Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 20.01.2021 року представник позивача Дашко В.М. звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 19.11.2013 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (з 14.06.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та [PERSON] (надалі - відповідач) було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останньому надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів банку". Відповідач свої зобов`язання не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 08.12.2020 року заборгованість перед позивачем становить 23696,36 грн. Представник позивача Дашко В.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належно, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що між сторонами 19.11.2013 року виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань, шляхом укладення кредитного договору б/н, за яким банк зобов`язувався надати грошовий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а [PERSON] - погашати заборгованість за кредитом, зі сплатою відсотків, комісій, передбачених договором. Відповідно до довідки про видачу кредитних карток, [PERSON] 19.11.2013 року був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] (термін дії картки 09/16), 07.12.2016 року № [NUMBER] (термін дії картки 12/20) та 25.02.2017 року № [NUMBER] (термін дії картки 12/20) (а.с.14). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідачу 19.11.2013 року було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , встановлено кредитний ліміт у розмірі 300 грн. та в подальшому 11.02.2016 року, 23.02.2016 року, 05.12.2016 року, 31.01.2017 року та 21.07.2019 року кредитний ліміт змінювався (а.с.15). З виписки, наданої Банком по рахунку клієнта вбачається, що за період з 19.11.2013 року по 03.11.2020 року, відповідач користувався вказаними картками, знімав кошти з банкоматів, здійснював оплату в торгівельних точках, поповнював мобільний телефон, здійснював переказ з картки тощо (а.с.62-66). Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12 квітня 2012 року, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. За такого, з наданої Банком виписки по картковому рахунку чітко прослідковується користування кредитними коштами. Свої зобов`язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на 08.12.2020 року, утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 23696,36 грн. та являє собою заборгованість за тілом кредиту (а.с.7-13). Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 23696,36 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved