Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 6134 (шість тисяч сто тридцять чотири) грн 50 коп. У своїй позовній заяві позивач зазначає, що 18.12.2014 року о 16 год. 30 хв. по вул. 50 років Жовтня в м. Гадяч Полтавської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] У результаті ДТП автомобіль [NUMBER] отримав технічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту склала 6134 грн 50 коп. Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач виплатив [PERSON] - власнику автомобіля [NUMBER], 6134 грн 50 коп., на підставі страхового акту № [NUMBER], 6134 грн 50 коп., у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON], як водія транспортного засобу, на момент скоєння ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Провідна», згідно полісу № АІ/2221228. Відповідач протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП не повідомив страховика, тобто не виконав свого обов`язку, передбаченого ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що дає право позивачу звернутися до суду з позовом про відшкодування здійсненої страхової виплати до [PERSON] особи, яка є винною у скоєнні ДТП. В уточненій позовній заяві, представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] сільської ради 6134 (шість тисяч сто тридцять чотири) грн 50 коп., а також судовий збір. У судове засідання представник позивача [PERSON] «Страхова компанія «Провідна» не з`явився, направив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали, суду пояснили, що дійсно на час вчинення ДТП 18 грудня 2014 року, [PERSON] працював водієм у [PERSON] сільській раді, яка є власником автомобіля, за кермом якого знаходився [PERSON] Після ДТП вони зверталися у відділення ПрАТ СК «Провідна», що знаходиться в м. Гадяч, але в усній формі, оскільки, як їм пояснили, підстави для подачі заяви відсутні. Суд, заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» до [PERSON], [PERSON] сільської ради про відшкодування шкоди в порядку регресу, підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Згідно постанови Гадяцького районного суду Полтавської області від 15 січня 2015 року, 18.12.2014 року о 16 год. 30 хв. в м. Гадяч по вул. 50 років Жовтня, [PERSON] будучи водієм автомобіля ВАЗ 21074, д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, допустив відкриття пасажирами дверей автомобіля, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкоджень обох автомобілів, чим порушив п. 15.13 Правил дорожнього руху. Вказаною постановою суду відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2221228 від 23.07.2014 року значиться, що між позивачем та відповідачем [PERSON] сільською радою Гадяцького району Полтавської області укладено договір строком з 02.08.2014 року по 01.08.2015 року, яким застраховано майнові інтереси власника автомобіля [NUMBER]. Власником автомобіля ВАЗ 21074-045-02, 2004 року випуску, д.н.з. [NUMBER], є [PERSON] сільська рада Гадяцького району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 26.03.2004 року. 24 грудня 2014 року власник транспортного засобу Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] [PERSON], автомобіль якого отримав пошкодження з вини відповідача [PERSON], звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту № [NUMBER] від 30.01.2015 року ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» 23.03.2015 року здійснило виплату страхового відшкодування за ремонт автомобіля [NUMBER], власнику - [PERSON], у розмірі 6134 грн 50 коп., що підтверджується відомістю для виплати страхових відшкодувань одержувачам від 22.03.2015 року та платіжним дорученням № 012265 від 23.03.2015 року. Згідно ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначає, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У обґрунтування вимог про стягнення виплачених [PERSON] - власнику пошкодженого автомобіля [NUMBER], коштів у розмірі 6134 грн 50 коп., позивач посилається на експертний висновок калькуляцію № [NUMBER] від 29.01.2015 року, яким визначено, що вартість ремонту автомобіля [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП, складає 11807 грн 50 коп. та розрахунок суми матеріального збитку по справі № [NUMBER], у відповідності до якого коефіцієнт зношення деталей автомобіля [NUMBER] становить 0,7000. За нормою пп. ґ) п.п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду,\~\~якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно вимог п. п. 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути\~\~підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як зазначено у довідці ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» № 17-12/15435 від 18.12.2015 року, по договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2221228, позивачем не було отримано від представника [PERSON] сільської ради будь-які заяви чи повідомлення та документи щодо події, яка мала місце 18.12.2014 року. Докази щодо звернення до позивача з письмовим повідомлення про дорожньо -транспортну пригоду встановленого зразка та щодо поважності причин пропуску триденного строку для такого звернення відповідачі суду також не надали. Відповідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, до позивача перейшло право вимоги щодо відшкодування сплачених коштів у сумі 6134 грн 50 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює на посаді водія у [PERSON] сільській раді, що підтверджується записом у його трудовій книжці. Як свідчить подорожний лист службового легкового автомобіля № 183 від 18.12.2014, виданий [PERSON] сільською радою, відповідач [PERSON] водій автомобіля [NUMBER], 18.12.2014 року з 08 год. до 17 год. 15 хв., тобто на момент дорожньо-транспортної пригоди, виконував свої посадові обов`язки. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що відшкодування сплачених позивачем власнику пошкодженого транспортного засобу коштів у сумі 6134 грн 50 коп. слід покласти на [PERSON] сільську раду Гадяцького району Полтавської області, тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області також підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 034226 від 19.08.2015 року.

Outcome: partial