Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

26.11.2020 до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №200482040 від 20.03.2016 в розмірі 10972,78 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.03.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2004822040. Відповідно до п. 2 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у розмірі 5402,10 грн. Строк користування кредитом встановлено до 20.03.2018 року. Грошові кошти переказані на платіжу картку відповідно до п. 3 договору. Згідно з п.2 Договору сукупна вартість кредиту становить 56,79% річних. Банк в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором надавши кредитні кошти, а відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредиту в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої визначений первісним кредитором ПАТ «Банк Михайлівський» та станом на 20.07.2020 становить 10326,45 грн., з яких сума залишку за кредитом (тіло) - 3542,10 грн., сума нарахованих процентів (%) - 6784,35 грн. 20.07.2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 7 БМ відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 200482040 від 20.03.2016 укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 409,67 грн., інфляційні збитки складають 134,24 грн., а відсоткова ставка 3% річних становить 102,42 грн. Отже, заборгованість за кредитним договором станом на 17.11.2020 р. складає 10972,78 грн. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17.12.2020 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості направлено за підсудністю до Автозаводського районного суду м. Кременчука. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.01.2021 справу передано судді Погрібняк О.М. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчукавід 12.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Віповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову, так як він повністю погасив свій борг за кредитним договором № 200482040 від 20.03.2016 іншому правонаступнику ПАТ «Банк Михайлівський» - ТОВ «ФК «Фагор», яке надало йому всі необхідні документи для підтвердження переходу до нього права вимоги за кредитним договором відповідача. Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце судого розгляду в судове засіданні не прибув, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 20.03.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 200482040, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5402,10 грн. (далі - Договір) Відповідно до п. 1 Договору на умовах викладених у цій заяві та Умовах надання та обслуговування кредитів ПАТ «Банк Михайлівський», зазначений в розділі 2ОП заяви сторони домовилися укласти кредитний договір, в рамках якого: 1.1. відкрити рахунок (валюта рахунку - гривня), що буде використовуватися виключно в рамках Кредитного договору, 1.2. надати [PERSON] кредит в сумі 5402,10 грн. шляхом зарахування суми кредиту на рахунок, 1.4 в безготівковому порядку списати з рахунку та зарахувати на користь Організації (ПрАТ «Нова лінія») суму грошових коштів в розмірі 5402,10 грн. Строк користування кредитом встановлено до 20.03.2018 року. Сукупна вартість кредиту становить 56,79% річних. (а.с. 5) 19.05.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" (клієнт) і ТОВ "ФК "Плеяда" (фактор) укладено договір факторингу № 1905, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта, а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ "ФК "Плеяда" право вимоги до третіх осіб (боржників). 20.05.2016 між ТОВ "ФК "Плеяда" і ТОВ "ФК "Фагор" укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ТОВ "ФК "Плеяда" за плату відступило на користь ТОВ "ФК "Фагор" права вимоги, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" на підставі договору факторингу № 1905. 23.05.2016 згідно з рішенням Правління Національного банку України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. 30.05.2016 згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" № 37 затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30.05.2016 № 1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності. 09.06.2016 ПАТ "Банк Михайлівський" направило ТОВ "ФК "Плеяда" повідомлення про нікчемність правочинів від 01.06.2016 № 05-53, в якому зазначило про нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та вимагало негайно повернути усі отримані на підставі нікчемного договору документи. Ці обставини були встановлені у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.01.2020 у справі № 910/11298/16. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Фагор» від 10.06.2020, виданої [PERSON] станом на 10.06.2020 заборгованість за договором №200482040 від 20.03.2016 погашена в повному обсязі. Слід зазначити, що надані відповідачем у судовому засіданні копії договорів факторингу № 1905 від 19.05.2016 та № 1 від 20.05.2016 не містять додатків, з яких би вбачалося, що вимоги ПАТ "Банк Михайлівський" були відступлені саме за договором, укладеним з відповідачем у справі. У зв`язку із цим суд дійшов висновку, що кошти на погашення заборгованості за кредитним договором були сплачені [PERSON] неналежному кредитору, що не звільняє його від виконання грошового зобов`язання перед належним кредитором. Згідно з договором №7 БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінананс» право грошової вимоги за кредитним договором № 200482040 від 20.03.2016, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». (а.с. 8, 11-12). Відповідно до додатку до договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 сума заборгованості відповідача за кредитним договором №200482040 від 20.03.2016 становить 10326,45 грн. та складається з 3542,10 грн. заборгованості за тілом кредиту та 6784,35 грн. заборгованості за доходами (а.с. 8). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до ТОВ «Діджи Фінананс» перейшли права первісного кредитора ПАТ «Банк Михайлівський» за кредитним договором № 200482040 від 20.03.2016, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем суду не було надано доказів в обгрунтування своїх вимог до відповідача в частині стягнення з нього 6784,35 грн. у відшкодування заборгованості за доходами за кредитним договором №200482040 від 20.03.2016. З наданих документів не вбачається з чого складається ця сума, які саме нарахування включені в неї (проценти за користування кредитними коштами, комісії, штрафні санкції, винагороди, тощо) та за який період. У зв`язку з цим суд позбавлений можливості перевірити правомірність таких нарахувань і їх відповідність умовам кредитного договору. У позовній заяві ТОВ «Діджи Фінанс» вказує, що ці кошти є нарахованими за кредитним договором процентами. Проте умовами кредитного договору визначено розмір процентної ставки за кредитом - 0,0001%, у графіку платежів за кредитним договором вказано розмір процентів за користування кредитом - 0, що не узгоджується із сумою, заявленою до стягнення позивачем. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що доведеною належними та допустими доказами є лише заборгованість відповідача перед позивачем, що складається з 3542,10 грн. заборгованості за тілом кредиту згідно з наданим договором №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020. З наданого позивачем розрахунку суми пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання вбачається, що пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання нарахована відповідачу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 20.07.2020 по 17.11.2020, що становить 409,67 грн. (а.с. 7) В обґрунтування вимог про стягнення з відповідача пені позивач посилався на норми ст. 550, ч. 2 ст. 551 ЦК України та Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» цей закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. З наведеного вбачається, що Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» не розповсюджується на правовідносини, учасником яких є фізичні особи. В свою чергу умовами укладеного між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» не визначено розміру відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання у вигляді пені. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені не підтверджені наявними у матеріалах справи доказами та задоволенню не підлягають. За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбчається, що інфляційні збитки за період з серпня 2020 року по жовтень 2020 року становлять 134,24 грн., сума відсотків за користування грошовими коштами відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 20.07.2020 по 17.11.2020 складає 102,42 грн. Інфляційні збитки та 3% річних нараховані на суму боргу 10326,45 грн. (а.с. 7). У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку, що доведена належними та допустими доказами сума боргу відповідача перед позивачем складає 3542,10 грн., стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають: - інфляційні збитки за період з серпня 2020 року по жовтень 2020 року в розмірі 46,12 грн. із розрахунку: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) (де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення), IIc (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) = 1.01301990. Інфляційне збільшення: 3542,10 грн. x 1.01301990 - 3 542,10 = 46,12 грн. - 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України за період з 20.07.2020 по 17.11.2020 в розмірі 35,13 грн. із розрахунку: 3542,10 x 3 % x 121день / 366 днів у році/ 100 =35,13 грн. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №200482040 від 20.03.2016 в розмірі 3623,35 грн., з яких 3542,10 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 46,12 грн. - інфляційні збитки за період з серпня 2020 року по жовтень 2020 року, 35,13 грн. - 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України за період з 20.07.2020 по 17.11.2020. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 694,08 грн. на відшкодування понесених судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial