Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], вказуючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.04.2010 відповідач отримав кредит розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання не виконав, в зв'язку з чим станом на 27.02.2018 має заборгованість в сумі 29926,72 грн., яка складається з наступного: 8595,36 грн. тіло кредиту; 2666,79 грн. нараховано відсотків за користуванням кредитом; 16763,30 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1401,27 грн. - штраф (процентна складова). Просили стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] скерував до суду відзив, в якому вказував, що своєму позові позивач просить стягнути з нього заборгованість за Кредитним договором № б/н від 20.04.2010 у сумі 29926,72 грн. Із даним твердженням відповідач не погоджується з наступних міркувань. Виконуючи належним чином свої зобов'язання, передбачені Договором відповідач [PERSON], здійснив 01.06.2016 останній платіж у відділенні ПАТ «Приватбанк» за адресою: вул. Чорновола, 122/41 м. Черкаси. Після чого він подав заяву про закриття кредитної картки та всіх рахунків, оскільки сплатив всю суму коштів, яку необхідно було сплатити відповідно до Договору. З метою підтвердження факту сплати коштів в повному обсязі відповідно до Договору ПАТ «Приватбанк» надіслав відповідачеві повідомлення з офіційної адреси на електронну адресу: [INFO], про те що кредитна карта закрита і всі рахунки також. В доданому Позивачем додатку «Розрахунок заборгованості» видно, що станом на 02.06.2016 [PERSON], не має заборгованості перед ПАТ «Приватбанк» за кредитним Договором. Інших карток та рахунків у ПАТ «Приватбанк» відповідач не мав і не має. Жодного повідомлення від ПАТ «Приватбанк» про наявність будь -якої заборгованості [PERSON] не надходило. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволенні позову ПАТ комерційного банку «Приватбанк» про стягнення заборгованості. Представник позивача скерував до суду відповідь на відзив в якій зазначив, що 20.04.2010 між [PERSON] та Банком підписаний договір про надання банківських послуг на підставі якого відповідач отримав кредитну картку «Універсальної». Щодо оформлення сервісу «Оплата частинами»: Банк надає можливість Клієнтам які мають кредитну картку ПАТ КБ ПриватБанку скористатися сервісом "Оплата частинами". Сервіс "Оплата частинами"- це сервіс, який дає можливість клієнту купити товар або послугу в торгово-сервісних підприємствах та/або інтернет-магазинах за 30 секунд в розстрочку за кредитною карткою. Обов'язкові умови для використання сервісу: кредитний ліміт на картці від 2000 грн.; доступний залишок коштів покриває перший платіж. Якщо Клієнт відповідає зазначеним умовам йому надається можливість в будь-якій торговельній точці де є термінал ПриватБанку оформити оплату частинами, за допомогою своєї кредитної карти та терміналу в торговій точці. Порядок погашення заборгованості відбувається шляхом списання регулярного платежу з кредитної картки клієнта, як з власних коштів при їх наявності, так і з кредитних. Оскільки сервіс «Оплата частинами» не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається. Держатель несе відповідальність за всі операції з карткою, вчинені: по дату отримання Банком повідомлення від Клієнта про втрату Карти. Згідно п.2.1.1.9.14. Договору, постановка Картки в СТОП-лист здійснюється на підставі письмової заяви Клієнта відповідно до Тарифів Банку. Заяв, дзвінків в Банк від Клієнта про втрату кредитної картки за допомогою якої була оформлена послуга ''Оплата частинами" не надходило, що підтверджує оформлення оплати частинами саме Клієнтом. Так, згідно виписки по рахунку. Відповідачем було оформлено оплату частинами, в результаті чого утворилася заборгованість. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12.04.2012 № 578/5 (далі - Перелік № 578/5). У зв'язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги Банку підлягають задоволенні в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що він 01.06.2016 повністтю погасив всю наявну заборгованість на карті "Універсальна" та звернувся до відділення банку з метою закриття вказаної картки. Працівник банку перевіривши всі відомості по карті вилучив її у відповідача та порізав на частини. Вважає, що оскільки він не користувався послугами банку після 01.06.2016, тому підстав для стягнення з нього заборгованості немає Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.04.2010 відповідач [PERSON], отримав кредит розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З виписки по рахунку клієнта [NUMBER] наданою позивачем ПАТ КБ "Приватбанк" відповідачеві 26.04.2018 вбачається, що відповідач [PERSON], 02.06.2016 перевів кошти на карту "Універсальна", у графі "деталі операції" вказано, що кошти внесенні при розірванні договору. Позивачем ПАТ КБ "Приватбанк" на електронну адресу відповідача [PERSON] скеровано електронний лист від 02.06.2016 в якому вказано: [PERSON] Спасибо за сотрудничество! Ваша карта [NUMBER] и все технические счета, используемые для ее работы закрыты." Проте, після закриття рахунку в період з 12.08.2016 по 12.05.2017 по рахунку клієнта [NUMBER] відбувалися операції та списання коштів, в графі "деталі операції" вказано - оплата частинами (Україна, Дніпропетровська область, Дніпропетровськ) покупка товара. В графі "всього розходів по карті" вказана сума 18 990,28 грн., сума комісій становить 782,98 грн. За змістом ст. 12, 81 ЦПК України саме на сторін процесу покладено обов'язок доказування обставин, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі і підставах, встановлених договором або законом. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 1.1.7.11. Договору, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Яки на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, вії автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.43. Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриті останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момеї закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі і овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повно! погашення заборгованості. Згідно з ч.1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. За змістом п.1.32 ст. 1, п.20.1 ст. 20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», - власник рахунку може ініціювати списання коштів та розпоряджатися ними. Відповідно до пунктів 9 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705, - користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у Постанові від 13.05.2015 року по справі №6-71цс15, не встановлення обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, свідчить про відсутність вини, як підстави цивільно-правової відповідальності. Оскільки списання грошових коштів з карткового рахунку [PERSON] у період 12.08.2016 по 12.05.2017 відбулося не за його розпорядженням, як власника рахунку, так як останній вже не мав ані платіжної картки, ані рахунку в ПАТ КБ "Приватбанк", що підтверджується листом позивача від 02.06.2016 надісланим на електронну адресу відповідача та випискою по рахунку клієнта, яка надана ідентична і позивачем, і відповідачем та в якій вказано, що позивач 02.06.2016 року вніс кошти на картку з метою розірвання договору, тому суд вважає, що саме 02.06.2016 договір між сторонами на підставі п. 1.1.7.43. Договору було припинено. Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що після 02.06.2016 відповідач отримував банківські послуги в ПАТ КБ "Приватбанк", отже відповідач не повинен нести за такі операції цивільно-правову відповідальність у вигляді сплати кредиту, процентів, пені та штрафів. Сам по собі факт списання Банком грошових коштів з карткового рахунку [PERSON] та облік Банком заборгованості на цьому рахунку не є підставою для задоволення позову. За таких обставин судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг від 20.04.2010. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати понесені Банком при зверненні до суду стягненню із відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed