Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього такого, що втратив право користуванням жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] (теперішня адреса: [ADDRESS] (а.с. 18), який належить їй на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування від 01 вересня 2000 року. Крім позивача в будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , однак останній в будинку не проживає з 2007 року, участі в утриманні будинку та сплаті комунальних платежів не несе. Оскільки реєстрація відповідача у будинку створює позивачу перешкоди у вільному володінні та розпорядженні належною їй власністю, тому позивач вимушена звертатися до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, подала до суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить провести розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с. 53). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, видано Балківською сільською радою Барського району Вінницької області № 427-02-13 від 25 листопада 2019 року, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 23). За вказаною адресою відповідачу [PERSON] надіслано судові повістки, до суду повернулися конверти з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з відмітками поштового відділення "адресат відсутній" (а.с. 28-30, 58-60). Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких підстав відповідач [PERSON] вважається належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Балківська сільська рада Барського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Сільський голова Балківської сільської ради Барського району Вінницької області Чмих О.В. подав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу розглянути у відсутності представника третьої особи (а.с. 52). З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи заяву позивача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (попередня адреса: [ADDRESS] ). Це підтверджується копією договору дарування, зареєстровано в реєстрі № 1695, видано 01 вересня 2000 року приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Любарською Л.С. (а.с. 8, 18). Згідно довідки Балківської сільської ради Барського району Вінницької області № 44 від 11 вересня 2014 року, номерацію житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , змінено на номер [ADDRESS]. Рішенням 3 сесії 7 скликання Балківської сільської ради Барського району Вінницької області від 28 січня 2016 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають у будинку за адресою: [ADDRESS] (теперішня адреса: [ADDRESS] ), та довідки № 2180, видано 24 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Балківської сільської ради Барського району Вінницької області, зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9-16, 20). Відповідно до акту обстеження господарського номера 020157-1, видано 24 жовтня 2019 року Балківською сільською радою Барського району Вінницької області, відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку під [ADDRESS] , однак у вказаному будинку не проживає з 2007 року (а.с. 19). Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно з ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку, який розташований по [ADDRESS] , однак не проживає у вказаному будинку з 2007 року. Відповідач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів поважності причини його відсутності понад встановлений законом строк за місцем реєстрації. За підстав, зазначених вище, відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування будинком, який розташований по [ADDRESS] , внаслідок відсутності останнього за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців. На підставі ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України, ч. 1 ст. 71, ст. 72, ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України",

Outcome: approved