитного договору №682/08-МК від 29 серпня 2008 року було дотримано вимог встановлених ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України та Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору: мета, сума і строк кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; види (способи) забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Кредитний договір укладено у письмовій формі, сторони кредитного договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Твердження позивача про те, що в момент підписання кредитного договору він перебував у стані, в якому не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також, що його волевиявлення не було вільним і не відповідало його внутрішній волі не відповідає дійсності, оскільки жодних доказів, які б підтверджували, що на момент укладення кредитного договору №682/08-МК від 29 серпня 2008 року [PERSON] перебував у стані, в якому він не міг усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними за станом здоров'я, позивачем надано не було. Рішенням Рівненського міського суду від 25 квітня 2013 року у задоволенні позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Північно-Західне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання недійсним кредитного договору №682/08-МК від 29 серпня 2008 року відмовити. Рішення суду вступило в законну силу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням по цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи , щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того , відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору В судовому засіданні ні позивачем [PERSON] , ні її представниками не надано суду жодного іншого доказу неправомірності дій відповідача при укладанні договорів та жодного обґрунтування заподіяння моральної та матеріальної шкоди, які можуть бути прийняті судом до уваги. За таких обставин зазначені позовні вимоги [PERSON] до задоволення не підлягають. Судові витрати в підтверджені доказами, в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України, частково покладаються на відповідача . На підставі ст.ст. 1,5,6 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 88, 203,215,572,574,575,576 ЦК України ,

Outcome: partial