Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

29 липня 2020 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) щодо їх спільної малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; стягнути щомісячно з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), з кожного окремо, на користь Троїцької сільської ради як органу опіки та піклування аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що на території Троїцької сільської ради проживає сім`я відповідачів. Дані громадяни від спільного проживання мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 22 липня 2020 року до органу опіку та піклування надійшла інформація про те, що на території зони відпочинку (пляжі), розташованої в районі вул. Дружби, с. Привовчанське, Павлоградського району [PERSON] та [PERSON] , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, своїми діями створюють безпосередню загрозу життю та здоров`ю своїй малолітній дитині [PERSON] . Виїздом працівників сільської ради інформація про знаходження [PERSON] та [PERSON] в стані сильного алкогольного сп`яніння та проте, що малолітня дитина знаходилась біля водойму фактично без догляду, що створювало безпосередню загрозу її життю та здоров`ю, була підтверджена. За участю співробітників Павлоградського відділу поліції [PERSON] було вилучено та поміщено до педіатричного відділення КЗ "Павлоградська центральна районна лікарня "ДОР". 23 липня 2020 року виконавчим комітетом Троїцької сільської ради було винесено рішення про негайне відібрання малолітнього [PERSON] у батьків. Батьки [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, на даний час ніде офіційно не працюють, систематично зловживають спиртними напоями, в сім`ї мали місто факти домашнього насильства. Факт свідомого ухиляння [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей підтверджується рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 29 січня 2019 року, згідно з яким вони були позбавлені батьківських прав відносно малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачі та представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. У судовому засіданні відповідачі пояснили, що на даний час вони стали на шлях виправлення, не зловживають спиртними напоями, бажають повернути дитину. [PERSON] пояснила суду, що вдома підготували належні умови для проживання дитини, знає, що дитина потребує медичної допомоги у зв`язку з чим, дізналась умови прийому у лікаря-невролога. Тому просять врахувати дані обставини та відмовити в позові. Представник третьої особи позов підтримав, просив задовольнити. Заслухавши пояснення відповідачів та представника [PERSON] , представника третьої особи, дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувають, є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до інформації Виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, 10.08.2019 року до служби у справах дітей при виконавчому комітеті Троїцької сільської ради поступила інформація про те, що [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] , була доставлена до КЗ "Павлоградська центральна районна лікарня". Виїздом встановлено, що [PERSON] разом з дитиною, знаходячись в стані сильного алкогольного сп`яніння, перебувала на автостанції м.Павлограда (а.с.20). Відповідно до рішення виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області «Про негайне відібрання малолітньої дитини» від 23.07.2020 року за № 82, негайно відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] у батьків: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не забезпечують дитині належних умов виховання, чим створюють загрозу його життю та здоров`ю (а.с. 10). Згідно із висновком за від 29 липня 2020 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Троїцької сільської ради, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків по догляду та утриманню дитини [PERSON] , вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по відношенню до їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з утриманням аліментів на користь дітей ( а.с. 7-9). Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року у справі №185/6015/18, [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо їх спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Указані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Судом також встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, що відповідачі на даний час стали на шлях виправлення, що підтверджується наступними обставинами. Згідно відповіді КЗ "Центр соціальної підтримки дітей та сімей "Добре вдома" Дніпропетровської обласної ради, за час перебування дитини у відділенні "Термінове влаштування дітей" з 18 серпня 2020 року по теперішній час мати, [PERSON] приїздила до закладу 28 грудня 2020 року без дозволу на відвідування дитини. Жінці було роз`яснено процедуру відвідування дитини та відправлено до служби у справах дітей виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. 27 січня 2021 року мати, [PERSON] , та батько [PERSON] відвідали дитину, [PERSON] , за дозволом служби у справах дітей виконавчого комітету Троїцької сільської ради від 26 січня 2021 року № 6. Мати телефонувала завідувачу відділення 15.01.2021 року, 23.01.2021 року, 24.01.2021, 19.02.2021, 10.03.2021, 01.04.2021, 09.04.2021 та цікавилась здоров`ям та розвитком сина. Згідно довідки КП "Дніпропетровський наркологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради № 1860/560 від 06.09.2019 року, [PERSON] знаходилась на добровільному стаціонарному лікуванні в відділенні № 3 Дніпропетровського обласного наркологічного диспансеру з 23.08.2019 року по 06.09.2019 року. В судовому засіданні [PERSON] пояснила суду, що на даний час не може повторно пройти лікування, оскільки [INFO] у неї народилась донька [PERSON] , яку вона годує, що перешкоджає прийняттю необхідних для лікування ліків. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 15.12.2020 року, в будинку за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , разом з нею проживають [PERSON] , співмешканець, та [PERSON] , донька. [PERSON] ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох річного віку, співмешканець постійного місця роботи не має, працює по найму, на момент відвідування [PERSON] і [PERSON] були в тверезому стані, у будинку пічне опалення, електроосвітлення, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, в кімнатах тепло, у будинку є продукти харчування, миючі засоби, дитина забезпечена одягом, та памперсами. В господарстві є невеликий запас дров та продуктів харчування. Згідно характеристики № 562 від 11.12.2020 року від Виконавчого комітету Троїцької сільської ради, [PERSON] протягом останніх трьох місяців, за свідченням її самої, сусідів та депутатів, не вживає спиртні напої. До виконкому сільської ради не надходило скарг від жителів села чи родичів про неналежну поведінку [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є рідною сестрою [PERSON] , працює у ТОВ «Снек Продакшн», відносини з сестрою нейтральні, вважає [PERSON] доброю матір`ю, коли вона твереза, останнім часом не бачила її п`яну, [PERSON] приходить до неї з донькою [PERSON] твереза, [PERSON] та [PERSON] зараз не зловживають спиртними напоями, вважає, що [PERSON] змінилась, [PERSON] та [PERSON] зможуть виховувати дитину. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є чоловіком [PERSON] , працює у ТОВ «Снек Продакшн», він з [PERSON] та [PERSON] 2 рази їздили до [PERSON] до будинку, де влаштована дитина, привозили дитині іграшки, відповідачів він бачить рідко, останній раз бачив їх у нетверезому стані більше року тому, у відповідачів в будинку нормальні умови, зробили ремонт. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] , працює вчителем, відносини з донькою нормальні, донька спиртні напої зараз не вживає, [PERSON] працює в селі по найму. Свідок вказала, що на її особисту думку ставлення доньки до дитини змінилось, вважає, що донька та її співмешканець [PERSON] зможуть піклуватись про дитину. Наприкінці допиту свідків на питання представника третьої особи щодо можливості призначення свідків опікунами дитини, [PERSON] , кожен окремо свідок вказав, що не готові бути призначеними опікунами. В судовому засіданні як [PERSON] , так і [PERSON] , батьки дитини, кожен окремо, просили суд не позбавляти їх батьківських прав, вказали, що стали на шлях виправлення, створили умови для проживання дітей вдома, [PERSON] пояснив, що намагається влаштуватись на роботу офіційно, вантажником до ТОВ «Снек Продакшн», проте відповіді ще не отримав. [PERSON] готова до піклування про дитину, знаючи про необхідність лікування дитини у лікаря-невролога, дізналась про умови прийому у лікаря. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позбавлення батьківських прав за відсутності підстав для цього з причин недоведеності, може вплинути на права та інтереси малолітньої дитини. Відповідачі в міру своїх об`єктивних можливостей намагаються забезпечити дітям все необхідне та виявляють інтерес до неї. Батьки дитини бажають піклуватись про неї, проти позбавлення їх батьківських прав заперечують. Крім того, позиція відповідачів, а саме їх намагання зберегти зв`язок з дітьми та залучення до розгляду справи адвоката, надання доказів суду в підтвердження своєї позиції, зміна способу життя, свідчать про те, що вони є тими особами, щодо якої немає нагальної необхідності позбавлення батьківських прав щодо своєї дитини. Зазначені фактори в сукупності, на думку суду, можна розцінювати як такі, що доводять відсутність факту ухилення відповідачів від виховання дитини, а також доводять відсутність факту свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками. Тому суд вважає, що наявні в матеріалах цивільної справи докази не можуть бути достатніми для обґрунтованості висновку про свідоме та умисне ухилення відповідачів від виховання дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13192/19-ц. Відтак суд вважає, що родинний зв`язок між батьками і дитиною можливо відновити, а тому не вбачається доведеності необхідності застосування до відповідачів такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав, тобто прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, доцільність вжиття якого позивачем не аргументовано. Згідно з абзацу 2 п. 18 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. З огляду на вказане вище, суд вважає за необхідне надати відповідачам можливість реалізувати їх право на особисте виховання їх дитини. Разом з тим, слід попередити відповідачів про необхідність вжити активних заходів щодо зміни ставлення до виховання дитини і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням відповідачами батьківських обов`язків.

Outcome: dismissed