Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON]В, [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості у розмірі 32877,30 гривень за договором фінансового лізингу № VIX0AX18832224 від 14.10.2011 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № VIX0AX18832224 від 14.10.2011 року [PERSON] виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на веб-сайті www.privatbank.ua. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи, разом складають Договір фінансовго лізингу. Відповідач згідно з умовами договору отримав від ПАТ КБ "Приватбанк" у платне користування автомобіль CHEVROLET Cruze, 2011 року, реєстраційний номер [NUMBER], та зобовязався сплачувати щомісячні платежі повязані з виконанням умов фінансового лізингу у строки та у розмірах встанолених у Додатку № 2 - Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить ПАТ КБ "Приватбанк". У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов"язання належним чином не виконала, в результаті чого 11.03.2013 року відповідно до акту прийому- передачі повернула предмет лізингу позивачу. Пунктами 2.9.4.8.2.4 Договору передбачено, що якщо на протязі 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувавач не усунув подію дефолту, лізингоодержувавач зобов"язаний негайно в повному обсязі повернути заборгованість за цим договором. Відповідно до п. 2.9.4.9.8 Договору, при порушенні лізингоодержувачем будь-якого грошового зобов"язання за договором понад 30 календарних днів, лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов"язується сплатити лізингодавцю штраф у розмірі 250 гривень плюс 5 % від суми невиконаного зобов"язання. Таким чином, відповідно до умов договору станом на 03.02.2015 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ "Приватбанк"згідно розрахунку суми заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу складає 32877,30 гривень, а саме: 10993,41 гривень за користування предметом лізингу; 4319,17 гривень винагорода за проведення моніторингу предмету лізингу; 15761,04 заборгованість з пені; 250 гривень штраф фіксована частина; 1553,68 гривень штраф процентна складова. Для забезпечення зобов"язань за договором лізингу, між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель [PERSON] поручився перед кредитором боржника [PERSON] за виконання нею свого обов"язку. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" в судові засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Ухвалою суду від 29.04.2015 року явку представника позивача ПАТ КБ "Приватбанк" в судове засідання для надання особистого пояснення у справі, визнано обов"язковою. Витребувано у позивача ПАТ КБ "Приватбанк": - договір фінансового лізингу, зокрема Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, про які йдеться у "заяві про до умов та правил надання фінансового лізингу від 14.10.2011 року № VIXOAX18832224"; - документи, які підтверджують експертну вартість вилученого у [PERSON] автомобіля "CHEVROLET", модель "CRUZE"; - документи, які підтверджують суму реалізації позивачем автомобіля "CHEVROLET" "CRUZE" і суму, яка була зарахована для розрахунку фінансового лізингу після реалізації вказаного автомобіля та дату зарахування коштів; - документи, які підтверджують графік проведених розрахунків по фінансовому лізингу з зазначенням дат і сум; - документи, які підтверджують настання Події Дефолту в період з початку 2013 року по грудень 2014 року та повідомлення про це відповідачів у справі. Ухвалою суду від 21.05.2015 року явку представника позивача ПАТ КБ "Приватбанк" в судове засідання для надання особистого пояснення у справі, визнано обов"язковою. Ухвали суду позивач не виконав, представника в судове засідання не направив. Також не надав суду документи, які витребовувалися судом за клопотанням відповідачів та їх представника, а саме: договір фінансового лізингу, зокрема Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, про які йдеться у "заяві про до умов та правил надання фінансового лізингу від 14.10.2011 року № VIXOAX18832224"; - документи, які підтверджують суму реалізації позивачем автомобіля "CHEVROLET" "CRUZE" і суму, яка була зарахована для розрахунку фінансового лізингу після реалізації вказаного автомобіля та дату зарахування коштів; - документи, які підтверджують графік проведених розрахунків по фінансовому лізингу з зазначенням дат і сум; - документи, які підтверджують настання Події Дефолту в період з початку 2013 року по грудень 2014 року та повідомлення про це відповідачів у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 14.07.2015 року не з"явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити. Відповідачі у справі через представника адвоката [PERSON] надали письмові заперечення на позов. Представник відповідачів адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити. Надав суду наступні пояснення: вивчивши всі матеріали даної справи, які надані позивачем в суд, вбачаю наступне: Відповідач [PERSON] маючи намір придбати в ПАТ КБ "Приватбанк" автомобіль CHEVROLET Cruze, 14.10.2011 року уклала з позивачем договір фінансового лізингу № VIXOAX18832224, за умовами якого, внесла кошти в сумі 66683,64 гривень, з яких 48570 гривень внесок на придбання автомобіля. В подальшому як добросовісний лізингоодержувач [PERSON] добросовісно проводить оплати за умовами вказаного договору, відповідно до графіку лізингових платежів. На початку 2013 року, [PERSON] через фінансові труднощі, хворобу, та знаходження на утриманні дитини-інваліда, не змогла проводити оплату по фінансовому лізингу, а тому вирішила розірвати даний договір і передати предмет лізингу автомобіль, лізингодавцю, Це сталось 11 березня 2013 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором лізингу, який надано позивачем разом з матеріалами в суд, відповідач до березня-квітня 2013 року сплатила частину вартості предмету лізингу в сумі 18557,66 гривень. Загальна сума сплаченої вартості предмету лізингу з врахуванням початкового внеску складає 67127,66 гривень. Разом з тим доказів про невиконання відповідачем [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» своїх обовязків по вказаному договору фінансового лізингу позивач не надав. Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідно до п.2.9.4.8.2.1 умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобовязань за цим договором. Повернення предмета лізингу здійснюється за адресом, вказаним у повідомленні про дефолт. Пунктом 2.9.4.8.2.4 договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, а тому повертається предмет лізингу автомобіль лізингодавцю. Однак в документах наданих позивачем в суд і відповідачам не має не тільки інформації про настання події дефолту, а також не надано позивачем повідомлення про дефолт і підтверджуючих документів, що відповідачі отримали дане повідомлення. В позовній заяві позивач також не вказує, коли наступила подія дефолту. На даний час взагалі відсутні відомості коли наступила подія дефолту і коли позивач (лізингодавець) відреагував на настання події дефолту, якщо взагалі така подія була. Позивач також в суд не надав в суд відповідних документів, які б підтвердили суму, за якою був реалізований автомобіль - предмет лізингу і яка сума була зарахована в розрахунок заборгованості предмету лізингу та загальної заборгованості, однак надав документ про рекомендовану ринкову вартість автомобіля марки «CHEVROLET» Cruze, 2011 року випуску, яка становить 120\~000 гривень. Якщо ж вивчити наданий в додатках до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором даного фінансового лізингу, то станом на квітень 2013 року в графі № 3 - відшкодування частини вартості предмету лізингу, вказана сума 83261,32 гривень; в графі № 4 - несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, вказана сума 15664,30 гривень. В в графі № 11 - загальна заборгованість, вказані сума 10993,41 гривень. Виходячи з цього сумарна сума заборгованості по предмету лізингу складає складає 109919,03 гривень (83261,32 грн. + 15664,30 грн.+ 10993,41 грн.) Якщо від рекомендованої ринкової ціни автомобіля в 120\~000 гривень відняти всю заборгованість 1099191,03 гривень, то відповідачу [PERSON] позивачу ще потрібно повернути сплачені кошти в сумі 10080, 97 гривень (120\~000 гривень - 109919,03 гривень). Ці розрахунки зроблені на підставі наданих позивачем документів. Взагалі підводячи підсумки виступу хочу доповнити що, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» після подання вказаної позовної заяви продовжує надсилати відповідачу [PERSON] листи з інформацією про порушення ним зобовязань за договором цього ж фінансового лізингу № VIXOAX18832224 від 14.10.2011 року і вказує прострочену заборгованість: - в першому листі станом на 29.06.2015 року сума складає 20670,39 гривень; - в іншому листі, станом на 1.07.2015 року сума складає 20837,42 гривні. Тоді виникає питання, а звідки виникла сума 32877,30 гривень, яку позивач намагається стягнути з відповідачів станом на лютий 2015 року. Це все вказує на те, що в позивача ПАТ КБ "Приватбанк" одна мета - збагатитись ще більше. Отримавши з відповідача [PERSON] сплачені кошти в рахунок предмету лізингу в сумі 67127,66 гривень, забрав через 1 рік 6 місяців предмет лізингу - автомобіль, з пробігом 11190 кілометрів, майже новий, який також реалізував на свою користь, не повернувши відповідачу ні копійки з сплачених коштів, позивач штучно нарахував відповідачам за договором фінансового лізингу № VIXOAX18832224 від 14.10.2011 року не існуючу заборгованість в сумі 32877,30 гривень. Прошу суд відмовити позивачу ПАТ КБ "Приватбанк" в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № VIX0AX18832224 від 14.10.2011 року [PERSON] виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на веб-сайті www.privatbank.ua. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу. Позивачем на надано суду Умови та правила надання банківських послуг станом на 14.10.2011 року, а також Тарифи, які разом з заявою [PERSON] складають договір фінансового лізингу, що позбавляє суд можливості з"ясувати умови договору фінансового лізингу, встановити, чи дотримано відповідачем [PERSON] умови даного договору. Так як відповідачі та їх представник не заперечують факт укладення між сторонами договору фінансового лізингу, то суд приходить до висновку, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 14.10.2011 року було укладено договір фінансового лізингу № VIX0AX18832224, що також підтверджується заявою Степанюк від 14.10.2011 року, додатком № 1 до договору - специфікація та акт приймання передачі, додатком № 2 до договору графіком лізингових платежів (а.с. 6,7). Для забезпечення зобов"язань за договором лізингу, між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 07.12.2011 року був укладений договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON] поручився перед кредитором боржника [PERSON] за виконання нею своїх зобов"язань (а.с.8). Відповідач [PERSON] згідно з умовами договору отримала від ПАТ КБ "Приватбанк" у платне користування належний ПАТ КБ "Приватбанк" автомобіль CHEVROLET Cruze, 2011 року, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується додатком № 1 до договору - специфікація та акт приймання передачі (а.с.6,14). 11.03.2013 року відповідно до "Акта приема в заклад ПАО КБ "Приватбанк" автомобиля", [PERSON] передала в заклад представникам ПАТ КБ "Приватбанк" у справному стані у визначеній комплектації автомобіль CHEVROLET Cruze, 2011 року, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.15) Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором станом на 03.02.2015 року, за період з 07.12.2011 року по 16.04.2013 року [PERSON] згідно договору лізингу сплатила позивачу 67127,66 гривень, з яких: - 48570 гривень початковий внесок; 18557,66 гривень - поточні платежі згідно графіку лізингових платежів. Несплачена відповідачем [PERSON] різниця вартості предмету лізингу становить - 83372,34 гривень (150500 гривень - 67127,66 гривень) (а.с. 4,5, 6, 7). Відповідно до рекомендованої ринкової вартості автомобіля CHEVROLET Cruze, 2011 року, реєстраційний номер [NUMBER], визначеної службовими особами позивача ПАТ КБ "Приватбанк", його рекомендована ринкова вартість становить 120000 гривень (а.с. 69,75). За клопотанням відповідача у справі [PERSON], до справи долучені надіслані йому позивачем ПАТ КБ "Приватбанк" листи з інформацією про порушення ним зобовязань за договором фінансового лізингу № VIXOAX18832224 від 14.10.2011 року, в яких позивач вказує прострочену заборгованість: - в першому листі станом на 29.06.2015 року 20670,39 гривень; - в іншому листі, станом на 1.07.2015 року 20837,42 гривень (91-94). Вказана обставина, викликає сумнів в обгрунтованості та підставності позовних вимог позивача до відповідачів на суму 32877,30 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не виконано ухвалу суду та не надано суду Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ "Притбанк" в редакції, яка була чинна на 14.10.2011 року - на день написання заяви [PERSON] Такоже позивачем не виконано ухвалу суду та не надано доказів, які підтверджують реалізацію позивачем автомобіля "CHEVROLET" "CRUZE" 2011 року, реєстраційний номер [NUMBER] та суми коштів отриманих від цього, а також суми, яка була зарахована для розрахунку фінансового лізингу після реалізації вказаного автомобіля та про дату зарахування таких коштів. У зв"язку з цим та у зв"язку з не наданням позивачем на вимогу суду Умов та правил надання банківських послуг, які діяли станом на 14.10.2011 року, не спростованими залишаються доводи відповдачів та їх представника, що позивач не мав права реалізовувати автомобіль за ціною нижче ніж 120000 гривень, а також, що про проведення оцінки та можливу реалізацію автомобіля, зобов"язаний був повідомити відповідача [PERSON] Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами, регулюються статтями 11, 509, 525, 526, 530, 543, 549, 553, 554, 599, 610, 612, 611, 625, 629, 806 ЦК України. Суд враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем належним чином не обгрунтовані, а викладені в позовній заяві обставини наданими позивачем доказами, не доводяться. Неявка представника позивача в судове засідання та не виконання позивачем та його представниками ухвал суду про витребування доказів, які мають значення для повного, всебічного розгляду та вирішення справи, перешкоджають суду встановити всі обставини, які мають значення для ухвалення законного та обгрунтованого рішення у справі. Так як судом прийняті всі визначені ЦПК України процесуальні дії та міри по з"ясуванню обставин справи, по витребуванню доказів, а позивач не надав суду докази, які витребовувалися судом і які мають значення для справи, свого представника для надання ним особистих поясненнь по суті заявлених позивачем позовних вимог не направив, суд вирішує справу за наявними у ній доказами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України на позивача покладено обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проте позивачем всупереч цим вимогам цивільно-процесуального законодавства, не надано належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Таким чином, так як позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованості за договором лізингу, а наданні ним докази, які досліджувалися судом в судовому засіданні, не спростовують заперечень та доводів відповідачів у справі та їх представника, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed