Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з вищезгаданим позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що працював в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» (надалі ПАТ»АМКР») багато років на різнах посадах. Довідкою МСЕК йому безстроково встановлена втрата професійної працездатності 25%. Внаслідок професійного захворювання він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування; порушено нормальні життєві зв'язки, він позбавлений можливості реалізовували свої звички та бажання, відчуває загальну слабкість, втому, постійні болі.В звязку з цим, він звернувся до суду та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача - на його користь 213360,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. У судовому засіданні позивач присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] ( договір про надання правової допомоги 08.07.2016 року ) в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснила, що за висновком МСЕК позивачу встановлена втрата працездатності у звязку з професійним захворюванням становить 25%, тобто позивач у значній мірі втратив здоровя, що спричиняє йому моральні страждання. Позивач постійно проходить курси медикаментозного лікування, на що він витрачає свій вільний час, який раніше використовував на особисте життя, спілкування з друзями та знайомими, родичами тощо. Перебуваючи на лікуванні він не може вести повноцінний спосіб життя, відчуває фізичні страждання, фізичний біль, обгрунтований важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, має поганий сон на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному стані позивача.\~\~\~\~. Представник відповідача [PERSON]Ю ( довіреність №14-320 юр. від 19.08.2016 року, дійсна до 20.11.2016 р.) позов не визнала, пояснила, що будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходилися в причинному звязку з професійним захворюванням, відповідач не вчиняв. Позивачем не доведено розмір спричиненої моральної шкоди, тому він є необґрунтованим та завищеним, просила у задоволенні позову відмовити. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці, що [PERSON] працював в ШУ КДГМК "Криворіжсталь" шахта імені [PERSON]: дільниця №32 з 01.05.2001 по 01.08.2001 - слюсарем черговим та з ремонту устаткування підземний, дільниця №24 з 01.08.2001 по 08.04.2004 - підземним слюсарем черговим та з ремонту устаткування;ШУВАТ КГМК "Криворіжсталь" шахта імені [PERSON] дільниця №24 з 08.04.2004 по 01.01.2005 - підземним слюсарем черговим та з ремонту устаткування, механослужба дільниця №24 (підйом) з 01.01.2005 по 12.01.2006 - електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування підземний;ШУ ВАТ "Міттал Стіл [PERSON] Ріг" шахта імені [PERSON] механослужба дільниця №24 (підйом) з 02.01.2006 по 26.03.2007 - електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування підземний. Звільнений 26.03.2007 року за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за ст..28 КЗпП України ( а.с. 11,12). Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №27 (далі [PERSON]), складений від 01.06.2012 року, комісією з представників керівництва ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», представника Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Кривмоу Розі, в пункті 16 [PERSON] вказано обставини, при яких [PERSON] отримав професійне захворювання, а саме робота на підприємстві відповідача протягом 5 років 11 місяців в умовах важкої роботи, через недосконалість робочих місць. Робота протягом 29 років 7 місяців в умовах, що перевищували нормативи в РУ ім. Кірова трест "Дзержинськруда" шахта "Північна": експериментальна дільниця з28.09.1971 по 13.12.1972 - підземний електрослюсар, дільниця №7 з 13.12.1972 по 01.04.1982 -підземний електрослюсар, дільниця гірничого електромеханічного устаткування (ЕМУ) з01.04.1982 по 01.11.1987 - підземний електрослюсар з ремонту устаткування, з 01.11.1987 по01.11.1992 - підземний електрослюсар черговий та з ремонту устаткування, дільниця №32 з31.11.1992 по 25.07.1996 - підземний електрослюсар черговий та з ремонту устаткування, з25.07.1996 по 01.03.1999 - підземний слюсар черговий та з ремонту устаткування, шахта імені[PERSON] дільниці №32 з 01.03.1999 по 11.01.2000 - підземний слюсар черговий та з ремонту устаткування; ДП "Державне рудоуправління імені Кірова" ДАК "Укррудпром" шахта імені [PERSON]: дільниця№32 з 11.01.2000 по 28.12.2000 - підземний слюсар черговий та з ремонту устаткування;Державне підприємство "Рудоуправління імені Кірова", шахта імені [PERSON], дільниця №32 з28.12.2000 по 30.04.2001 - підземний слюсар черговий та з ремонту устаткування /а.с.9/. В пункті 17 [PERSON] встановлено причину отримання професійного захворювання позивачем рівень фізичного перенавантаження (параметри, ступінь, важкість роботи): КДГМК "Криворіжсталь", ВАТ КГМК "Криворіжсталь", ВАТ "Міттал Стіл [PERSON] Ріг" шахтоуправління з підземного видобутку руди шахта імені [PERSON] дільниця №24 - електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування (підземний):маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну 36 кг при нормі до 30 кг, нахили тулуба вимушені, більше 30 градусів 315 разів (кількість за зміну) при нормі 51- 100 разів. Важкість праці відноситься до III кл. З ст. шкідливості.РУ ім. Кірова трест "Дзержинськруда" шахта "Північна" дільниця №32; шахта імені [PERSON] дільниці №32; ДП "Державне рудоуправління імені Кірова" ДАК "Укррудпром" шахта імені [PERSON] дільниця №32; Державне підприємство "Рудоуправління імені Кірова", шахта імені [PERSON], дільниця №32 - підземний слюсар черговий та з ремонту устаткування:маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну 40 кг при нормі до 30 кг; нахили тулуба вимушені, більше 30 градусів 199 разів (кількість за зміну) при нормі 51- 100 разів. Важкість праці відноситься до III кл. З ст. шкідливості /а.с.9/. \~\~\~\~ За висновком МСЕК від 01.08.2012 року (серія 10ААА №083970) позивачу встановлено первинно з 15.07.2012 року безстроково ступінь втрати професійної працездатності від професійного захворювання\~радикулопатія -25%, інвалідність не встановлено. Рекомендовано медикаментозне лікування , ВМП /а.с.7/. Відповідно виписки з історії хвороби №203 від 14.04.2014 року позивач проходив курс лікування у медичному центрі Санаторій-профілакторій «Джерело» ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» з 25.03.2014 року по 14.04.2014 року у звязку з захворюванням - радікулопатія /а.с. 13,14 /. Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем [PERSON]. професійної працездатності , в зв'язку з професійними захворюваннями, які виникли через вплив шкідливих факторів під час роботи протягом тривалого часу у відповідача, йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст.\~237-1 КЗпП України\~може бути відшкодована одноразово за рахунок відповідача. За таких обставин, вимоги позивача до ПАТ «Арселорміттал [PERSON] Ріг» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку фізичне перевантаження, що стало причиною отримання професійного захворювання позивачем, перевищувало гранично-допустимі норми. Крім того, [PERSON] розслідування хронічного професійного захворювання не оскаржено підприємством-відповідача у встановленому законодавством порядку. Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» - повинен виплатити позивачу моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Частина 1\~статті 1167 ЦК України\~передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виходячи з цього, суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм\~КЗпП України\~при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України). З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, який не створив працівнику безпечні умови праці, що призвело до ушкодження його здоров'я на виробництві та моральних страждань. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок професійного захворювання, позивачу [PERSON] заподіяні моральні страждання, які виражаються у тому, що позивач змушений постійно проходити курси медикаментозного лікування, на що витрачає свій вільний час, який раніше використовував на особисте життя, спілкування з друзями та знайомими, родичами тощо. Перебуваючи на лікуванні він не може вести повноцінний спосіб життя, відчуває фізичні страждання, фізичний біль, обгрунтований важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу.\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~ Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» шкоди здоровю позивачу, вину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий звязок між винними діями підприємства-відповідача (а саме: порушенням адміністрацією ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», яке встановлено [PERSON] розслідування хронічного професійного захворювання) та настанням у позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності в розмірі 25 відсотків, перенесення фізичних болів, проходження постійного лікування, а відповідно перенесення моральні переживання. Суд врахував і той факт, що позивач [PERSON] на протязі свого трудового стажу, працював також на інших підприємствах в умовах важкої праці, що перевищували нормативи , що також призвело до виникнення професійного захворювання. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. Таким чином, вирішуючи питання розміру відшкодування [PERSON] моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 8000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову - відмовити. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. \~\~

Outcome: partial