Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON]\~\~\~ військової\~ підготовки\~ Національного\~ технічного\~ університету\~ "\~ Харківського\~ політехнічного\~\~\~ інституту" звернувся до суду з позовом до [PERSON] \~ про\~ стягнення суми витрат пов"язаних з утриманням відповідача під час проходження військової служби (навчання) на факультеті військової підготовки\~ Національного технічного університету " Харківський політехнічний інститут", в обгрунтування якого зазначив, що громадянин [PERSON] проходив навчання та військову службу на факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на посаді курсанта з 31 серпня 2016 року по 28 жовтня 2016 року. Відповідно до розділу II Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України , затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином [PERSON] 31 серпня 2016 року строком на термін навчання (5 років) та останній зобовязався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше пяти років після закінчення навчання. 28 жовтня 2016 року контракт про проходження військової служби, укладений між Міністерством оборони України в особі начальника факультету відповідачем був достроково розірваний через небажання відповідачем продовжувати навчання, у звязку з чим відповідач був відрахований з числа курсантів. Представник позивача [PERSON]\~\~\~ військової\~ підготовки\~ Національного\~ технічного\~ університету\~ "\~ Харківського\~ політехнічного\~\~\~ інституту" в судове засідання не з"явився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, але подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі . Суд, врахувавши позиції сторін, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогокодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Cтаттею 15 ЦК Українипередбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об"єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідностаттею 16 ЦК України. За змістомст. 60 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимогст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Частиною 10 статті 25 Закону України Про військовий обовязок і військову службу визначено: Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. На розвиток частини 10 статті 25 Закону України Про військовий обовязок військову службу постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 був затверджений Порядок відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у звязку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку відшкодування витрат... - відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до пункту 4 Порядку відшкодування витрат... - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. На виконання вказаного пункту 3 Порядку відшкодування витрат...,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерствафінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 яким затверджений " Порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах . Таким чином, факультетом відповідно до вимог Порядку відшкодування витрат та Порядку розрахунку витрат... були розраховані фактичні витрати, пов"язані з утриманням відповідача на факультеті з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу, загальна сума яких склала 13301 грн. 81 коп., що підтверджуються розрахунками коштів на відшкодування витрат, повязаних з утриманням курсанта [PERSON] [PERSON] в добровільному порядку в жовтні 2016 року сплатив 501 грн.81 коп. Після цього ніяких дій по відшкодуванню заборгованості на користь факультету з боку [PERSON] не здійснювалось. На 01 лютого 2017 року залишкова заборгованість [PERSON] з відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням відповідача під час проходження військової служби (навчання) на факультеті військової підготовки Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут, складає 12 800 грн. 00 коп. В той же час, пунктом 7 Порядку відшкодування витрат..., затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, визначено: "У разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Разом з викладеним вище є необхідність також визначити наступне: Міністерство оборони України, згідно ст. ст. 1 і 10 Закону України "Про оборону України є Центральним органом виконавчої влади і військового управління в системі Збройних Сил України, які створені для озброєного захисту суверенітету, незалежності та територіальної цілісності України. Відповідно до ст. 3 Закону України Про Збройні Сили України, Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, об"єднань, зєднань, військових частин, установ та організацій. Згідно із ст. ст. 3, 15 Закону України Про Збройні Сили України фінансування Збройних Сил України, в тому числі факультету військової підготовки Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, невідшкодування на користь факультету відповідачем суми витрат повязаних з його утриманням на факультеті, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави. Це проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Держбюджету, що у кінцевому рахунку веде до зниження боєздатності Збройних Сил України та нанесення шкоди національній економіці України. Невідшкодована на користь факультету відповідачем сума витрат, повязаних з його утриманням - це не отримані державою кошти на національну оборону, що, у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо інтересам держави. Отже, з огляду на викладене вище, враховуючи те, що контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством Оборони України в особі начальника факультету і відповідачем, був достроково розірваний та відповідач був відрахований з числа курсантів через небажання продовжувати навчання наказом начальника факультету( по стройовій частині) від 28 жовтня 2016 року № 240; - фактичні витрати, повязані з утриманням відповідача на факультеті, відповідно до проведеного розрахунку, згідно з нормами утримання курсанта, та після відшкодування відповідачем частки заборгованості в жовтні 2016 року, склали 12 800 грн. 00 коп.; - відповідач, незважаючи на ознайомлення з розрахунками коштів на відшкодування витрат, повязаних з утриманням, і згодою з розрахунками та нарахованими сумами, на теперішній час здійснив лише добровільне відшкодування частки витрат (в розмірі 501 грн. 81 коп.). За змістомст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно дост. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов"язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що згідно умов укладеного між сторонами 31серпня 2016 року контракту про проходження військової служби, строком на термін навчання (5 років), за яким відповідач зобов"язався навчатись та продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше 5 років після закінчення навчання . 28 жовтня 2016 року контракт про проходження військової служби із відповідачем був достроково розірваний через не бажання курсанта [PERSON] продовжувати навчання, він був відрахований з числа курсантів . Суд дійшов висновку, що дострокове розірвання контракту через небажання продовжувати навчанняє однією з підстав відшкодування особами витрат, пов"язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі . Відповідач ухиляється від повернення до Державного бюджету суми в розмірі 12 800 грн. 00 коп. , понесених навчальним закладом. Звернення до суду з вимогою про повернення суми за укладеним контрактом від 31 серпня 2016 року достроково розірваного через небажання продовжувати навчання є наслідком невиконання чи неналежного виконання договірних зобов"язань це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. За викладених обставин суд вважає, що сума в розмірі 12 800 грн. 00 коп., пов"язаних з навчанням, підлягає стягненню з відповідача до Державного бюджету на користь навчального закладу, тим самим задовольнивши позовні вимоги позивача. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. сплачені останнім при звернені до суду з даним позовом, що відповідає положенням ч. 1\~ст.88 ЦПК України\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved