Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Публічне акціонерне товариство ВіЕс Банк звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], які діють від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Позивач мотивує свій позов тим, що згідно кредитного договору з додатками та доповненнями №КF49724 від 04 червня 2008 року ВАТ Електрон Банк (правонаступником якого є ПАТ ВіЕс Банк) надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 185 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.06.2023 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №КF49724 від 04 червня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено 04 червня 2008 року іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за №1676, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку позивачу нерухоме майно разом з усіма його приналежностями, а саме : домоволодіння до складу якого входять житловий будинок загальною площею 229,1 кв.м., житловою площею 68,4 кв.м., що на плані значиться літерою А, споруди №1,5, що знаходяться за адресою : Закарпатська область, Мукачівський район, смт.Кольчино, вул.Шевченка, 6, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 травня 2008 року. Загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 99 378,83 доларів США, що по офіційному курсу НБУ станом на 01.07.2016 року становить 2 680 733 грн. 94 коп.. Просить звернути стягнення на домоволодіння до складу якого входять: житловий будинок загальною площею 229,1 (двісті двадцять девять цілих один десятих) м.кв., житловою площею 68,4 (шістдесят вісім цілих чотири десятих) м.кв., що на плані значиться літерою А, споруди №1,5, що знаходиться за адресою : Закарпатська обл., Мукачівський р-н., с. Кольчино, вул. Шевченка, буд.6, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 травня 2008 року, шляхом визначеним статтею 38 Закону України Про іпотеку, п.п. 16, 21 іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна публічним акціонерним товариством ВіЕс Банк ( код ЄДРПОУ 19358632) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі - продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк (код ЄДРПОУ 19358632) щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно : отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця отримувати будь - які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за Кредитним договором №KF 49724 від 04.06.2008 року в розмірі 99378,83 доларів США (девяносто девять тисяч триста сімдесят вісім дол. США 83 центи) + 213315,40 грн., що = 2680733,94 грн. (два мільйони шістсот вісімдесят тисяч сімсот тридцять три гривень 94 копійки), (по курсу НБУ станом на 01.07.2016 року становить: 1 долар = 24,828412 грн.). Закріпити за публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» права управителя, щодо : вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань повязаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах звязку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо- та газопостачанням, телефонним звязком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством; інші права необхідні для здійснення належного управління майном. Виселити з житлового будинку, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Мукачівський р-н, смт.Кольчино, вул.Шевченка, буд.6 [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та стягнути з відповідачів судовий збір. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявивилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача проти заочного вирішення справи не заперечує, отже, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Враховуючи заяву представника позивача з якої слідує, що представник позивача позов підтримує, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 04 червня 2008 року отримав у ВАТ Електрон Банк (правонаступником якого є ПАТ ВіЕс Банк) кредит в сумі 185 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.06.2023 року (а.с.11-16, 21). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач та відповідач [PERSON] 04 червня 2008 року уклали договір іпотеки, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку позивачу нерухоме майно разом з усіма його приналежностями, а саме : домоволодіння до складу якого входять житловий будинок загальною площею 229,1 кв.м., житловою площею 68,4 кв.м., що на плані значиться літерою А, споруди №1,5, що знаходяться за адресою : Закарпатська область, Мукачівський район, смт.Кольчино, вул.Шевченка, 6, який належить йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 травня 2008 року (а.с.17-20). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обовязок. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. За ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч.3 ст.109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. За частинами 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 34 Закону України "Про іпотеку" наголошує, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з боржника на користь позивача слід стягнути понесені стягувачем судові витрати в розмірі 41 589 грн. 01 коп.. Таким чином, вимоги позивача є підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved