Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Рахівського міського комунального підприємства «Рахівкомунсервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рахівська міська рада Закарпатської області про визнання членом сімї наймача квартири. Позовні вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності та, знаходиться на балансі Рахівського міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс". Дане житлове приміщення є ізольованим приміщенням, зокрема від квартири [ADDRESS]. Відповідно до відповіді Рахівської міської ради Закарпатської області №1166 від 26 листопада 2015 року, рішень про приватизацію квартири за адресою: м. Рахів, вул. Миру, 41/1, Рахівською міською радою не приймалось та вказано, що приватизація квартири належить до компетенції відділу комунального майна та з питань захисту прав споживачів Рахівської районної ради. Відповідно до відповіді Рахівської районної ради Закарпатської області №02-24/461 від 15 грудня 2015 року розпоряджень, щодо приватизації квартири в м. Рахів по вул. м. Миру, 41/1 відділом комунального майна та з питань захисту прав споживачів Рахівської районної ради не видавалось. Відповідно до отриманої нею копії реєстраційної картки Форми А на квартиру №1 по вул. Миру в м. Рахів Закарпатської області, 06 червня 1967 року було здійснено реєстрацію місця проживання (прописку) гр. [PERSON], народився 03.08.1921 року. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. В листопаді 1978 року відповідно до договору найму житлового приміщення у будинках місцевих Рад депутатів трудящих, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій Української РСР, наймачем квартири №1, будинку №41, що по вул. Миру в м. Рахів Закарпатської області стала [PERSON]. Є наявним факт видачі ордеру на квартиру №1, будинку №41, що по вул. Миру в м. Рахів, однак дані ордери не збережені та наявним є лише договір найму на згадану квартиру. [PERSON] та [PERSON] на законних підставах вселились до вказаного житлового приміщення. У 1979 році [PERSON] помирає. Останнім місцем реєстрації місця проживання (прописки) на момент смерті [PERSON] була адреса - кв.1, буд.41, по вул. Миру в м. Рахів. Після смерті [PERSON] статус наймача за договором найму перейняв на себе [PERSON], як член сім'ї наймача, який продовжив проживати у згаданій квартирі. У січні 1982 року у квартирі будинку сталась пожежа, де за результатами наслідків цієї пожежі їй, на руки було надано кошторис на ремонт житлового приміщення по вул. Миру, 41/1 в м. Рахів. Витрати по відновленню даної квартири вона понесла особисто, як і особисто здійснювала контроль за ремонтними роботами згідно кошторису. Починаючи з осені 1984 року, вона зі згоди [PERSON] вселилась до даної квартири. З того часу вона постійно проживає у даній квартирі й до нині. Починаючи з 11 травня 1989 року зі згоди [PERSON] вона прописалась (зареєструвалась) в квартирі №1, будинку №41, що по вул. Миру в м. Рахів, Закарпатської області. [PERSON] вона знала до вселення, оскільки раніше проживала у сусідній квартирі та допомагала йому по господарству, адже його дружина померла і після цього він дбати про себе належним чином не завжди бажав. Після фактичного припинення шлюбних відносин зі своїм чоловіком вона змушена була виселитись з квартири [ADDRESS] та почала шукати собі інше житло. Дізнавшись про це [PERSON] запропонував їй вселитись до його помешкання. Такий стан справ її влаштував, адже по місцю роботи її не могли забезпечити альтернативним житлом та й з [PERSON] у неї були добросусідські стосунки. Вона не полишала бажання допомагати йому по господарству й надалі, оскільки його родичі не виявляли активного бажання допомагати йому. За всі роки проживання з ним вона пам'ятає лише одиночні випадки коли вони навідувались до нього. Таким чином, через такі взаємовигідні для обох інтереси з вересня 1984 року вона почала постійно проживати у [INFO]. Жодних угод між нею та [PERSON] про порядок користування житловим приміщенням не укладалось. Інших осіб, окрім неї та [PERSON], у даній квартирі, на момент її вселення до квартири не проживало. [PERSON], після смерті своєї дружини перейняв на себе статус наймача квартири. Сплату комунальних платежів від імені [PERSON] сплачувала вона особисто, оскільки фінансові витрати по сплаті комунальних платежів проводились за її кошт. [PERSON] декілька останніх років до своєї смерті через зловживання алкоголем часто хворів та потребував сторонньої допомоги.Таку допомогу вона надавала йому та постійно намагалась переконати його у важливості мати сенс життя та у правильності життя без зловживання алкоголем. Однак, [PERSON], не проявив бажання виправляти ситуацію, що на її думку, стало причиною його хворобливого стану. З огляду на те, що вона працювала на той час у медицині. то лікування [PERSON] здійснювалось завдяки її зусиллям та її коштом. 29 серпня 1992 року [PERSON] помер. Квартира [ADDRESS] була постійним місцем проживання та реєстрації (прописки) [PERSON]. Після смерті [PERSON] вона продовжила проживати у згаданій квартирі, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов складених депутатом Рахівської міської ради за її зверненням до виконавчого комітету Рахівської міської ради. Крім того, у результаті паводків 4-6 березня 2001 року квартирі було завдано збитків, що зафіксовано депутатом виконкому міської ради в акті про розміри збитків завданих паводком. У цьому акті зазначено, що на момент його складання вона була мешканкою квартири [ADDRESS]. Її дворогосподарству за цією адресою було нанесено збитків у вигляді намулення та затоплення будинку, підвального приміщення. Фундамент будинку дав тріщини. В будинку пошкоджено внутрішню та зовнішню штукатурку, дерев'яну підлогу та її продукти харчування, що знаходились у підвальному приміщенні, а саме овочі та плодоконсервні продукти. 01 серпня 2017 року МКП «Рахівкомунсервіс» уклало із нею договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №125. Відповідно до цього договору нею сплачуються платежі за надані МКП "Рахівкомунсервіс" послуги з утримання вищезазначеного квартирного будинку. Відповідно до довідки МКП "Рахівкомунсервіс" у неї відсутня заборгованість за договором №125. З огляду на вищезазначені обставини, нею належним чином виконуються всі передбачені законодавством обов'язки квартиронаймача та фактично реалізується нею право з користування займаним житловим приміщенням, окрім права на переоформлення договору найму. 11 серпня 2017 року нею до МКП "Рахівкомунсервіс" було подано заяву про те, щоб із нею, як членом сім'ї наймача [PERSON], який помер 1992 року було укладено договір найму. До цього часу МКП "Рахівкомунсервіс" не уклав договору найму на займану нею квартиру так, як і не надав жодної відповіді на подану заяву. Причини відсутності реакції з боку відповідача на її заяву, їй невідомі. За наведених обставин, відповідач МКП "Рахівкомунсервіс", формалізувавши із нею договірні відносини в частині її обов'язків, як квартиронаймача зі сплати комунальних послуг, не вживає заходів з переукладення із нею договору найму на займану на законних підстава квартиру, у якій вона постійно проживає з травня 1989 року. З огляду на визначені вище обставини справи, вона починаючи з травня 1983 року, нарівні з покійним наймачем [PERSON] користувалась квартирою та солідарно несла обов'язок по її утриманню та сплаті комунальних послуг, в тому числі, зі сплати квартирної плати. Після смерті наймача [PERSON] у 1992 році по даний час вона продовжує нести обов'язки наймача, як член сім'ї наймача. З огляду на ч.2 ст. 64 Житлового кодексу УРСР, МКП "Рахівкомунсервіс"володіє усією належною інформацією про багаторічне виконання нею обов'язків наймача, як члена сім'ї наймача, що проживала з наймачем та вела з ним спільне господарство, однак ці обставини залишаються неврахованими відповідачем й до цього часу, адже рішення про визнання її членом сім'ї наймача відповідач як наймодавець не прийняв. Враховуючи те, що вона за згоди наймача [PERSON] вселилась до згаданої квартири №1, тим самим набула право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем. Правомірність користування житловим приміщенням МКП "Рахівкомунсервіс" не заперечується та навпаки відповідно до наведених обставин її статус користувача було відповідачем визнано, зокрема, укладенням відповідних договорів з комунальних послуг з відповідачем. Її вимоги до МКП "Рахівкомунсервіс" про переукладення із нею договору найму на даний момент проігноровані, тому вона позбавлена можливості формалізувати свої відносини з наймодавцем та змушена звертатись до суду з вимогами про зобов'язання наймодавця укласти їз нею договір найму. У зв'язку з чим просила визнати її членом сім'ї наймача квартири [ADDRESS] - [PERSON], який помер. Зобов'язати Рахівське МКП "Рахівкомунсервіс" укласти із нею договір найму жилого приміщення, розташованогоза адресою: квартира [ADDRESS]. Ухвалою суду від 27.12.2017 залучено до участі в розгляді справи, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON]. Ухвалою суду від 05.02.2018 до участі у справі в якості співвідповідача було залучено, Рахівську міську раду Закарпатської області. Крім того, 12.01.2018 (реєстрація канцелярією суду), представником позивача [PERSON], заявлено клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 05.02.2018 клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян з записами про смерть: [PERSON], 30.08.1992 року; [PERSON], 02.01.1979 року; про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] 23.11.1941 року. Витребувано з Рахівського міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс" реєстраційні картки прописки форми А та карток (бланкових заяв прибуття та вибуття з місця реєстрації) на мешканців квартири [ADDRESS], а саме на [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 26.12.2017 (реєстрація канцелярією суду) відповідачем МКП "Рахівкомунсервіс"подано заперечення на позовну заяву, в якому директор МКП "Рахівкомунсервіс" [PERSON] зазначив, що відповідно до рішення одинадцятої сесії Рахівської міської ради шостого скликання від 09 червня 2011 року №145 МКП "Рахівкомунсервіс", надано право надання послуг з утримання багатоквартирних будинків міста Рахів, у зв'язку з ліквідацією ВУЖКГ. Також, відповідно до цього рішення, передано на баланс та обслуговування багатоквартирні будинки МКП "Рахівкомунсервіс". Згідно акту приймання-передачі багатоквартирних будинків МКП "Рахівкомунсервіс" було передано тільки технічні паспорти згідно додатку №1. 14 липня 2011 року №163 Рахівська міська рада затверджує перелік послуг, що надаються МКП "Рахівкомунсервіс" для обслуговування багатоквартирних будинків. Згідно, копії реєстраційної картки Форми А, на квартиру [ADDRESS], щодо реєстрації місця проживання гр. [PERSON], "реєстраційна форма" належить ВУЖКГ, а не МКП "Рахівкомунсервіс". Крім того, на підставі викладеного МКП "Рахівкомунсервіс" не було надано право на ведення паспартного обліку, ордери вселення/виселення а також на заключення договору найму. За вказаних обставин, викладені у запереченні фактичні дані, що додані до нього, в повному обсязі спростовують позовну заяву про визнання членом сім'ї наймача квартири. Враховуючи викладеного просили відмовити у задоволенні позову. 12.01.2018 (реєстрація канцелярією суду) представником позивача, [PERSON] подано відповідь на відзив, в якому зазначено про те, що наведені відповідачем міркування у запереченні на позовну заяву, не спростовують позовних вимог [PERSON], оскільки відповідач жодним чином не спростовує (заперечує) виконання [PERSON] обов'язків наймача та правомірності її проживання з травня 1989 року по даний час у кв.1, буд.41, по вул. Миру в. м. Рахів. Окрім того, факт наявності у розпорядженні РМКП "Рахівкомунсервіс" форм паспортного обліку (форм А) на мешканців житлового будинку 41 по вул. Миру в м. Рахів підтверджується відповіддю на адвокатський запит б/н від 23.11.2015, згідно якої РМКП "Рахівкомунсервіс" було надіслано копію реєстраційної картки прописки за адресою: [ADDRESS] (форма А) на [PERSON] та письмовою відповіддю відмовлено у наданні інших реєстраційних карток та інших осіб з питань неможливості їх надання через віднесення даної інформації до інформації з обмеженим доступом. Зазначені обставини свідчать, що у розпорядженніРМКП "Рахівкомунсервіс" є форми паспортного обліку "форми А" на всіх зареєстрованих у вище вказаному житловому приміщенні осіб, в тому числі, померлих [PERSON] та [PERSON] Даний факт може спростовувати твердження відповідача про те, що ним не було перейнято від Рахівського ВУЖКГ обов'язки та права наймодавця за договорами найму на спірне житлове приміщення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що тільки шляхом звернення до суду з позовом можна реалізувати та захистити право громадянки [PERSON] на визнання її членом наймача квартири. Вважає, що вірно звернувся до суду, оскільки житловий фонд належить до органу місцевого самоврядування - Рахівської міської ради. Щодо посилань представника третьої особи на те, що нібито немає підстав для визнання [PERSON] членом наймача квартири, такі посилання є не зовсім коректними, оскільки відповідно до законодавства, членом сімї наймача квартири може бути визнана будь-яка особи не лише така з якою є кровне споріднення. Окремо звертає увагу суду, на докази, а саме рішення Рахівського районного суду у цивільній справі № 305/2163/15-ц (головуючий Тулик І.І.), на яке посилається адвокат [PERSON], просить розмежувати факти встановлені судовим рішенням, на його думку, суддя Тулик І.І. у зазначеному рішенні встановив лише факт існування рішення про встановлення опіки над громадянином [PERSON] громадянином [PERSON], при цьому не встановлюючи чи на справді таке рішення виконувалося. Просить врахувати всі докази подані ним на підтвердження позовних вимог громадянки [PERSON] та винести рішення, яким визнати [PERSON] членом сімї наймача квартири та зобовязати відповідачів укласти з його довірителькою, [PERSON] договір найму жилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача МКП «Рахівкомунсервіс», [PERSON], в судовому засіданні ствердив, що до Рахівського комунального підприємства «Рахівкомунсервіс» [PERSON] не зверталася, реєстраційну картку видавало Рахівське ВУЖКГ. Вважає позов безпідставним, у задоволенні такого просить відмовити. Представник відповідача, Рахівської міської ради, в судове засідання не з'явився, однак в.о. міського голови, [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за наявними документами, за відсутності їх представника. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] [PERSON], вважає позов безпідставним, таким що не підлягає до задоволення, на її думку, слід виходити із позовних вимог, членами сімї можуть бути визнані інші особи. Однак такі повинні мати спільний побут; спільне проживання, ведення спільного господарства, відсутність хоча б однієї з цих трьох складових не дає підстави для визнання особи членом сімї наймача квартири. Просить врахувати наявні рішення суду, якими фактично встановлені обставини справи та відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON], в судовому засіданні ствердила, що знайома з громадянкою [PERSON] з 1986 року. Їй відомо, що [PERSON], разом із дітьми, з 1992 року проживала у [INFO]. Вона неодноразово була вдома у [PERSON], залишалася ночувати, залишала своїх дітей у [PERSON] та допомагала їй проводити ремонтні роботи у квартирі за місцем проживання № 1, буд. № 41, по вул. Миру, в м. Рахів. Громадянина [PERSON] вона ніколи не бачила у квартирі № 1. Свідок [PERSON], в судовому засіданні ствердила, що являється двоюрідною сестрою громадянки [PERSON]. Їй відомо, що [PERSON], разом із своїми дітьми, з 1984 року проживала у [INFO]. Громадянин [PERSON] добровільно запустив її туди проживати, вона за свої кошти проводила ремонти. У 1992 році [PERSON] помер, а [PERSON], разом з чоловіком і дітьми далі проживала у квартирі № 1. [PERSON] вона ніколи не бачила у квартирі [ADDRESS]. Свідок [PERSON], в судовому засіданні ствердила, що є кумою громадянки [PERSON], у 1985 році у [PERSON] народилася дочка, на момент народження дитини громадянка [PERSON] вже проживала у [INFO]. Оскільки є хресною матір'ю дочки і добре пам'ятає як після хрещення, вони повернулися з церкви саме у квартиру [ADDRESS]. Громадянина [PERSON] вона знає, їй відомо, що він ніколи не проживав у [INFO]. Також їй відомо, що [PERSON] доглядала за [PERSON], проводила ремонти у квартирі за власні кошти. Свідок [PERSON], ствердила, що проживає [INFO], по вул. Миру, в м. Рахів, навпроти будинку № 41. Їй, як сусідці відомо, що [PERSON], разом з дітьми проживала у [INFO], куди їх запросив проживати [PERSON].\~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами,взявши до уваги заперечення на позовну заяву та відповідь на відзив, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~ Статті 61-70 ЖК УРСР передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що житловий будинок №41 по вул. Миру в м. Рахів Закарпатської області складається з двох відокремлених, ізольованих квартир №1 та №2, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 12.08.2014 складеного депутатом Рахівської міської ради [PERSON] Зазначений житловий будинок, в тому числі, квартира 1, цього будинку, перебуває у комунальній власності міста Рахів та знаходиться на балансі Рахівського міського комунального підприємства «Рахівкомунсервіс» (відповідь міського голови [PERSON] на адвокатський запит за №1166/1 від 26.11.2016 року). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З\~ договору найму жилого\~ приміщення в будинку місцевих Рад, який укладено в 1978 році, слідує, що наймачем житлової квартири [ADDRESS] являлася [PERSON]. За життя вона проживала у вказаній квартирі зі своїм чоловіком [PERSON]. Факт проживання у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1941 року громадян [PERSON] та [PERSON] стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00019562459 від 12 лютого 2018 року. 03 січня 1979 року громадянка [PERSON] померла, що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00019562277 від 12 лютого 2018 року. Після її смерті, в квартирі [ADDRESS] залишився проживати її чоловік, [PERSON], як член сім'ї наймача. З відповідей Рахівської міської ради №1166 від 26 листопада 2015 року та Рахівської районної ради №02-24/461 від 15 грудня 2015 року встановлено, що рішень та розпоряджень про приватизацію вказаної квартири не приймалось та не видавалось. У сусідній квартирі\~ №2, зазначеного будинку, була зареєстрована та проживала\~ [PERSON], що стверджується карткою форми А. З позовної заяви [PERSON] слідує, що вона зі згоди [PERSON], починаючи з вересня 1984 року, почала постійно проживати у квартирі №1, будинку №41, що по вул. Миру у місті Рахів, в якій постійно проживає й до нині. Починаючи з 11 травня 1989 року вона прописалась (зареєструвалась) у вказаній квартирі. Як доказ реєстрації у вказаній квартирі, позивачка надала копію паспорту громадянина України серії ВО 429811, виданого Рахівським РВ УМВС України в З/о 14 травня 2009 року. Звернення [PERSON] до суду із позовом про визнання її членом сім'ї наймача квартири №1, будинку №41, у місті Рахів - [PERSON] зумовлене тим, що відповідачі відмовляються укласти з нею договір найму на вказану квартиру. Судом встановлено, що 30 серпня 1992 року,\~ наймач спірної квартири [ADDRESS], [PERSON] помер, що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00019562371 від 12 лютого 2018 року Згідно з частиною 1 статті 106 Житлового кодексу Української РСР, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право в разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому члену сім'ї наймача. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки,\~ що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч.2 ст. 65 ЖК УРСР) При цьому, слід зазначити про те, що Кодекс про шлюб та сім'ю України, норми якого були чинні на момент винекнення спірних правовідносин не містив вичерпного поняття сім'ї та кола осіб які складають сім'ю. Однак проаналізувавши розділ ІІІ (сім'я) цього Кодексу, суд приходить до висновку, що сім'ю складають: чоловік, дружина, їхні діти та батьки. Натомість Сімейний кодекс України надав більш розширене поняття сім'ї. Так, відповідно до ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У рішенні Конституційного суду України у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї) від 03.06.1999 р. у справі №1-8/99 №5-рп/99, зазначено, що щодо поняття „член сімї Конституційний Суд України виходить з обєктивної відмінності його змісту від галузі законодавства, підкреслюючи при цьому, що навіть міжнародно-правовими актами не встановлено єдиних критеріїв чи поосібного переліку членів сімї. Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації прав цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у Постанові від 11 липня 2012 року у справі 6-60цс12.\~\~\~\~ \~\~\~\~ Як доказ набуття статусу члена сім'ї наймача спірної квартири, [PERSON] надала\~ копії квитанцій, що підтверджують сплату громадянином [PERSON] за\~ комунальні послуги, акт про розміри збитків завданих паводком 4-6 березня 2001 року від 12 березня 2001 року, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.08.201. Також, за показаннями свідків позивач проживала в [INFO], починаючи за життя\~ наймача [PERSON], разом зі своїм чоловіком Хлебаліним та своїми дітьми. \~\~Поряд з цим,\~\~\~за час розгляду справи позивачем [PERSON] та її представником [PERSON], крім обставин реєстрації у спірному приміщенні, не надано жодного доказу\~про те, що [PERSON] являлася членом сім'ї наймача спірної квартири [PERSON], зокрема,\~ доказів спільного проживання з [PERSON], ведення з ним спільного господарства та побуту, тривалості часу їх проживання. В матеріалах справи відсутні докази дотримання позивачем встановленого порядку її вселення в спірну квартиру та наявності\~ згоди наймача на це, чи було це приміщення постійним місцем її проживання. Крім цього, в матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких позивач\~ [PERSON] була зареєстрована у\~ [INFO]. Натомість реєстраційні записи\~ місця проживання позивача [PERSON] різняться між собою. Так, згідно паспорта громадянина України серії ВО № 429811 від 26 лютого 1998 року, остання значиться зареєстрована [INFO], по вул.. Миру в м. Рахів Закарпатської області, а у реєстраційній карточці прописки форми А на мешканця [PERSON],\~ виданій\~ МКП «Рахівкомунсервіс», така вказана за реєстрацією [ADDRESS]. Факт проживання в спірному приміщенні, доведено матеріалами справи. Таким чином суд констатує, що позивач [PERSON], почала користуватися спірним житловим приміщенням фактично як тимчасовий жилець. При цьому,\~ право користування жилим приміщенням, до якого вселилися піднаймачі чи тимчасові мешканці, є похідним від прав на нього наймача та членів його сім'ї, які проживають разом з ним. У відповідності до ст.99 ЖК УРСР піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. Право користування жилим приміщенням у піднаймачів і тимчасових мешканців припиняється\~ одночасно з припиненням договору найма жилого приміщення, незалежно від підстав припинення, тобто договір\~ піднайму автоматично\~ втрачає свою силу. \~ Так, у зв'язку зі смертю наймачів [PERSON] та [PERSON], припинився договір найму жилого приміщення квартири [ADDRESS], та автоматично [PERSON] втратила право користування спірною житловою квартирою. При розгляді цивільної справи суд керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: dismissed