Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.06.2020 року звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову та довічно. В обгрунтування позову вказала, що є матір`ю відповідача [PERSON] . З самого народження і до повноліття, і навіть після, вона виховувала відповідача в дусі поваги, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, Батьківщині, піклувалася про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечила здобуття повної загальної середньої та вищої освіти. Станом на час звернення до суду, її повний вік складає 69 років, вона є пенсіонеркою за віком, єдиним доходом є пенсія, яка до 1 січня 2020 року складала менше 2000,00 грн., з січня 2020 року отримує пенсію в розмірі 2147,38 грн., інших джерел доходу немає. Проживає разом зі своїм чоловіком в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Її чоловік [PERSON] є також людиною похилого віку та пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років, розмір якої складає 5448,74 грн. на місяць. Окрім чоловіка, у неї є донька від першого шлюбу [PERSON] та син [PERSON] . Пенсія, яку вона отримує не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання, оскільки після її отримання, частину відразу віддає на сплату комунальних та інших послуг, що складає приблизно 700,00 грн. на місяць. Сума, яка залишається (близько 1400,00 грн.) є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімуму і її ледь вистачає, а є місяці коли і не вистачає навіть на придбання ліків, оскільки має різні захворювання, які потребують постійного лікування. Харчуванням, одягом (по сезону) та побутовими предметами першої необхідності вона вже забезпечити себе не взмозі. Вимушена просити чоловіка допомагати їй одягом, харчуванням та іншими необхідними речами, а інколи, коли з чоловіком погіршуються відносини то приходиться позичати гроші, щоб в прямому сенсі слова дожити до наступної пенсії. За таких складних життєвих обставинах, знаходячись на межі бідності та не отримавши від дітей ніякої підтримки на прохання про надання допомоги, вимушена звернутися з позовом про стяґгнення аліментів. Можливості одержання утримання від доньки [PERSON] вважає немоджливим, оскільки вона знаходиться на диспансерному обліку КНП "Херсонський обласний онкологічний диспансер" з 07.02.2017 р. з діагнозом Рак правої молочної залози з метастазами в правій лімфоузлі справа. Донька потребує гормональної терапії протягом 5 років, вона непрацездатна та сама потребує значних коштів на лікування. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] , призначено судовий розгляд. 28 серпня 2020 року позивачкою подано клопотання про залучення доказів. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засіданняне з`явився, подано заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Третя особа та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник вказала, що позов подано задля того, щоб в подальшому зменшити аліменти стягнуті з відповідача на утримання дитини. Суд, заслухавши вступні слова позивачки, третьої особи та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] , матір`ю є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.1971 року (арк. справи 6). 09 червня 1979 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на Погодицька, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.06.1979 року (арк. справи 5). [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.10.1987 року (арк. справи 7). Згідно довідки про доходи №8409 8496 2544 2415 виданої Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, [PERSON] отримано пенсії за період з серпня 2019 року по січень 2020 року на загальну суму 12147,38 грн. (арк. справи 8). Згідно довідки №1873 від 25.02.2020 р. виданої Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, [PERSON] отримано пенсії за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року на загальну суму 32692,44 грн. (арк. справи 9). З долучених до позову квитанціїй (арк. справи 10-13) вбачається, що [PERSON] сплачує комунальні послуги за квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 31.01.2020 р. виданої КНП"Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних", [PERSON] страждає на церебросклероз, САГ ІІ ДЕП ІІ ст., АСД кардіосклероз, СПТ ФКГ, Цукровий діабет ІІ тип. Перебуває на Д обліку на протязі 15 років. Щорічно проходить медогляд. Лікується як амбулаторно так і стаціонарно. Потребує тривалого медичного лікування (арк. справи 14). Аналогічна виписка міститься на арк. справі 15. Згідно довідки №01-12/425 від 25.02.2020 р. виданої КНП "Херсонський обласний онкологічний диспансер" ХОР, [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 07.02.2017 р. з діагнозом: рак правої молочної залози з метастазами в пахові лімфоузли справа. Стадія ІІІв, Т4N1М0. Радикальна мастектомія 26.09.2017 р., променева терапія та поліхіміотерапія. Хвора потребує гормональної терапії протягом 5 років (арк. справи 17). Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02.08.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішення набрало законної сили 03.09.2019 року (арк. справи 24). Судовим наказом Херсонського міського суду Херсонської області від 29.10.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.10.2019 року до досягнення дитиною повноліття (арк. справи 36). Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2020 року у задоволенні позову адвоката Трембач Максима Вікторовича, який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовлено (арк. справи 35). Матеріали справи містять лише копію вступної та резолютивної частини рішення. Згідно пенсійного посвідчення №66 від 26.01.2009 р. [PERSON] є пенсіонером (арк. справи 39). З довідки про заробітну плату №14/14-10 від 27.05.2020 р. виданої Державним бюро розслідувань, [PERSON] працює в Територіальному управління Державного бюро розслідувань, його заробіток за період з січня 2020 року по травень 2020 року склала 207297,94 грн. (арк. справи 54). З долучених копій квитанцій (арк. справи 67-71) вбачається, що позивачкою придбавались ліки. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі. Положеннями ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Посилання сторони третьої особи на те, що чоловік позивачки хоча і є непрацездатним, проте отримує пенсію у розмірі, який не є меншим прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, позивачка також отримує пенсію у розмірі 2147,38 грн., а тому вона не потребує необхідності отримувати сторонню матеріальну допомогу, безпідставні, оскільки положення ст. 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів. Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Суд вважає, що позивачка достатньо обґрунтовувала позовні вимоги посиланням на те, що вона є непрацездатною, отримує пенсію, більшу частину з яких витрачає на придбання ліків, продуктів харчування. Коштів, необхідних для забезпечення її життєдіяльності не вистачає, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище вона потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати відповідач. Посилання третьої особи на те, що позивачку зобов`язаний утримувати її чоловік, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки останній є також непрацездатною особою з рядом захворювань, неодноразово потребував медичного втручання, їх загальний сукупний дохід не спростовує доводів щодо необхідності надання матеріальної допомоги сином. Також не суттєвим є посилання третьої особи на те, що комунальні послуги оплачує чоловік позивачки, оскільки позивачка та її чоловік є сім`єю, мають спільний бюджет, а оплата рахунків від імені чоловіка свідчить лише про те, що на його ім`я відкриті особові рахунки. Сторонами визнано, що на утриманні відповідача також перебуває малолітня дитина. на яку він за рішенням суду повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів свого доходу. Підстав, передбачених положеннями ст. 204 СК України, для звільнення відповідачів від обов`язку утримувати непрацездатних батьків не встановлено. Суд враховує визнання відповідачем позову, та вважає можливим стягнення з ньогог аліментів у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку довічно, що в достатній мірі відповідає встановленим обставинам на підставі наданих сторонам доказів. Суд вважає, що сплата аліментів на утримання позивчки, жодним чином не порушує права дитини. Нормами СК України не визначено, з якого часу підлягають присудженню аліменти, тому суд застосовує ч.1 ст. 10 СК України та за аналогією закону, а саме ст. 191 СК України, вважає, що аліменти підлягають стягненню з дня подачі позову, тобто з 16.03.2020 р. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., з огляду на звільнення позивачки від сплати судового збору при поданні позовної заяви. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 27 листопада 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial