Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У серпні 2013р. позивач звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, поставлено питання про визнання [PERSON], [PERSON], та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Позивач вказує на те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (далі - відповідачі) зареєстровані у вказаній квартирі з 2008-2009р.р., однак, з липня 2013р. фактично проживають в іншому місці. Також позивач зазначає, що з липня 2013р., на правах власника спірної квартири, вона неодноразово зверталася до відповідачів щодо зняття з реєстраційного обліку у квартирі, однак добровільно зробити це відповідачі відмовляються, що зумовило її звернутися до суду за захистом порушених прав, реєстрація відповідачів у квартирі не дозволяє їй зареєструватися у придбаній квартирі. В судове засідання позивач не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, направила до суду свого повноважного представника, який у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду оповіщалися у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.ст.60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач є власником квартири [ADDRESS], яка була придбана позивачем з прилюдних торгів, що організовані ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» та оформлені протоколом №2-К-565-ПР-і від 11.04.2013р. про проведення прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна, яке на праві власності належить боржнику - громадянину Великобританії [PERSON], (відповідачу 1 у справі), на підставі якого складений акт продажу нерухомого майна (предмету іпотеки) на прилюдних торгах від 22.04.2013р., затверджений начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Кантеміром В.І. Вказані обставини, підтверджуються свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів від 16.07.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1124 (а.с.6) та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.07.2013р. (а.с.7). Також, судом з довідки КП «Житлово-експлуатаційна контора «Михайлівська» №670 від 09.08.2013р. встановлено, що відповідачі у квартирі [ADDRESS], не проживають (а.с.8), однак зареєстровані, про що свідчать відомості ВАДР ГУ ДМС України в м.Києві від 02.09.2013р., надані до суду (а.с.12-14). З пояснень представника позивача у судовому засіданні встановлено, що з липня 2013р. позивач, на правах нового власника спірної квартири, неодноразово зверталася до відповідачів щодо зняття їх з реєстрації у вказаній квартирі, однак отримувала відмову відповідачів від цього. В ході розгляду справи, відповідачем 3 неодноразово надавалися письмові клопотання про зупинення провадження у справі, до отримання результатів розгляду судом іншої справи вирішення якої безпосередньо впливає на підстави, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Так, за клопотанням відповідача 3, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 22.05.2014р., було зупинено провадження у цій справі, до набрання законної сили рішенням у справі №761/18427/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], приватного підприємства "Спеціальне підприємство "Юстиція", Управління державної виконавчої служби ГУЮ у м.Києві про визнання договору недійсним та застосування реституції. Однак, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.06.2014р. провадження у справі №761/21272/13-ц було відновлено, оскільки, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 23.01.2014 р., залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 29.05.2014р., позов [PERSON] до [PERSON], приватного підприємства "Спеціальне підприємство "Юстиція", Управління державної виконавчої служби ГУЮ у м.Києві про визнання договору недійсним та застосування реституції, у справі №761/18427/13-ц, залишено без розгляду. В подальшому, в ході розгляду справи, відповідачем 3 знову було подано клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом [PERSON] до Управління державної виконавчої служби ГУЮ у м.Києві, [PERSON], приватного підприємства "Спеціальне підприємство "Юстиція", 3-тя особа: ПАТ «Укргазбанк» про визнання недійсними прилюдних торгів, акта про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Однак, на дату винесення рішення у цій справі, доказів наявності в провадженні суду іншої справи, вирішення якої безпосередньо впливатиме на повноту розгляду у справі №761/21272/13-ц, відповідачем 3 не надано. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст.319 ЦК України). Згідно зі ст.150 Житлового кодексу Української РСР від 30.06.1983 № 5464-X із змінами (далі - ЖК Кодекс), громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст.386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, з перелічених норм закону вбачається, що саме власнику квартири належить право користування та розпорядження своєю квартирою, а реєстрація відповідачів порушує інтереси позивача щодо користування та розпорядження належної їй на праві власності квартири [ADDRESS]. Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та враховуючи те, що відповідачі у спірній квартирі не проживають понад встановлені законом строки, а також, зважаючи на те, що відповідачами не надано доказів щодо визнання недійсними прилюдних торгів, договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який оформлений на підставі протоколу №2-К-565-ПР-і від 11.04.2013р. про проведення прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна, акту продажу нерухомого майна (предмету іпотеки) на прилюдних торгах від 22.04.2013р., отже, вказаний договір купівлі-продажу є дійсним, а тому, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав про задоволення позову та визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно судовий збір у розмірі 114,70грн., який сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved