Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.07.2008 року відповідачка отримала кредит у сумі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачці кредит у встановленому договором розмірі. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 06.11.2016 року має перед Банком заборгованість у розмірі 51 862,45 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 5 643,22 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 40 611,49 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2 900,00 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 2 457,74 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 51 862,45 грн. за кредитним договором № б/н від 28.07.2008 року та судові витрати в сумі 1 378,00 грн. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Неодноразово просила відкласти розгляд справи з метою звернення до банку для вирішення питання про реструктуризацію заборгованості. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов вказаного договору Банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В свою чергу, відповідачка зобов'язалася відповідно до пункту 6.5. розділу 6 "Обов'язки клієнта" Умов та правил надання банківських послуг здійснювати погашення заборгованості за кредитом, сплачувати відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплатити комісії на умовах, передбачених договором (а. с. 17). Підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», відповідачка погодилась, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг (а. с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 параграфа 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до п. 5.3 розділу ІІ "Правила користування платіжною карткою" Умов та Правил надання банківських послуг строки та порядок погашення за кредитом з установленим мінімальним обов'язковим платежем наведений у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною кредитного договору (а.с. 19). Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі та в обумовлений в договорі термін. В свою чергу відповідачка свої зобов'язання не виконує, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим, станом на 06.11.2016 року має перед Банком заборгованість у розмірі 51 862,45 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 5 643,22 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 40 611,49 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2 900,00 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 2 457,74 грн. 30.04.2009 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ "ПриватБанк" змінено тип та найменування позивача із "Закрите акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк" на "Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк". У п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" є правоноступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.24). Згідно з ч. 3 ст. 512, ст. 514 кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. В ч. 1 ст. 516 ЦК України встановлено, що зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ПАТ КБ "ПриватБанк" перейшли права кредитора за договором № б/н від 28.07.2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Згідно з ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Положеннями пункту 8.6. розділу І Умов та правил надання банківських послуг визначена відповідальність позичальника за неналежне виконання обов'язків у вигляді штрафу в розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову (а.с. 17). Пунктом 5.5.1. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує відсотки за підвищеною ставкою або додаткову комісію, розмір яких визначається Тарифами (а.с. 19). Разом з тим, вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за пенею та комісією в сумі 2 900,00 грн. позивачем не обґрунтовані, оскільки в матеріалах справи відсутні Тарифи банку, а також будь-які інші докази на підтвердження розрахунку пені та комісії саме в зазначеному розмірі. Крім того, за положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та норми статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова ВСУ від 21 жовтня 2015 року № 6-2003-цс15). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією в сумі 2 900,00 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 48 962,45 грн. за кредитним договором № б/н від 28.07.2011 року, що утворилась в результаті невиконання відповідачкою взятих на себе зобов'язань перед Банком. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так, судові витрати у справі включають судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви у розмірі 1 378,00 грн. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню в сумі 48 962,45 грн., що складає 94,4 % від розміру заявлених вимог, суд стягує з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 300,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial