Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

27.03.2014 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] третя сторона Зачепилівський РС ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зняття з реєстраційного обліку в якому зазначено, що [PERSON] зареєстрований в його будинку який розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки він проживав в цивільному шлюбі з його донькою [PERSON] який 03.07.2013 року рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області був розірваний. Даний будинок є його приватною власністю. На даний час з 2012 року [PERSON] не проживає в вказаному вище будинку, що підтверджується актом обстеження депутатів Бердянської сільської ради Зачепилівського району Харківської області. Позивач стверджує, що до теперішнього часу відповідач [PERSON] не знявся з реєстраційного обліку з його житлової площі, що є суттєвою перешкодою як для здійснення прав вільно володіти, користуватись та розпоряджатись будинком як своєю власністю, на його неодноразові звернення з приводу виписатися з будинку відповідач не реагує. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим будинком, який належить йому [PERSON] та зобов"язати Зачепилівський РС ГУ ДМС України в Харківській області зняти відповідача з реєстраційного обліку як проживаючого за адресою [ADDRESS], та стягнути з відповідача витрати по наданню юридичної допомоги в сумі 300 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та просить суд визнати відповідача особою, що втратила право користування житлом, та знятті його з реєстрації, так як з 2012 року він не проживає в його будинку, що значно погіршує житлові умови, створює перешкоди в користуванні цим приміщенням, порушує його право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно про, що в справі долучене повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав, що судом сприймається як його згода з позовом. Від завідувача Зачепилівського РС ГУ ДМС України в Харківській області Мосенцова С.І. до суду надійшла заява в якій він просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує. Суд, з урахуванням думки позивача, вирішив розглянути справу без участі відповідача, та третьої особи дослідивши надані суду докази, постановити заочне рішення, так як згідно ст. 224 ЦПК України де зазначено, що „У разі неявки в судове засідання відповідача який належним чином повідомлений про розгляд справи, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів" вважає, що справу можливо розглянути без відповідача [PERSON] подальшим виконанням ст. 227 ЦПК України - направлення йому копії заочного рішення суду. - довідку № 02-30/183 від 19.03.2014 року видану Бердянською сільською радою в тім, що громадянин [PERSON] [INFO], зареєстрований у житловому будинку за адресою : [ADDRESS]., - акт обстеження депутатів Бердянської сільської ради Зачепилівського району Харківської області від 25.03.2014 року згідно якого [PERSON] з 2012 року не проживає в будинку який належить [PERSON], - договір купівлі - продажу будинку від 02.09.1999 року., - технічний паспорт на садибний будинок., - ідентифікаційний номер [PERSON], - рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 03.07.2013 року., - заяву завідувача Зачепилівського РА ГУ ДМС України в Харківській області., - копію паспорта позивача [PERSON], - квитанцію від 26.03.2014 року., приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи із наступного: Згідно ст. 16 ч.1 ЦК України «кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». ч. 1 ст. 383 ЦК України передбачає " власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб…" ч.2 ст. 405 ЦК України передбачає «член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом». Згідно ст. 60 ЦПК України «кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу». Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 71 ч.1 ЖК України «при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Ст. 72 ЖК України "визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку". Ст. 107 ч.2 ЖК України передбачає що, «у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункту договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім»ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття». В судовому засіданні було встановлено, що відповідач з 2012 року не проживає в домоволодінні [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Рівненської області де проживає до теперішнього часу. Ст. 150 ЖК України « громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ним ( нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди». Ст. 109 ЖК України « виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку». Таким чином у судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач являється власником житлового будинку, з надвірними будівлями який розташований в [ADDRESS]., що підтверджується договором купівлі - продажу АВВ № 172663 від 02 вересня 1999 року. В цьому будинку зареєстрований на обліку відповідач [PERSON] який з 2012 року не проживає в цьому будинку, що підтверджується актом депутатів Бердянської сільської ради Зачепилівського району Харківської області. До теперішнього часу відповідач [PERSON] не знявся з реєстраційного обліку з житлової площі, що є суттєвою перешкодою як для здійснення прав вільно володіти, користуватись та розпоряджатись будинком позивачу як своєю власністю, відповідач втратив своє право на користування житлом, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, при цьому суд також керується п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 « Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами норм ЖК України» від 12.04.1985 року в якій вказано, що наймач або член сім»ї втрачає право користування житловим приміщенням якщо він вибув на інше місце проживання. Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрати по наданню юридичної допомоги в розмірі 300 грн., підлягають задоволенню оскільки підтверджені відповідними квитанціями. На підставі викладеного,

Outcome: approved