Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

06.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача, вказавши, що 06.05.2008 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний Договір № ML-102/625/2008 від 06.05.2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від банку кредит у сумі 28700,00 доларів США на споживчі цілі, на умовах повернення та оплати відсоткової ставки у розмірі 12,49 %, оплати комісії банку з кінцевим терміном повернення до 05.05.2023 року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між нею та банком було укладено договір поруки № SR-102/625/2008 від 06.05.2008 року, відповідно до умов якого вона зобов'язалася відповідати перед банком за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Її зобов'язання як поручителя стосуються виконання боржником умов кредитного Договору № ML-102/625/2008 від 06.05.2008 року та не повинно поширюватися на додаткові угоди, які можуть бути укладені у майбутньому між банком та боржником. Крім того, 06.05.2008 року, між нею та відповідачем було укладено договір іпотеки № РМL-102/625/2008, предметом якого є, квартира за адресою: [ADDRESS], яка належить їй на праві власності. На вказаний об'єкт нерухомості накладено заборону відчуження, та зареєстровано в реєстрі заборони за № 3417-161. 27.09.2010 року, без її згоди як поручителя та іпотекодавця, між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного Договору № ML-102/625/2008, та додатком № 1 до нього, яким було змінено забезпечене зобов'язання в бік збільшення обсягу відповідальності. Таке внесення змін до умов Кредитного договору є порушенням з боку відповідача ПАТ «ОТП Банк» її прав як поручителя та іпотекодавця, у зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати договір поруки № SR-102/625/2008 від 06.05.2008 року укладений між нею та ПАТ «ОТП Банк» - припиненим; припинити правовідносини за договором іпотеки № РМL-102/625/2008 від 06.05.2008 року, та визнати відсутнім право іпотеки і утримання під іпотечним обтяженням майна за цим же договором; зобов'язати приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], виключити з державного реєстру іпотек, та зняти заборону відчуження на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, за участю її представників, позовні вимоги просила задовольнити повністю. Представники позивача - адвокати [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові та наданих додаткових письмових пояснень по справі, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ "ОТП Банк" у судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з'явився,про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю. З'ясувавши думку представників позивача дослідивши надані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим і не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.05.2008 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний Договір № ML-102/625/2008 від 06.05.2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від банку кредит у сумі 28700,00 доларів США на споживчі цілі, на умовах повернення та оплати відсотків, оплати комісії банку з кінцевим терміном повернення до 05.05.2023 року /а.с. 6-14/. Відповідно до п. 3 ч. 1 Кредитного договору: Базові умови кредитування. Визначення термінів, сторони наступним домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процента ставка: фіксований відсоток (у розмірі 3,99 % річних) + FIDR. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачкою [PERSON] та банком було укладено договір поруки № SR-102/625/2008 від 06.05.2008 року, відповідно до умов якого вона зобов'язалася відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором № ML-102/625/2008 від 06.05.2008 року в повному обсязі таких зобов'язань /а.с. 15/. Крім того, 06.05.2008 року, між [PERSON] та банком було укладено договір іпотеки № РМL-102/625/2008, предметом якого є, квартира за адресою: [ADDRESS], яка належить їй на праві власності /а.с. 16-19/. На вказаний об'єкт нерухомості накладено заборону відчуження, та зареєстровано в реєстрі заборони за № 3417-161. 27.09.2010 року, між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного Договору № ML-102/625/2008, та додатком № 1 до нього, яким було змінено забезпечене зобов'язання /а.с.20-21/. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до п. 2.2. Договору поруки на дату укладання цього Договору розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою, становить 28 700.00 доларів США. Порукою забезпечені боргові зобов'язання в разі зміни їх суми, відповідно до п. 2.1. цього договору. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки - порукою за цим Договором забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Кредитному договорі. [PERSON] при укладені договору поруки була повідомлена щодо можливої зміни відсоткової ставки на майбутнє. Таким чином, підписанням договору поруки (зокрема пунктів 2.1. та 2.2.) позивачка як поручитель надала згоду на подальше можливе змінення розміру боргових зобов'язань, забезпечених порукою, навіть у разі зміни сум, які встановлені відповідно до п. 2.1. договору поруки. Крім того, 06.05.2008 року поручитель [PERSON] заявою, посвідченою нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстровий № 3414, дала згоду своєму чоловіку [PERSON] на отримання кредиту в сумі 28700,00 доларів США строком до 05.05.2023 року, та заявила, що такий правочин відповідає інтересам сім'ї та погоджується з тим, що умови договору визначаються чоловіком самостійно. Відповідно до 1.4.1.1.3 Кредитного договору, плаваюча процента ставка по Кредиту підлягає корегуванню протягом дії цього договору щоразу після перебігу кожного 12 (дванадцятого) календарного місяця, починаючи з дати укладання цього Договору, якщо інше не передбачено цим Договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що фінансовому поручителю [PERSON] під час укладання договору поруки було відомо про можливість в майбутньому зміни відсоткової ставки. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Таким чином, між сторонами позивачем та відповідачем виникли правовідносини, що витікають з договору іпотеки, та регулюються нормами ст. 575 ЦК України та Закону України «Про іпотеку». Згідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Договором іпотеки № РМL-102/625/2008 від 06.05.2008 року не було передбачено додаткових підстав для його припинення, зокрема і тих, на які посилається позивачка. Посилання позивача на ст. 559 ЦК України є безпідставними, оскільки зобов'язання іпотеки та зобов'язання поруки є різними зобов'язаннями. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 ЗУ «Про заставу», ст. ст. 1, 11 ЗУ «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до ст. 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed