Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач пояснив, що його робота в товаристві з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльський елеватор" з 11 червня 2013 року на посаді змінного майстра до 11 червня 2019 року підтверджена даними трудової книжки серії [NUMBER] із датою заповнення 12 січня 2000 року. Звільнення відбулось на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України за угодою сторін за наказом №80 від 11 червня 2019 року. На час звільнення заборгованість по заробітній платі складала 8786,62 грн. З урахуванням вказаного просить стягнути товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльський елеватор» за адресою 68600 Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова 4, ідентифікаційний код юридичної особи 38614780 на користь позивача заборгованість з заробітної плати 3448,70 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку 5337,92 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку станом на 01 січня 2020 року в розмірі 70429,59 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовні вимоги. Ухвалою суду від 30 січня 2020 року визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. За результатами дослідження визнається доведеним наступне. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи визначено, що робота позивача в товаристві з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльський елеватор" з 11 червня 2013 року на посаді змінного майстра до 11 червня 2019 року підтверджена даними трудової книжки серії [NUMBER] із датою заповнення 12 січня 2000 року. Звільнення відбулось на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України за угодою сторін за наказом №80 від 11 червня 2019 року. На час звільнення заборгованість по заробітній платі складала 8786,62 грн. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Підтвердження виплати на день розгляду справи відсутні. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Долученою до матеріалів справи документацією визначено про неможливість інспектування підприємства у товаристві з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльський елеватор" через припинення його функціонування. Вказані обставини підтверджують неможливість отримання позивачем довідки з підприємства про середній заробіток, що суд визнає за підставу про можливість визначити середній заробіток позивача за інформацією Пенсійного фонду України, куди були сплачені підприємством страхові платежі за роботу та отримані доходи позивача. У відповідності до роз?яснень п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 06 листопада 1992 року з наступними змінами у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 ( 100-95-п ) (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348). Розрахунок заборгованості не оскаржений, у зв`язку із чим в межах заявлених позовних вимог підлягають стягненню заборгованість з заробітної плати 3448,70 грн., грошова компенсацію за невикористану відпустку 5337,92 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку станом на 01 січня 2020 року в розмірі 70429,59 грн., що загалом складає 79216,51 грн. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved