Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

У серпні 2017 року орган опіки та піклування Любомирівської селищної ради Снігурівського району Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.148-149) про позбавлення її батьківських прав стосовно дітей та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані слідуючими обставинами. [PERSON] є матір"ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], по відношенню до яких є одинокою матір"ю. Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов"язків, сім"я перебуває на обліку сімей, де батьки не створили належних умов для утримання, виховання та розвитку дітей, за систематичного обстеження матеріально-побутових умов життя виявлялося, що такі умови є незадовільними, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, систематично покидає дітей без нагляду, що становить загрозу їх життю та здоров"я. 22 грудня 2016 року за заявою матері діти влаштовані до Миколаївського обласного будинку дитини та до КЗ "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради. Відповідачка продовжує ухилятися від виконання батьківських обов»язків, вжитими заходами домогтися належної поведінки матері не вдалося. Позивач просить суд, позбавити відповідачку батьківських прав відносно дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму та передати дітей під опіку та піклування Снігурівської райдержадміністрації для подальшого влаштування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, мотивом до застосування такого заходу до відповідачки як позбавлення батьківських прав назвав не створення нею умов для проживання дітей, зловживання спиртними напоями, систематичне залишення дітей без догляду, що становить загрозу їх життю та здоров"я. Відповідач за належного повідомлення у судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила. У судовому засіданні 26.11.2018 року позов не визнала, вказала про те, що на даний час змінила свою поведінку, спиртні напої не вживає, умови для проживання дітей створила, бажає займатися вихованням своїх дітей. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Орган опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації враховуючи інтереси дітей, вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до таких висновків. Як вбачається з заявленого позивачем позову він обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачка є одинокою матір"ю по відношенню неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтвердується свідоцтвами про їх народження (а.с.5-10). Вказане також підтверджується копіями актових записів про народження та повним витягом з ДРАЦСГ про народження (а.с.58-75). Зареєстрованим та фактичним місцем проживання відповідачки [PERSON] є [ADDRESS]. Сім"я року перебуває на обліку, як така, де батьки не створили належні умови для утримання, виховання та розвитку дітей в Любомирівській селищній раді. З 25 липня 2018 року перебуває під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді. Також сім"я і раніше перебувала під соціальним супроводом в 2014-2015 році. Актами обстежень матеріально-побутових умов життя сім"ї [PERSON], датованих 13 жовтня 2014 року, 09 жовтня 2015 року, 07 грудня 2016 року, 12 січня, 03 серпня 2017 року, 19 лютого, 11 березня та 23 квітня 2018 року встановлювалося, що що санітарні умови проживання дітей незадовільні, в будинку брудно, постільна білизна брудна, житло потребує ремонту, в будинку відключено електропостачання, продукти харчування відсутні або ж виявлені у обмеженій кількості, мати вживає спиртне, не за призначенням витрачає кошти соціальних виплат, дітей не доглядає, в малій кількості засоби гігієни, діти не забезпечені сезонним одягом, на зауваження реагує агресивно та неадекватно (а.с.14, 16, 19, 22, 24, 92, 93, 95). Останнім обстеженням за актом від 11 лютого 2019 року встановлено, що будинок, у якому вона проживає не підключений до електроенергії, в аварійному стані, непригодний для проживання і утримання дітей. Як вбачається з повідомлення в.о. головного лікаря Снігурівської ЦРЛ [PERSON] від 04.09.2017 року, діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], знаходились в дитячому відділенні Снігурівської ЦРЛ з 16.12.2016 року по 13.01.2017 року по соціальним показам, в подальшому в супроводі соціальної служби переведені до дитячого будинку; [PERSON], [INFO], із дитячого відділення 16.12.2016 року переведена до обласної дитячої лікарні з діагнозом тотальна позагоспітальна пневмонія; діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] знаходились в дитячому відділенні ЦРЛ з 16 по 22.12.2016 року по соціальним показам та в подальшому переведені до дитячого реабілітаційного центру (а.с.55). За долученими до матеріалів справи актами, відповідачка попереджалася про наслідки ухилення від виконання батьківських обов"язків, однак належних висновків не зробила (а.с.15, 17). За даними довідки лікаря-нарколога від 13.03.2013 року, [PERSON] оглянута лікарем щодо алкогольної залежності з діагнозом зловживання алкоголем (а.с.13). За місцем проживання відповідачка зарекомендувала себе з негативного боку, як така, що палить, вживає спиртні напої, перебуває на обліку як сім'я, яка не створила умови для виховання, навчання та утримання дітей (а.с.12). Розпорядженням Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області №9-р від 10.01.2017 року, малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], направлено на повне державне забезпечення до Миколаївського обласного будинку дитини, за заявою матері [PERSON] у зв"язку зі складними життєвими обставинами (а.с.21). За даними головного лікаря Миколаївського обласного будинку дитини Миколаївської обласної ради [PERSON] від 07.09.2017 року №05-876-03, стан дітей при надходженні до установи [PERSON], [INFO], середньої ступені важкості, з проявами гострої респіраторної інфекції з гіпотрофією ІІ ступеню (білково-енергетична харчова недостатність помірного ступеню), дефіцитною анемією, стигмами рахіту І ступеню та з іншими вадами затримки очікуваного нормального фізіологічного розвитку. Має вади розвитку системи кровообігу - дефект міжпередсердної перегородки, відкрита артеріальна протока. За час надходження в Будинку дитини хворіла, діагнози: гостра респіраторна інфекція дихальних шляхів множинних локалізацій назо-фаринго-ларінго-трахео-бронхити з обструкцією. Малолітня [PERSON], [INFO], прибула з діагнозом реконвалісцент г.бронхіта. Анемія дефіцита Іст. Дитина не була щеплена вакциною БЦЖ, R-манту не виконана. При огляді дитини були виявлені попрілості сідниць, промежини, поперекової ділянки, стегон, що були кваліфіковані як ІІ ступеню. На лівій щоці по носо-губній складці у дитини знаходиться шрам. Під час перебування у Будинку дитини дівчинка була обстежена. Встановлений діагноз: затримка психічного розвитку. Простий гіперметропічний астигматизм. Діагноз затримки психічного розвитку виставлений через те, що дитина розмовляє короткими фразами, неспроможна створити речення. КПР 58% що відстає від вікової норми. Сенсорний розвиток на недостатньому рівні (а.с.79). Згідно відповіді адміністрації Миколаївського обласного будинку дитини від 24.10.2018 року за №05-1025.04, де з 13.01.2017 року на повному державному забезпеченні перебувають малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за час перебування яких мати жодного разу не відвідувала своїх дітей в закладі, долею дітей не цікавилась, до закладу не телефонувала (а.с.143). Те ж саме стосовно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають в КЗ "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради, за повідомленням директора центру від 30.10.2018 року за №01-1161 (а.с.145). Мати жодного разу не приходила до центру відвідати дітей, не телефонувала. Під час проведення діагностики у дітей виявлено високий рівень тривожності, занижена самооцінка, невпевненість у собі та своїх силах. Через відсутність інтересу з боку матері до захоплень та переживань дітей, вони вважають себе непотрібними та самотніми. Діти дуже ображені на свою матір, не хочуть згадувати про неї та висловлюють побажання бути влаштованими до іншої родини. Як вбачається з листа Снігурівського РЦСС СДМ від 13.11.2018 року, сім"я [PERSON] з 25.07.2018 року й по теперішній час перебуває під соціальним супроводом з метою покращення житлово-побутових умов проживання родини, підвищення батьківського потенціалу та повернення дітей в родину. Раніше сім"я вже перебувала під соціальним супроводом 22.01.2014 року по 04.06.2014 року та з 13.08.2014 року по 19.08.2015 року. На даний час відповідачка проживає у будинку матері, працює на сезонних польових роботах, зі слів громади зловживає спиртними напоями, умови для проживання в будинку відсутні, електроенергія відключена. Мати дітей не робить жодних кроків для їх повернення. На даний час умов для повернення дітей в родину мати не створила (а.с.147). При допиті свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що проживають з відповідачкою у одному селі. Остання умисно ухиляється від виконання материнських обов"язків, дітьми не цікавиться, будинок занедбаний, умови для проживання дітей не створено. [PERSON] засвідчила, що як фахівець із соціальної роботи Любомирівської сільскої ради здійснює постійний супровід сім"ї відповідачки, яка жодних заходів до повернення дітей тривалий час не вживає, рекомендацій фахівців не виконує, на даний час будинок, де проживає відповідач знаходиться у аварійному стані, умови для проживання дітей не створено. Згідно висновку органу опіки та піклування Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області №2 від 25 квітня 2018 року, прийнятого з посиланням на досліджені судом докази, визнано доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дитини (а.с.96). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Всупереч вимог ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не опікується дітьми, не доглядає їх, не турбується про їх фізичний і духовний розвиток, протягом тривалого терміну попереджалася про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, проте належних висновків не зробила, не зважаючи на неодноразові попередження, в родині не створені належні умови для утримання, виховання та розвитку дітей, заходів до повернення дітей відповідачкою не вживалися, тривалий час мати дітей не відвідувала, не цікавилася їх здоров"ям, матеріальними потребами, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. З наведеного суд приходить до висновку, що поведінка відповідачки по невиконанню батьківських обов"язків є винною. Позбавлення батьківських прав є засобом захисту прав дітей. Позбавлення відповідачки батьківських прав, як крайній захід впливу через не виконання нею батьківських обов"язків є виправданим та співмірним, та такий що буде в інтересах дітей. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд вирішує питання про стягнення аліментів на дітей. Оскільки малолітні діти відповідачки не отримують від неї грошової та іншої допомоги, діти влаштовані до державних закладів, аліменти підлягають примусовому стягненню. Під час вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та ухвалює про їх задоволення. У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved