Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Косівсько -Плянська сільська рада звернулася в суд з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, посилаючись на те, що, що сільська рада є власником футбольного стадіону, розташованого у присілку «Березів», загальна площа якого складає 0,8678 га територія [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Вказана земельна ділянка віднесена до замель запасу сільської ради, цільовим призначенням рекреація та відпочинок. 31 серпня 2015 року при перевірці додержання вимог земельного законодавства, в частині самовільного захоплення земельної ділянки відповідачем, встановлено, що він самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,022 га (частину стадіону) шляхом встановлення огорожі до свого дворогосподарства, а саме за адресою с. Косівська Поляна, 707. Зазначена земельна ділянка розташована з боку поля, але є необхідною для його безпечної експлуатації. До матеріалів перевірки було додано виготовлену зйомку (кадастровий план земельних ділянок, розташованих в с. Косівська Поляна присілок «Березів»для розміщення стадіону) проведеною спеціалістами «ГТЗ Сервіс-Земля» із позначенням самовільно захопленої земельної ділянки, яку використовує відповідач. Таким чином, актом перевірки від 31.08.2015 року зафіксовано факт порушення п.б ст.. 211 Земельного кодексу України, а саме, самовільне зайняття земельної ділянки. На підстві цього акту було виписано припис №0000064 від 3.08.2015 року, згідно якого до 30 вересня 2015 року [PERSON] зобов"язано усунути виявлене порушення шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Однак відповідач не усунув порушення і вищевказана земельна ділянка продовжувала незаконно використовуватися, огорожа не демонтована. Жодних договорів, які б надавали право користування цією ділянкою відповідачу не укладалося, жодних рішень щодо передачі даної земельної ділянки у користування відповідачу сільською радою не приймалося. Зважаючи на наведене, дії відповідача із самовільного зайняття земельної ділянки порушують права органу місцевого самоврядування, як власника земельної ділянки на самостійне володіння, користування, розпорядження нею. У зв"язку з чим просили зобов"язати [PERSON] звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, земельну ділянку стадіону площею 0,0212 га, яка розташована на території присілку «Березів» [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача, сільський голова [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позові та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Причина його неявки суду невідома. Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до такого висновку. Земельні правовідносини, зокрема пов'язані із користуванням землею, регулюються\~Конституцією України,\~Земельним кодексом України,\~Законом України "Про оренду землі",\~Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом, а також договором оренди землі.\~Стаття 13 Конституції України, серед іншого визначає, що земля, яка знаходяться в межах території України, є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. В силу приписів\~статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Судом встановлено, що позивач [PERSON] сільська рада, як орган місцевого самврядування, являється власником земельної ділянки футбольного стадіону, розташованого у присілку «Березів» с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області, загальна площа якого складає 0,8678 га, тобто вказана земельна діянка віднесена до земель запасу сільської ради, цільовим призначенням якої є рекреація та відпочинок. З акту перевірки дотримання земельного законодавства від 31 сепрня 2015 року вбачається, що державним інспектором сільського господарства Закарпатської області головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства [PERSON] у присутності громадянина [PERSON] проведена позапланова перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства в частині самовільного захоплення земельної ділянки громадянином [PERSON] від земель запасу [PERSON] сільської ради ( частину території стадіону в с. Косівська поляна), у результаті перевірки якої, встановлено, що громадянин [PERSON], мешканець с. Косівська Поляна, 707 Рахівського району Закарпатської області, самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0212 га ( частину території сільського стадіону) із земель запасу [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, шляхом встановлення огорожі до свого дворогосподарства. Внаслідок таких винних дій відповідачу [PERSON] видано припис №00000644 від 31 серпня 2015 року, яким приписано в тридцятиденний термін усунути порушення земельного законодавства, шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки загальною площею 0,0212 га, яка відведена для розміщення стадіону для потреб громади села, із земель запасу [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Однак, згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 20 вересня 2015 року, відповідач [PERSON] умови припису Держсільгоспінспекції в Закарпатській області від 31 серпня 2015 року №00000644 не виконав, а саме не звільнив самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0212 га, яка знаходиться у запасі земель [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області. У зв"язку з чим Держсільгоспінспекцією в Закарпатській області повторно видано [PERSON] припис №00000646 від 30 вересня 2015 року, яким приписано у тридцятиденний строк усунути порушення земельного законодавства, шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки загальною площею 0,0212 га, яка відведена для розміщення стадіону для потреб громади села, із земель запасу [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Станом на 2 листопада 2015 року відповідач [PERSON] вимоги припису №00000646 від 30 вересня 2015 року вдруге не виконав, а саме не звільнив замовільно зайняту земельну ділянку, що знаходиться у власності [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області і призначення для розташування і обслуговування сільського стадіону, що стверджено актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Держсільгоспінспекції в Закарпатській області від 2 листопада 2015 року. Також факт самовільного зайняття частини земельної ділянки сільського стадіону с. Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області відповідачем [PERSON], стверджено кадастровою зйомкою плану земельних ділянок, розташованих в с. Косівська Поляна присілок «Березів , проведеною спеціалістами «ГТЗ Сервіс-Земля) із позначенням самовільно захопленої земельної ділянки, яку використовує відповідач. Згідно\~статті 212 Земельного кодексу України\~самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Враховуючи, що під час судового розгляду факт самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки у період часу з 2015 року по теперішній час знайшло своє підтвердження, що в повному обсязі підтверджується зібраними у справі доказами, натомість відповідачем протилежне жодними доказами в силу ст..81 ЦПК україни не доведено, позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, з урахуванням задоволення позову з відповідача в користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені позивачем. Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд стягує з відповідача на користь позивача 1600 грн. сплаченого судового збору, що підтверджено матеріалами справи.

Outcome: approved