Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси, 14.01.2015 року із позовом до ВАТ «Іллічівський завод «ЗБК» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо транспортної пригоди, посилаючись на те, що 21.06.2014 року водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Стовбовій, у м. Одесі при виконанні повороту праворуч, не зайняв крайнього правого положення на проїзній частині, внаслідок чого допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем марки «Рено» державний номерний знак [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою від 04.07.2014 року Суворовського районного суду м. Одеси, [PERSON], було визнано винним у скоєнні вище зазначеного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Власником автомобіля [NUMBER] є ВАТ «Іллічівський завод «ЗБК», про що свідчить свідоцтво реєстрацію транспортного засобу серії ВНС №117663, видане 11.03.2008 року Кіровоградським РЕВ -1 при УДАІ УМВС України в Одеській області. Згідно висновку №06-064 спеціаліста оцінщика по встановленню вартості матеріальної шкоди ФОП [PERSON], розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Рено» державний номерний знак [NUMBER], складає 15271 грн., а вартість відновлюваного ремонту зазначеного автомобіля складає 28444,82 грн. Також позивач зазначає, що вартість оціночних робіт здійснених ФОП [PERSON], складає 800 грн. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд, стягнути з ВАТ «Іллічівський завод «ЗБК» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 15271,34 грн., та вартість відновлюваного ремонту у розмірі 2844,82 грн.; стягнути з ВАТ «Іллічівський завод «ЗБК» на його користь моральну шкоду у розмірі 2500 грн.; стягнути з ВАТ «Іллічівський завод «ЗБК» на його користь вартість оціночних робіт у розмірі 800 грн.; стягнути з ВАТ «Іллічівський завод «ЗБК» на його користь кошти за отримання юридичної допомоги у розмірі 5000,00 грн.; стягнути з ВАТ «Іллічівський завод «ЗБК» на його користь судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 520,16 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - ВАТ «Іллічівський завод «ЗБК» за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги до ВАТ «Іллічівський завод ЗБК» не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON] на час скоєння ДТП перебував в оренді в ТОВ «Південьрегіонтрейд», та водій [PERSON] в трудових відносинах із АТ «Іллічівський завод ЗБК» ніколи не перебував та перебуває. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, надавши оцінку поданим доказам,\~ суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2014 року водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Стовбовій, у м. Одесі при виконанні повороту праворуч, не зайняв крайнього правого положення на проїзній частині, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено» державний номерний знак [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.07.2014 року встановлено, що зіткнення відбулось в результаті порушення [PERSON], п. 10.4 Правил дорожнього руху України, в результаті чого він був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 433074, виданого 26.10.2013 року, Центром ДАІ 5102, підтверджується, що власником автомобіля марки «Рено Трафік» державний номерний знак [NUMBER], є позивач [PERSON] Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії ВНС 117663, виданого 11.03.2008 року РЕВ -1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, власником автомобіля марки «КАМАЗ», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] вказано ВАТ «Іллічівський завод «ЗБК». 22.10.2013 року між АТ «Іллічівський завод ЗБК», як продавець та ТОВ «Південьрегіонтрейд», як покупець уклали Договір купівлі-продажу транспортного засобу. Пунктом 1.1. якого передбачено, що продавець продає належний йому транспортний засіб: марки на шасі КАМАЗ 6520, рік випуску 2007, колір помаранчевий, тип ТЗ вантажний бетонорозмішувач, номерний знак ВН 8820ВО, № кузова (рами) ХТС65200071144575, обєм двигуна 117663 куб. см., реєстраційне свідоцтво ВНС №117663 видане РЕВ 3-го МРВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області, а покупець зобовязується прийняти транспортний засіб та оплатити його вартість. Відповідно до п.2.3. Право власності на транспортний засіб переходить від продавця до покупця після сплачування повної вартості транспортного засобу продавцю та передавання транспортного засобу від продавця до покупця згідно акту приймання-передачі. За Додатковою Угодою №1 до Договору купівлі-продажу від 22.10.2013 року, складеною сторонами 23.05.2014 року сторони дійшли згоди внести зміни до Договору, виклавши в наступній редакції певні пункти: «3. Сторони підтверджують, що на дату підписання даної Додаткової угоди, заборгованість покупця перед продавцем за договором складає 54263 (пятдесят чотири тисячі двісті шістдесят три) гривні у т.ч. ПДВ. Вказана заборгованість підлягає сплаті у строк до 01.06.2014 року» Потім 02.06.2014 року ПАТ «Іллічівський завод ЗБК» та ТОВ «Південьрегіонтрейд» уклали Угоду про залік зустрічних однорідних вимог, п. 2 якої встановлено, що з дати підписання цієї Угоди залишився розмір заборгованості ТОВ «Південьрегіонтрейд» перед АТ «Іллічівський завод ЗБК», що випливає з Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.10.2013 року, додаткової угоди №1 від 23.05.2014 року до нього, а також п. 1 даної Угоди, який становить 49403,90 грн. 90 коп., у т.ч. ПДВ. ТОВ «Південьрегіонтрейд» зобовязується сплатити зазначену заборгованість, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок АТ «Іллічівський завод ЗБК» частинами у строк до 30.06.2014 року, у строк до 15.07.2014 року, у строк до 01.08.2014 року. 31.07.2014 року ПАТ «Іллічівський завод ЗБК» та ТОВ «Південьрегіонтрейд» склали [PERSON] приймання-передачі, п.1. якого зазначено, що відповідно до умов Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.10.2013 року продавець передав, а покупець прийняв наступний транспортний засіб (ТЗ): - марка на шасі КАМАЗ 6520, рік випуску 2007, колір помаранчевий, тип ТЗ вантажний бетонорозмішувач, реєстраційний номер ВН 8820ВО, номер кузова (рами) ХТС65200071144575, обєм двигуна 117600 куб.см. П.2 покупець підтверджує, що ТЗ переданий в технічно справному стані з усією необхідною документацією і приладдями. Покупець до якості та комплектності ТЗ претензій не має. П.3 Сторони підтверджують, що з дати підписання цього акту до покупця переходить право власності на ТЗ. Також відповідно до Договору №11 оренди транспортного засобу від 01.11.2013 року, укладеного між АТ «Іллічівський завод ЗБК», як орендодавцем, та ТОВ «Південьрегіонтрейд», як орендарем, п.1.1 встановлено, що орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне платне користування «КАМАЗ» державний номер [NUMBER], модель 6520, рік випуску 2007, шасі №ХТС 65200071144575, свідоцтво про реєстрацію ВНС 117663, з орендною платою 1000 гривень щомісяця з урахуванням ПДВ. Згідно п.2.2. та п.2.3 Експлуатація автотранспортного засобу здійснюється водієм орендатора. Випуск автомобілю, видача, прийом та обробка дорожніх листів здійснюється оредарем. П.4.1. визначено, що договір вступає в силу з 01.11.2013 року і діє до 30.06.2014 року. Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. З Постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21.06.2014 року, вбачається, що водій [PERSON] керував автомобілем [NUMBER] без поліса обовязкового страхування, в звязку з чим на підставі ст.ст. 33, 284 КУпАП на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Отже, у разі невиконання водієм транспортного засобу обов'язку, передбаченого ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком у порядку, передбаченому ст. 1194 ЦК України. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 16 постанови від 1 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. З довідки ПАТ «Іллічівський завод ЗБК» №01-33 від 22.07.2015 року вбачається, що [PERSON] не перебував у трудових (службових) відносинах з АТ «Іллічівський завод ЗБК» у 2014 році. Вказане також підтверджується розрахунковою відомістю заробітної плати за червень 2014 року, відомістю про трудові відносини осіб за червень 2014 року, відомостями про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам за червень 2014 року, наданими відповідачем до матеріалів справи. Відповідно до звіту №06-064 спеціаліста оцінщика по визначенню вартості матеріальної шкоди, причиненої власнику автомобіля «Рено» державний номерний знак [NUMBER], від 08.07.2014 року вбачається, що вартість відновлюваного ремонту зазначеного автомобіля складає 28444,82 грн. Згідно рахунку №06-64 від 26.06.2014 року, за проведення оціночних робіт автомобіля марки «Рено» державний номерний знак [NUMBER], позивач сплатив - 800 грн. Відновлювальний ремонт - ремонт з відновленням пошкоджених чи розкомплектованих складових дорожнього транспортного засобу. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. З дослідженого судом, вбачається, що на час скоєння ДТП 21.06.2014 року, автомобіль марки КАМАЗ, державний номерний знак [NUMBER], перебував у користуванні «ТОВ «Південьрегіонтрейд» та водій [PERSON] у трудових відносинах із ВАТ «Іллічівський завод «ЗБК» не перебував, тому ВАТ «Іллічівський завод «ЗБК» не є належним відповідачем по даному спору, та з підстав цього позовні вимоги про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, а також те, що до матеріалів справи не додано доказів про звернення до МТСБУ, як визначено ст. 33Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд розяснює про необхідність такого звернення, в порядку досудового врегулювання спору. Оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З підстав дослідженого, суд враховує, що автомобіль [NUMBER], на час скоєння ДТП не перебував у володінні та користуванні відповідача, відсутній причинно-наслідковий зв'язок, щодо завданої позивачу моральної шкоди та визначеним у позові відповідачем ПАТ «Іллічівський завод ЗБК», тому вимоги позивача, щодо компенсації заподіяної йому моральної шкоди не підлягають задоволенню. Також позивач у поданому позову просив суд стягнути на його користь кошти на отримання юридичної допомоги у розмірі 5000 грн. За ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. На підставі дослідженого та враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог по суті, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 гривень також не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При цьому також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат позивача по оплаті судового збору.

Outcome: dismissed