Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до відповідачів -Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, державного підприємства Сетам Міністерства юстиції України про визнання електронних торгів недійсними, зазначаючи у позовній заяві про те, що він став переможцем електронних торгів по реалізації легкового автомобіля марки ВАЗ-21009, державний номер [NUMBER], 1993 року випуску, номер шасі ХТА210930R1477169, які відбувались впродовж 11-13 квітня 2016 року та здійснювались в межах виконавчого провадження № 28830735 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-1191/2010, виданого Ковельським міськрайонним судом Волинської області 09 серпня 2011 року. Вищевказані електронні торги проводилися відділом державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області та були організовані державним підприємством Сетам Міністерства юстиції України. Вищевказаний транспортний засіб позивач придбав за 18278,87 грн., при цьому для участі у торгах він сплатив гарантійний внесок в розмірі 672,02 грн., а решту суми вартості автомобіля в розмірі 17364,93 грн. позивач сплатив після перемоги у торгах. Отримавши всі необхідні документи, що посвідчують придбання автомобіля, позивач звернувся до територіального сервісного центру МВС України з метою постановлення його на облік. Однак 27 квітня 2016 року при огляді цього автомобіля у сервісному центрі було виявлено підробку його ідентифікаційних номерів, у звязку з чим вищевказаний автомобіль було вилучено та поміщено на арешт-майданчик Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області, а за даним фактом внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. Позивач зазначає, що перед придбанням автомобіля його не було попереджено про наявність несанкціонованих змін ідентифікаційних номерів його складових, чим порушено вимоги ст.15 Закону України Про захист прав споживачів. Оскільки позивачу продано товар, реєстрація та експлуатація якого чинним законодавством заборонена, позивач позбавлений фізичного доступу до автомобіля, так як цей автомобіль є вилученим, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, тому позивач просить визнати вищевказані електронні торги недійсними та стягнути з відповідачів судові витрати, понесені на правову допомогу у справі. Представник відповідача - Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області не зявився в судове засідання, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Поряд з цим відповідач скерував до суду письмові заперечення на вищевказаний позов, у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає, що передача на реалізацію майна боржника та оформлення результатів проведення торгів здійснювалося згідно вимог чинного законодавства, а оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби здійснюється відповідно до ст.181 КАС України. Представник відповідача - державного підприємства Сетам Міністерства юстиції України не зявився в судове засідання, однак скерував до суду письмові заперечення на вищевказаний позов, у яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором електронних торгів не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Крім цього, у поданому суду письмовому клопотанні представник позивача уточнив позовні вимоги, зазначивши, що в позовній заяві допущено описку, а саме невірно вказано державний номер придбаного позивачем автомобіля, тому просив правильним вважати державний номер автомобіля [NUMBER]. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходитьдо висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 21 вересня 2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції [PERSON] (в подальшому державний виконавець) відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1191/2010, виданого 09 серпня 2011 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно в користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості за кредитним договором в розмірі 61576,86 грн., що вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 28830735 (а.с.64). Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 28830735, винесеної державним виконавцем 21 вересня 2011 року, на все майно, належне боржнику [PERSON], накладено арешт та заборону його відчуження (а.с.64). Як вбачається з акту опису й арешту майна від 05 серпня 2012 року, державним виконавцем описано та накладено арешт на абтомобіль ВАЗ-2109, державний номер [NUMBER], 1993 року випуску, червоного кольору, шасі № ХТА210930R1477169, що належить боржнику [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЕІС № 268072, виданого Ковельським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 22 березня 2003 року (а.с.65-68). Відповідно до вимог ч.ч.1, 2\~ст.62 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин)\~\~реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій\~статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Частинами 1 та 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Даною нормою регламентовано права та обов'язки державного виконавця. Відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 656/5 від 16 квітня 2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204, організатор електронних торгів державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення. Пунктом 1 наказу Міністерства юстиції України № 1885/5 від 02 жовтня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2015 року за № 1200/27645, уповноважено державне підприємство Сетам на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 656/5 від 16 квітня 2014 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204. Постановою державного виконавця про заміну зберігача майна від 19 жовтня 2015 року (а.с.71) та актом приймання-передавання майна від 19 жовтня 2015 року (а.с.72-75) стверджується, що легковий автомобіль марки ВАЗ-2109, червоного кольору, державний номер [NUMBER], 1993 року випуску, кузов № ХТА210930R1477169, передано на відповідальне зберігання представнику ДП Сетам. 29 грудня 2015 року набув чинності Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22 грудня 2015 року та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 року за № 1620/28065 (в подальшому Порядок), відповідно до якого Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 656/5 від 16 квітня 2014 року, втратив чинність із 18 січня 2016 року. Положеннями вищевказаного Порядку встановлено, що електронні торги це продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Організатор електронних торгів (далі - Організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Пунктом 2 вищевказаного наказу уповноважено державне підприємство Сетам на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим цим наказом. Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку, Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби. Як вбачається зпротоколу проведення електронних торгів № 157197, з 11 квітня по 13 квітня 2016 року проводилися електронні торги (реєстраційний номер лота 135705) по реалізації легкового автомобіля ВАЗ-2109, 1993 року випуску, переможцем яких став учасник під № 27 [PERSON], який запропонував найвищу цінову пропозицію. Ціна продажу становить 18278,87 грн., розмір додаткової винагороди організатору торгів 241,92 грн., при цьому переможцю торгів необхідно до 27 квітня 2016 року перерахувати на рахунок продавця 17364,93 грн. (а.с.6-7). Як вбачається із виписки по рахунках від 15 квітня 2016 року, позивач сплатив 17364,93 грн. за придбане майно (а.с.19). 18 квітня 2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області [PERSON] складено акт про проведення електронних торгів, відповідно до якого позивача визнано переможцем електронних торгів автомобіля марки ВАЗ-2109, державний номер [NUMBER], 1993 року випуску, кузов № ХТА210930R1477169 (а.с.7), а також винесено постанови про звільнення вищевказаного автомобіля з-під арешту та припинення його розшуку (а.с.9, 11). Актом видачі майна переможцю електронних торгів від 22 квітня 2016 року стверджується, що представник ДП Сетам передав, а позивач, як переможець електронних торгів, прийняв автомобіль ВАЗ 2109, 1993 року випуску, ДНЗ АС 1364 АВ, кузов № ХТА210930R1477169 (а.с.78). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ст.655, ч.1 ст.656 ЦК України). Згідно ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, з огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. У звязку з цим суд вважає, що відчуження вищевказаного автомобіля з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода є укладеною між позивачем та відповідачами та може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 13 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Зазначений висновок сформульований у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду від 23 вересня 2014 року № 3-112гс14. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об'єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об'єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Згідно ч.1 ст.37 Закону України Про дорожній рух забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені. Відповідно до п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Згідно п.15 вищевказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складових частин (кузова, шасі, рами) не допускається. Згідно п.40 Порядку у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. З повідомлення Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області від 05 травня 2016 року № 3629/50/06-2016 вбачається, що 27 квітня 2016 року під час перереєстрації з [PERSON] на [PERSON] легкового автомобіля марки ВАЗ 21009, державний номер [NUMBER], в територіальному сервісному центрі 0744 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області виявлено можливі ознаки заміни панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу. За даним фактом зареєстровано відомості в ЄРДР за № 12016030070000176 та розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. Вищевказаний автомобіль вилучено та поміщено на арешмайданчик при Горохівському ВП ГУНП у Волинській області (а.с.20). Однак протоколом огляду місця події від 27 квітня 2016 року стверджується, що на автомобільній стоянці територіального сервісного центру 0744 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області було оглянуто легковий автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER], шасі № ХТА210930R1477169, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії ЕІС № 268072. Під час огляду виявлено ознаки заміни панелі з ідентифікаційним номером автомобіля, вищевказані автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію вилучено (а.с.86-90). В той же час висновком експерта № 88 від 08 червня 2016 року стверджується, що маркувальна панель з маркувальним позначенням номера кузова автомобіля марки ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER], піддавалась заміні, попередня видалена, на її місце кустарним способом приєднана маркувальна панель з номером кузова ХТА210930R1477169 (а.с.93-99). Ухвалою слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 05 травня 2016 року слідчому органу досудового розслідування надано тимчасовий доступ із вилученням автомобіля марки ВАЗ-21009, державний номер [NUMBER], 1993 року випуску, шасі № ХТА210930R1477169 (а.с.91-92). Отже, з огляду на зазначене вище, суд бере до уваги посилання представника позивача на той факт, що в окремих документах, які містяться в матеріалах досудового розслідування, зокрема у висновку експерта № 88 від 08 червня 2016 року, допущено описку та невірно вказано державний реєстраційний номер автомобіля, оскільки всі інші його ідентифікаційні ознаки (номер кузова, свідоцтво про його реєстрацію, прізвище, імя та по батькові власника) вказують на те, що органом досудового розслідування було оглянуто, вилучено та скеровано для проведення судової експертизи автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER]. Статею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно із ст.15 Закону України Про захист прав споживачів споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р. № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг). Таким чином судом встановлено, що позивач придбав товар, тобто автомобіль, яким на даний час він позбавлений можливості користуватись та розпоряджатись, оскільки цей автомобіль вилучено, його реєстрацію та експлуатацію заборонено чинним законодавством, перед придбанням цього автомобіля позивач не володів та не міг володіти інформацією про його суттєві недоліки, що призвело до порушення законних прав та інтересів позивача. Виходячи зі змісту ст.215 ЦК України, підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, тобто зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, крім того, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. На заяву позивача про повернення сплачених коштів в.о. начальника Ковельського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області [PERSON] сформовано доповідну записку заступнику начальника управління державної виконавчої служби - начальнику відділу організації та контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, на яку 31 травня 2016 року за №4131/03-39/03-1 дано розяснення, в якому зазначено, що спори, повязані з реалізацією майна, вирішуються в судовому порядку (а.с.13, 15). Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У ст.3 ЦК України закріплені засади цивільного судочинства, до який віднесено справедливість, добросовісність та розумність. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України. Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що оскільки вищевказаний автомобіль на момент проведення прилюдних торгів вже був позбавлений статусу обєкта цивільних прав, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки, тому такі торги, на думку суду, не могли бути спрямовані на реальне настання правових наслідків та суперечать інтересам держави і суспільства, так як порушують встановлений порядок реєстрації транспортних засобів. Посилання представників відповідачів на те, що проведення електронних торгів відбувалося у суворій відповідності з чинним законодавством та на те, що будь-яких порушень встановленого порядку проведення таких торгів державний виконавець не допустив, є підставою для відмови у задоволенні позову, на думку суду, не слід брати до уваги, так як судом встановлено факт порушення законних прав та інтересів позивача, який настав внаслідок проведення вищевказаних торгів, і саме з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду. Таким чином, враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що предявлений позивачем позов слід задовольнити, а електронні торги, проведені 1113 квітня 2016 року відповідно до протоколу № 157197, визнати недійсними. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує із відповідачів судовий збір в розмірі 640,00 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Так, із договору про надання правової допомоги та додаткової угоди № 1 до цього договору від 23 січня 2017 року, укладених між позивачем та адвокатом [PERSON], а також квитанції до прибуткового касового ордеру № 2 від 01 лютого 2017 року, вбачається, що позивач поніс витрати за надання правової допомоги в розмірі 5000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів у його користь (а.с.24, 27). Оскільки позивачем заявлено позовну вимогу немайнового характеру, суд вважає, що вищевказані судові витрати слід стягнути з відповідачів у рівних долях.

Outcome: approved