Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер ПОР» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що він є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю № 4862 від 26.07.2017 року. Він уклав угоду про надання адвокатських послуг (права адвоката не обмежені) із [PERSON] , [INFO] , з метою захисту його інтересів. Для надання кваліфікаційної допомоги клієнту у нього виникла необхідність звернутись до КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» для отримання інформації. Для цього він звернувся з відповідним запитом до відповідача 21 лютого 2020 року. Однак, відповідач листом від 28 лютого 2020 року відмовився надавати відповідь на адвокатський запит. Хоча до запиту були додані усі необхідні документи, які підтверджували його повноваження, як представника [PERSON] . Зазначені дії вважає протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству України. 13 березня 2020 року за захистом прав позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання дій головного лікаря Комунального підприємства «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» Мацицького І.А. протиправними та зобов`язання його вчинити дії. 18 березня 2020 року Полтавським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі № 440/1380/20. 17 квітня 2020 року ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду закрито провадження у справі №440/1380/20, оскільки враховуючи суть спірних правовідносин, зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Тому позивач просив суд визнати протиправними дії головного лікаря Комунального підприємства «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» Мацицького Ігоря Анатолійовича, які полягають у ненаданні повної та належної інформації на адвокатський запит адвоката Ковжоги Олександра Івановича № б/н від 21.02.2020 року. Також просив зобов`язати головного лікаря Комунального підприємства «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» Мацицького Ігоря Анатолійовича надати повну та належну інформацію на адвокатський запит адвоката Ковжоги Олександра Івановича № б/н від 21.02.2020 року. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 08 травня 2020 року вказана позовна заява залишена без руху, а позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.21). 20 травня 2020 року позивач надав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій зазначив, що відповідачем по справі є Комунальне підприємство «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» в особі Мацицького Ігоря Анатолійовича. До Київського районного суду м. Полтави він звернувся за захистом порушеного права на отримання інформації з метою надання професійної правничої допомоги клієнту [PERSON] на підставі Угоди про надання адвокатських послуг від 20 лютого 2020 року. До того ж, запитувана в адвокатському запиті інформація за своїм змістом не є публічною інформацією в розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації", а стосується інформації про конкретну фізичну особу [PERSON] як клієнта позивача, порядок надання якої врегульовано, зокрема, Законом України "Про інформацію" та Законом України «Про захист персональних даних». Враховуючи суть спірних правовідносин, зазначена категорія спору має вирішуватися в порядку цивільного судочинства (а.с.24). Ухвалою судді від 03 червня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.26). Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Сторони з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертались. Відповідач КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер ПОР» надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив (а.с.29-34). Зазначив, що інформація щодо стану здоров`я особи є конфіденційною, її розголошення є незаконним та тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Право пацієнта на отримання інформації про стан здоров`я регулюється статтею 285 Цивільного кодексу України та статтею 39 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я». Так, пацієнт, який досяг повноліття, має право на отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров`я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров`я. Тобто, гр. [PERSON] може звернутися особисто за ознайомленням з медичними висновками і діагнозами стосовно свого стану здоров`я, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України. Адвокат і представник мають право знайомитись з первинною медичною документацією лише за наявності документів, які посвідчуватимуть їх повноваження на представництво інтересів клієнта (пацієнта закладу охорони здоров`я), а також належно оформленого адвокатського запиту та запиту щодо доступу до персональних даних (для представників). У запитах, в частині документу «Додатки», повинні бути зазначені копія довіреності, або ордеру з витягом із договору, або договору, на підставі яких суб`єкт, що розглядатиме звернення, зможе встановити, що особа-заявник має право на інформацію про стан здоров`я клієнта, яка є конфіденційною, а зокрема письмова згода особи, якої стосується даний запит. Тому в задоволені позову просив відмовити в повному обсязі. Позивач надав відповідь на відзив, у якій зазначив, що з доводами, викладеними у відзиві, він не згоден. Зазначив, що він надає правову допомогу [PERSON] , [INFO] відповідно до укладеної між ними угоди з метою захисту його інтересів. Для надання кваліфікованої допомоги клієнту, користуючись наданим йому як адвокату правом, з метою збирання доказів він в інтересах [PERSON] звернувся до КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» із адвокатським запитом для отримання інформації від 21.02.2020 року. До адвокатського запиту було додано ордер та копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю, а в ордері було зазначено, що права адвоката не обмежені при здійсненні адвокатської діяльності. Він не збирав ніяку конфіденційну інформацію, що стосується інших осіб, а просив надати інформацію відносно свого клієнта. Звернення до відповідача обумовлено необхідністю отримання інформації щодо його клієнта з метою захисту його прав у суді. Право на одержання і використання конфіденційних відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги має сама особа чи її законний представник. Адвокат Ковжога О.І. є представником [PERSON] , повноваження адвоката як представника підтверджуються ордером, який виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». А тому відповідач зобов`язаний був надати відповідь на адвокатський запит. Тому позивач просив задовольнити позов у повному обсязі, а відзив відхилити. Відповідач заперечень на позов не надав. З іншими заявами або клопотаннями сторони до суду не звертались. Відповідно до п.3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, введеного в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 р. №540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, було передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-IX, який набрав чинності 17 липня 2020 року, внесено зміни до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., N 48, ст. 436), який викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID -19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином". Відповідно до п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID -19)" № 540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчуються через 30 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Таким чином строк, на який було продовжено подання відповідачем відзиву (ст.178 ЦПК України), відповіді на відзив (ст.179 ЦПК України), заперечення (ст.180 ЦПК України) та розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження (ст.275 ЦПК України) сплив 06 серпня 2020 року. Жодним учасником справи протягом вказаного часу суду не подані клопотання про продовження процесуальних строків. Строк для подання відповідачем заперечень у даній справі сплив. Тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено судом, Ковжога Олександр Іванович має право на зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджується Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №4862 від 26 липня 2017 року, виданим Радою адвокатів Донецької області, та посвідченням адвоката України №4862 від 26 липня 2017 року (а.с.5, 6). 20 лютого 2020 року адвокатом Ковжогою О.І. (що діє як Виконавець) та фізичною особою [PERSON] (що діє як Замовник) укладено угоду про надання адвокатських послуг, згідно якої на умовах даної Угоди Виконавець зобов`язується надавати Замовнику юридично-правову допомогу щодо оскарження протоколу про адміністративне правопорушення, який складений відносно Замовника за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.11). Згідно п.2.1 вказаної Угоди, виконавець зобов`язується надати Замовникові юридичну-правову допомогу щодо оскарження протоколу про адміністративне правопорушення, який складений відносно Замовника за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: надавати консультації, роз`яснення, звернутися із запитами, приймати участь у судових засіданнях, складати правові документи, готувати запити, клопотання, заяви, звернення, надавати консультації, заявляти клопотання, вирішувати всі процесуальні питання відповідно до вимог КУпАП. При виконанні зазначених в п.2.1 обов`язків Виконавець керується чинним законодавством і цією Угодою і гарантує таку якість надаваних за цією Угодою юридично-правової допомоги, що відповідає вимогам, які звичайно ставляться до послуг такого роду. Адвокат не дає ніяких гарантій щодо результату справи, але гарантує належно виконувати при цьому умови Угоди. 21 лютого 2020 року адвокат Ковжога О.І. звернувся до Комунального підприємства «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» з адвокатським запитом (а.с.8-9). У вказаному адвокатському запиті позивач зазначив, що між ним, адвокатом Ковжогою О.І. та [PERSON] укладено угоду про надання правової допомоги. Під час надання правової допомоги виникла необхідність отримати відомості. Тому позивач просив відповідача Комунальне підприємство «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» надати наступну інформацію: 1) Чи доставляли працівники поліції до зазначеного закладу громадянина [PERSON] у період часу із 01.02.2020 року по 20.02.2020 року? 2) Чи надавали працівники поліції направлення на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відносно [PERSON] ? Якщо надавали, хто направляв його на виявлення стану сп`яніння? 3) Якщо [PERSON] доставлявся до зазначеного закладу працівниками поліції, то хто із працівників поліції його доставляв, у зв`язку з чим, з якого періоду він перебував у зазначеного закладі та з якими ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння? 4) Чи проводився огляд [PERSON] на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння? 5) Чи були у [PERSON] явні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння? 6) Чи проводилися лабораторні дослідження із [PERSON] на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини? 7) Чи складався висновок щодо результатів медичного огляду [PERSON] з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння? Якщо складався, який зміст висновку щодо результатів медичного огляду [PERSON] ? 8) Чи складався акт медичного огляду [PERSON] ? 9) Що пояснював [PERSON] лікарям про обставини доставлення його до зазначеного закладу? 10) Чи складали працівники поліції відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення у зазначеному закладі? Якщо складали, то чи залучали працівники поліції свідків та понятих для складання протоколу відносно [PERSON] ? Як вбачається зі змісту адвокатського запиту, до нього адвокатом Ковжогою О.І. додано копію ордера та копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю. Листом від 28 липня 2020 року №1033 КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» Ковжозі О.І. повідомив, що надання інформації, що його цікавить, чинним законодавством не передбачено (а.с.10). При цьому відповідачем зазначено, що згідно Закону України «Про інформацію», ст. 40 «Основ законодавства України про охорону здоров`я», Закону України «Про захист персональних даних», ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу» «...допускається передача відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги без згоди особи або без згоди її законного представника для: 1) організації надання особі, яка страждає на тяжкий психічний розлад, психіатричної допомоги; 2) провадження досудового розслідування, складання досудової доповіді щодо обвинувачених або судового розгляду за письмовим запитом слідчого, прокурора, суду та представника уповноваженого органу з питань пробації...» Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI), згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 якого адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб) (пункт 1 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI). Відповідно до вимог частин першої, другої статті 24 Закону № 5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Зазначена норма статті передбачає виключення із кола запитуваної адвокатом інформації, яка в будь-якому випадку не може бути надана адвокату на його запит. Згідно частини першої статті 21 Закону України «Про інформацію» інформація з обмеженим доступом - це конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частина друга статті 21 Закону України «Про інформацію»). Згідно ст.11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Частиною другою статті 32 Конституції України встановлено заборону збирати, зберігати, використовувати та поширювати конфіденційну інформацію про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У рішенні від 20 січня 2012 року у справі №1-9/2012 Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України, зазначив, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Статтею ст.40 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» визначено поняття лікарської таємниці, зокрема передбачено, що медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків. На підставі викладеного судом встановлено, що запитувана позивачем в адвокатському запиті інформації стосовно [PERSON] є конфіденційною інформацією, доступ до якої обмеженим. Вказана обставина не оспорюється і позивачем у його позовній заяві. При цьому докази того, що на час звернення до КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» з адвокатським запитом адвокат Ковжога О.І. мав право на одержання такої інформації стосовно [PERSON] , в матеріалах справи відсутні. Як вбачається з наведеної вище угоди про надання адвокатських послуг від 20 лютого 2020 року, виконавець зобов`язувався надавати замовнику юридично-правову допомогу щодо оскарження протоколу про адміністративне правопорушення, який складений відносно замовника за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.11). При цьому вказана угода не передбачає права на одержання виконавцем конфіденційної інформації стосовно замовника. Будь-який інший доказ, з якого б вбачалось, що [PERSON] надає своєму представникові право на одержання відносно нього конфіденційної інформації, до матеріалів справи сторонами додано не було. При цьому, позивач помилково посилався у відповіді на відзив на ч.2 ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно якої право на одержання і використання конфіденційних відомостей про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги має сама особа чи її законний представник. Надаючи замовнику правову допомогу згідно зазначеної вище угоди, та діючи згідно ордеру адвоката, позивач не набув статусу законного представника [PERSON] Визначення «законні представники» наведено у ст.242 Цивільного кодексу України, згідно якої батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Згідно ст. 59 ЦПК України («Законні представники») права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Таким чином позивач не є законним представником [PERSON] , та є представником згідно угоди. Відповідно, адвокат Ковжога О.І. мав право на одержання у КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер ПОР» конфіденційної інформації стосовно [PERSON] лише за наявності відповідного дозволу вказаної особи на одержання адвокатом такої інформації. Оскільки така згода [PERSON] [PERSON] з адвокатським запитом до КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер ПОР» не надавалася, підстави для визнання дій відповідача щодо відмови у наданні інформації на адвокатський запит та підстави для зобов`язання головного лікаря Комунального підприємства «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» Мацицького Ігоря Анатолійовича надати повну та належну інформацію на адвокатський запит адвоката Ковжоги Олександра Івановича № б/н від 21.02.2020 року відсутні. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору звільнений. Тому судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed