Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

01 червня 2021 представник позивача адвокатське бюро "Калінін і Партнери" в особі адвоката Калініна С.К. звернувся в інтересах [PERSON] до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЇ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОНАТІ", просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за №28708, про стягнення з позивача на користь відповідача суми боргу в розмірі 7544,00 грн., а також витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1000 грн. Також просить стягнути на його користь судовий збір та витрати за надання правової допомоги адвокатом у сумі 5000 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, який є нечинним. Просив справу розглянути без їх участі. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 04.06.2021 року відкрито провадження у справі за позовом представника позивача адвоката Калініна С.К., який діє в інтересах [PERSON] , ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судовий розгляд на 23.06.2021р. 13.07.2021 року від представника відповідача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОНАТІ" надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з огляду нате, що 09 липня 2020 року між ТОВ "Глобал Кредит" та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту № 001/20/074702 у відповідності до якого останній надано кошти у сумі 2300 грн, строком на 14 днів, з нарахуванням відсотків за користування кредитом в розмірі 2,0% за добу, що дорівнює 730,00 % річних, з фіксованою процентною ставкою 644,00 грн, яка є незмінною протягом строку дії даного договору. 22.02.2021 року між ТОВ "Глобал Кредит" та ТОВ "ФК"СОНАТІ", укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань в тому числі за кредитним договором 001/20/074702 від 09.07.2020 року. 24.02.2021 позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості. Отже з вищевказаного слідує висновок, що ТОВ "ФК"СОНАТІ" набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором фінансового кредиту № 001/20/074702 від 09.07.2020 року. У вимозі від 24.02.2021 ТОВ "ФК"СОНАТІ" зазначив суму заборгованості, строки добровільного виконання, та намір звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, які було проігноровано. Стверджують, що стягнення проводилось на підставі документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, а тому у задоволені позову просив відмовити, розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача. Окрім того, з урахуванням принципу співмірності та розумності, характеру виконаної адвокатом роботи, просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріали справи містять копію договору фінансового кредиту № 001/20/074702 від 09.07.2020 року укладений між ТОВ "Глобал Кредит" та [PERSON] про надання фінансового кредиту у сумі 2300 грн., зі строком повернення кредиту в повному обсязі 23 липня 2020, з розміром процентної ставки 2,0% за добу, що дорівнює 730,00 % річних, з фіксованою процентною ставкою 644,00 грн, яка є незмінною протягом строку дії даного договору. Із спірного виконавчого напису від 25.02.2021 року за номером 28708 вбачається, що ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЇ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОНАТІ", яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ "ГЛОБАЛ КРЕДИТ" на підставі Договору відступлення прав вимоги № С-ГК-220221-1 від 22.02.2021 звернулось до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису. 25.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №28708, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за договором фінансового кредити №001/20/074702 від 09.07.2020 року, укладеним між первісним кредитором ТОВ "ГЛОБАЛ КРЕДИТ" (правонаступниками якого є ТОВ "ФК"СОНАТІ") та [PERSON] . Вказаний виконавчий напис вчинено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 22.02.2021 року по 25.02.2021 року. Сума заборгованості складає 7544,00 грн., у тому числі: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 2300 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 5244 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати зі стягувача у розмірі 1000 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 8544,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. від 19.03.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 64902753 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 8544,00 грн. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 39 Закону України«Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову КабінетуМіністрів Українивід 26листопада 2014року №662 «Про внесеннязмін допереліку документів,за якимистягнення заборгованостіпровадиться убезспірному порядкуна підставівиконавчих написівнотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови КабінетуМіністрів Українивід 26листопада 2014року №662«Про внесеннязмін допереліку документів,за якимистягнення заборгованостіпровадиться убезспірному порядкуна підставівиконавчих написівнотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений договор фінансового кредиту № 001/20/074702 від 09.07.2020 року, між первісним кредитором ТОВ "ГЛОБАЛ КРЕДИТ" (правонаступниками якого є ТОВ "ФК"СОНАТІ") та [PERSON] , що наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є документом, який підтверджує безспірність заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором у розумінні п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки стягувачем не надано нотаріусу для вчинення відповідного напису саме нотаріально посвідченого договору, за яким виникла заборгованість. Судом враховано, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Пронотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана позиція в тому числі викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, 02 липня 2019 року справа № 916/3006/17 з подібних правовідносин. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову (Постанова Верховного Суду від 26.06.18 у справі № 910/16252/17). Суд зазначає, що копії документів надані відповідачем, які стали підставою для вчинення виконавчого напису, письмові пояснення та додатки до них, не містять первинних документів про розмір заборгованості. Матеріали справи містять «виписка з особового рахунка за договором фінансового кредиту № 001/20/074702 від 09.07.2020, ПІБ: [PERSON] » яка не є випискою з рахунку позивача, а є довідкою, набраною друкованим текстом на аркуші формату А4 в довільній формі та підписана предтавником ТОВ "ФК"СОНАТІ", не скріплена печаткою відповідача та навіть не засвідчена належним чином, тобто відомості про розмір заборгованості не підтверджені жодними первинними документами, а тому, за вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду. Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Разом з тим, у разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. Судом встановлено, що правнича допомога Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» полягала у опрацюванні матеріалів наданих клієнтом, складання, оформлення (друк) адвокатського запиту приватному виконавцю; пошук та вивчення судової практики; складання заяви про забезпечення позову та позовної заяви. Також суд враховує малозначність справи, та розгляд її в спрощеному позовному провадженні з викликом осіб. Враховуючи, що представник відповідача заперечував щодо розміру витрат на правову допомогу, суд вбачає зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність та пропорційність до предмету спору та ціни позову, і вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 2000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved