Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

29.01.2018 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради Паламарчук П.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить винести рішення щодо продовження госпіталізації [PERSON], який народився 20.04.1964 року, до КЗ «Херсонська психіатрична лікарня» ХОР у примусовому порядку. В заяві заявник зазначив, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково у зв'язку з психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії, параноїчної форми, безперервно-прогредієнтного типу перебігу, неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні, за рішенням суду від 08.05.2008 року визнаний недієздатним. На підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28.07.2017 року знаходиться на стаціонарному лікуванні у КЗ «ХОПЛ» ХОР у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначив, що на сьогоднішній день психічний стан [PERSON] потребу продовження лікування, оскільки хворий напружений, підозрілий, має маячні ідеї переслідування, отруєння, відмовляється від їжі, агресивно ставиться до рідних, не усвідомлює свого хворобливого стану, що перешкоджає йому самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У зв'язку з цим, [PERSON] потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку. Лікар-психіатр пояснив, що психічний стан [PERSON] нестабільний, у нього порушився нічний сон, він непосидючий, відмовляється від прийому ліків, схильний до втечі, безконтрольного вживання спиртних напоїв, агресії до рідних, медичного персоналу та інших пацієнтів, погрожує розправою опікуну. У зв'язку з неможливістю самостійно забезпечити свою життєдіяльність, потребує продовження лікування в умовах психічного стаціонару. Заінтересована особа - опікун [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити. Зазначив, що [PERSON] є його братом, вважає за доцільне продовжити лікування останнього, оскільки, перебуваючи вдома, займається бродяжництвом, ліки не приймає, агресивно налаштований відносно матері та сусідів, вмикає газ вдома, з опікуном проживати не бажає. [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він дійсно потребує лікування, не заперечував проти продовження лікування та проти задоволення заяви. Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву як обґрунтовану, не заперечувала проти її задоволення. Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 339 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до вимог ч.1 ст.340 ЦПК України у заяві про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для продовження надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч.2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. З матеріалів справи та оглянутої в судовому засіданні медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона №2(о)-53/08 від 08.05.2008 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним та призначено [PERSON] опікуном над ним. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28.07.2017 року продовжено лікування [PERSON] у КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР у примусовому порядку. [PERSON] надав згоду на його лікування у психіатричному закладі. Згідно заяви [PERSON] просить продовжувати лікування [PERSON] Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради №346 від 25.01.2018 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад з 1996 року, неодноразово знаходився на лікуванні у Херсонській обласній психіатричній лікарні з приводу параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним перебігом захворювання, є інвалідом ІІ групи безстроково. Потребує продовження лікування у стаціонарних умовах Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради у примусовому порядку. Суд вважає, що самі по собі факти емоційної нестабільності [PERSON] не можуть слугувати беззаперечною підставою того, що особа потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. Проте висновок лікарів-психіатрів містить певні посилання, які дають підстави вважати, що у [PERSON] наявний розлад психічного стану і стан його здоров'я вимагає продовження стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Крім того, в сенсі позиції Високого Європейського Суду, висловленої у справі «Ракевич проти Росії» № 58973/00 від 28.10.2003 року, відносно того, що захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації, і захворювання повинно продовжуватись протягом періоду госпіталізації, - суд приходить до висновку, що комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, було встановлено у [PERSON] такий вид тяжкого психічного розладу здоров'я, який свідчить про те, що він не здатний забезпечити свою життєдіяльність. За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. Зазначене є підставою для продовження надання [PERSON] психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved