Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Сафір Ф.О. 30.01.2017 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду із цим позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, виклавши наступну позицію. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 26.01.2016 року [PERSON] отримав від ПАТ КБ "Приватбанк" кредит у розмірі 17344,86 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з "1" по "25" число кожного місяця, відповідач надає банку грошові кошти "щомісячний платіж" для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, яка регулює відносини договору приєднання. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав позивальнику кредит в розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 18.12.2016 року утворилась заборгованість в сумі 22071,86 грн., яка складається з 15597,97 грн. - заборгованість за кредитом, 1821,99 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3119,55 - заборгованість за пенею та комісією, 1532,35 грн. - штраф, передбачений п.2.2. Генеральної угоди. Просив стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 08.02.2017 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду на 23.05.2017 року із викликом сторін (а.с.44). 23.03.2017 року в судовому засіданні відповідач заявив усне клопотання про надання йому можливості укласти угоду з адвокатом, у зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 10.04.2017 року (а.с.50). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 10.04.2017 року розгляд справи відкладено на 17.05.2017 року, оскільки відповідач подав попередньо до суду письмову заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв'язку із перебуванням його адвоката у відрядженні (а.с.53). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 17.05.2017 року розгляд справи відкладено на 21.07.2017 року, оскільки представник відповідача [PERSON] - адвокат Берегович О.О. подала попередньо до суду письмову заяву, в якій просила відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв'язку із перебуванням 17.05.2017 року на підвищення кваліфікації та участі у заході адвокатів, що проходитиме в м.Києві (а.с.60). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 21.07.2017 року розгляд справи відкладено на 17.08.2017 року, оскільки представник відповідача [PERSON] - адвокат Берегович О.О. подала попередньо до суду письмову заяву, в якій просила відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв'язку із її відпусткою (а.с.65). 17.08.2017 року в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Берегович О.О. заявила усне клопотання про надання їй можливості витребувати додаткові докази, у зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 13.09.2017 року (а.с.67). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 13.09.2017 року оголошено перерву до 12.10.2017 року з викликом в судове засідання сторін у справі, визнавши необхідним надання особистих пояснень представником позивача ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.74). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12.10.2017 року відкладено розгляд справи на 20.11.2017 року оскільки представник відповідача [PERSON] - адвокат Берегович О.О. подала попередньо до суду письмову заяву, в якій просила відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв'язку із її відрядженням за кордон (а.с.81). 20.11.2017 року розгляд справи не відбувся, згідно наказу №154в/к від 31.10.2017 року головуючий суддя Вернік В.М. знаходився у відпустці з 20.11.2017 року по 26.11.2017 року (а.с.84) та згідно наказу № 48 а/г від 02.11.2017 року відрядженно в м.Київ в Національну школу суддів України для участі в підготовці суддів місцевих загальних судів з 27.11.2017 року по 01.12.2017 року (а.с.85), у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 16.01.2018 року. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Пояснив, що заявлену суму боргу розраховано на підставі умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 26.01.2016 року, що містить основні умови кредитного договору стосовно розміру отриманого кредиту порядку та строків його повернення позичальником, розмір процентів за коистування кредитом, а також передбачає узгоджене позичальником [PERSON] приєднання останнього до Умов та правил надання продукту кредитних карт ПАТ КБ "Приватбанк". Підстави надання позивачем кредитних коштів відповідачу, а відтак їх зворотнього повернення останнім в означені строки та сплати ним процентів за користування кредитом, а також штрафу за прострочення терміну повернення коштів визначаються положеннями Генеральної угоди від 26.01.2016 року про реструктуризацію заборгованості. Просив задоволити позов. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Берегович О.О. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, та пояснила, що відповідач 28.10.2013 року підписав анкету заяву, в якій погодився з Правилами та Умовами кредитування договору, у зв'язку з чим став клієнтом банку та отримав кредитні кошти. 26.01.2016 року він звернувся до банку, де підписав Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, однак під час розгляду справи кредитний договір від 28.10.2013 року не був наданий до суду, у зв'язку з чим вважає, що відсутні правові підстави нарахування заборгованості та стороною позивача не доведено підстав для стягнення заявленої суми з відповідача. Просила відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] підтримав позицію свого представника. Щодо належності йому підпису фізичної особи на представленій позивачем генеральній угоді від 26.01.2016 року грунтовних заперечень не навів. У задоволенні позову просив відмовити з підстав його недоведеності позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (а.с.39) є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно положень ч.1,2 ст.548 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язаня; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Так в судовому засіданні встановлено, що 26.01.2016 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] з метою сприяння виконанню позичальником зобов'язань за кредитним договором №SAMDN51000116144151 від 28.10.2013 року між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток від 26.01.2016 (а.с.6,95), за умовами розділу 2 якої позивач надав відповідачу строковий кредит в сумі 17344,86 грн. на строк 36 місяців, з 26.01.2016 року по 31.01.2019 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі потреби в сумі 17344,87 грн. взамін на зобов'язання позичальника щодо поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості по кредиту здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця в сумі 629,27 грн., яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, інших витрат згідно Умов та Правил (п.2.1 Генеральної угоди). Відповідно до ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення більше ніж на 31 день за зобов'язаннями позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1532,34 грн. (п.2.2 Генеральної Угоди). За умовами п.2.5. Генеральної угоди відповідач зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно Генеральної угоди та Умов і Правил. В разі порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказано в Умовах та правилах за кожен день прострочення (п.2.8 Генеральної угоди). До Генеральної угоди додано Заява, Умови та правила надання банківських послуг (а.с.5, 7-30). Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає свою згоду у любий момент його змінити (зменшити, збільшити або анулювати). Підписання договору є прямою і безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за користування ним, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний у випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту, в т.ч. і простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку. Згідно п.2.1.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг держатель зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою уникнення овердрафту. Відповідно п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов'язань за Договором Банк має право вимагати сплати Клієнтом пені у розмірі, встановленому Тарифами (пункт не діє для преміальних карток). Відповідно до п.2.1.1.12.6.3. Умов та правил надання банківських послуг відсотки за користування кредитом і/або овердрафтом нараховуються на дату їх сплати, при цьому відсотки нараховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично використані в рахунок кредиту і/або овердрафта кошти з дня списання суми з карткового рахунку до дня коли кредиті/або овердрафт стає простроченим кредитом. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, що встановлені тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів у році. У відповідності до п.2.1.1.12.10. Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань у цілому або в певній Банком частки у разі невиконання Клієнтом та \\ або Довіреною особою Клієнта своїх Боргових та інших зобов'язань за цим Договором. Відповідно до умов Генеральної угоди (а.с.6,95) розмір щомісячних платежів становить 629,27 грн., що вносяться до з 1 по 25 число кожного місяця, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків та інших витрат. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.4) погашення заборгованості по кредиту відповідачем [PERSON] відбулося востаннє 25.05.2016 року в сумі 630.00грн. В порушення умов договору відповідач належним чином не повертав кошти, не сплачував відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим позивачем станом на 18.12.2016 року нараховано йому заборгованість загальний розмір якої становить 22071,86 грн., що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 15597,97 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1821,99 грн.; заборгованості по пені в розмірі 3119,55 грн., а також 1532,35 грн. штрафу згідно п. 2.2 Генеральної угоди ( а.с. 4). При цьому суд вважає, що наявним у матеріалах справи договором не передбачено нарахування та стягнення такого виду витрат як комісія, а тому заявлена сума боргу у розмірі 3119,55 грн. є заборгованістю по пені, що нарахована позивачем відповідно до вказаних вище пунктів Генеральної угоди та Умов та правил надання банківських послуг. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, позаяк ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов'язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання, відтак суд приходить до висновку, що заявлена заборгованість за кредитом та заборгованість по процентам за користування кредитом на загальну суму 17419,96 грн. (15597,97 грн. + 1821,99 грн.) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Натомість заборгованість по пені та штрафу не підлягає до стягнення, так як представником позивача до судового засідання та під час розгляду справи не надано документального підтвердження щодо певного тарифу виданої відповідачу згідно підписаної Генеральної угоди від 26.01.2016 року кредитної картки, оскільки умовами п.2.1.1.12.6.1. розділу 2.1.1. "Кредитні картки" обмежено саме до якого фактично приєнався відповідач з огляду на формулювання п.2 вказаної Генеральної угоди, передбачено визначення розміру пені саме згідно тарифу. При цьому судом не приймається до уваги представлена стороною позивача копія заяви [PERSON] від 06.08.2010 року (а.с.5,94) оскільки вона не містить застережень щодо певного тарифу кредитної картки, а за датою її підписання значно передує як даті укладення Генеральної угоди від 26.01.2016 року, так і даті укладення кредитного договору попереднього кредитного договору №SAMDN51000116144151 від 28.10.2013 року, посилання на який вказано у Генеральній угоді, що не визнаає поширення на обидва ці правочини заяви від 06.08.2010 року. Суд також не приймає до уваги доводи сторони позивача стосовно підстав нарахування заявленої суми штрафу, оскільки наведеними нормами ст.548 ЦК України такий вид неустойки встановлено для обчислення суто у відсотках від певної суми невиконаного зобов'язання та не передбачено його визначення у заздалегідь обмеженій твердій грошовій сумі, що визначена у Генеральній угоді всупереч обов'язковості для сторін положень вказаного цивільного закону, що випливає з його змісту. З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 3119,55 грн. та штрафу в розмірі 1532,35 грн. слід відмовити за їх недоведеності та безпідставності. Суд не приймає до уваги заперечень сторони відповідача щодо непредставлення позивачем примірника попереднього кредитного договору, на підставі якого укладено Генеральну угоду від 26.01.2016 року, оскільки положення останньої становлять достятній обсяг основних умов кредитного договору щодо суми кредиту, розміру процентів за користування ним, строку дії договору, розміру та строків повернення кредитних коштів визначають ознаки правочину, що підлягає самостійному виконанню його сторонами. Таким чином з урахуванням наведеного суд доходить остаточного висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" суми боргу по кредитам та процентам в розмірі 17419,96 грн., натомість позовні вимоги в частині стягення пені та штрафу відповідно в розмірах 3119,55 грн. та 1532,35 грн. підлягають залишенню без задоволення. Також пропорційно обсягу задоволення позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати із сплати судового збору в розмірі 1600 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved