Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 08 лютого 2017 року суддею Оболонського районного суду м. Києва було постановлено ухвалу про тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до повного виконання ним зобов`язань перед [PERSON] згідно з виконавчим листом №1530/457/12 від 12 березня 2013 року. Як зазначив заявник, відносно нього не існує жодного судового рішення щодо сплати аліментів, у зареєстрованому шлюбі він перебуває з 2001 року і шлюб не є розірваним, відтак, заявнику не зрозуміло, з яких підстав його обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за виконавчим листом №1530/457/12 від 12 березня 2013 року. Також заявник вказав, що відносно нього дійсно відкриті виконавчі провадження №59728668, №59655073, в рамках цих виконавчих проваджень здійснюється стягнення заборгованості та судового збору згідно з судовими рішеннями у справах №756/11450/13-ц та №756/8234/16-ц. Однак, як стверджував заявник, інших виконавчих проваджень та рішень судів щодо стягнення з нього заборгованості не існує, як, зокрема, не існує і виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у справі №1530/457/12. Враховуючи викладене, заявник стверджував, що наявна заборона у вигляді обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України порушує його конституційне право на свободу пересування, а зобов`язання стосовно сплати заборгованості ним виконані, що свідчить про відсутність з його боку дій щодо ухилення від добровільного погашення боргу та виконання рішення суду. З цих підстав заявник просив суд скасувати тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до повного виконання ним зобов`язань перед [PERSON] . Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, заявник про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Стягувач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Представник Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року у цивільній справі №756/11450/13-ц позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики у сумі 11500,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 10 жовтня 2013 року становить 91919,50 грн, та судовий збір у сумі 919,19 грн (т. 1, а. с. 105-107). Судом встановлено, що Оболонським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві здійснювалось зведене виконавче провадження №42640548 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року у цивільній справі №756/11450/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у сумі 11500,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 10 жовтня 2013 року становить 91919,50 грн та судового збору у розмірі 919,19 грн, а також з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 у цивільній справі №756/8234/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 1352,69 долари США та стягнення з [PERSON] судового збору в дохід держави у розмірі 640,00 грн. За приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. П. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Крім того, відповідно до п. п. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. 03 лютого 2017 року головний державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщук В.В. звернулась з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника [PERSON] за межі України у зв`язку з невиконанням останнім рішення Оболонського районного суду м. Києва суду від 10 жовтня 2013 року у справі №756/11450/13-ц. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року тимчасово обмежено громадянину України [PERSON] право виїзду за межі України (т. 2, а. с. 141-143). Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Матеріалами справи засвідчується, що на даний час зведене виконавче провадження №42640548 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року у цивільній справі №756/11450/13-ц, а також з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 у цивільній справі №756/8234/16-ц завершено (т. 5, а. с. 106-107). Крім того, 17 вересня 2018 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщук В.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у рамках виконавчого провадження №56061729 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 у цивільній справі №756/8234/16-ц (т. 5, а. с. 122-123). Також 08 серпня 2019 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщук В.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у рамках виконавчого провадження №41296347 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року у цивільній справі №756/11450/13-ц (т. 5, а. с. 124-125). У цій постанові зазначено, що залишок боргу за виконавчим документом становить 11165,97 доларів США. Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пилипчуком В.Г. здійснюються виконавчі провадження №59771367 та №59728668 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року у цивільній справі №756/11450/13-ц, а також з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 у цивільній справі №756/8234/16-ц (т. 5, а. с. 106-107). Загальна сума заборгованості [PERSON] за вказаними судовими рішеннями становить 12852,69 доларів США (11500,00 доларів США + 1352,69 доларів США = 12852,69 доларів США). У рамках згаданих виконавчих проваджень боржником [PERSON] сплачено частину заборгованості, що утворилась у зв`язку з невиконанням ним зобов`язань перед [PERSON] на суму 12852,69 доларів США (11500,00 доларів США + 1352,69 доларів США = 12852,69 доларів США). Таким чином, [PERSON] сплачено заборгованість у розмірі 302030,00 грн (175000,00 грн + 127030,00 грн = 302030,00 грн), що згідно з офіційним курсом НБУ станом на дату сплати коштів (18 жовтня 2019 року) становило 12213,10 доларів США. Наведене свідчить, що заявником сплачено більшу частину боргу, тобто ним вживаються заходи для погашення заборгованості перед стягувачем [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження"у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що будь-які обмежувальні заходи, в тому числі тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, можуть вживатися виконавцем виключно у межах конкретного виконавчого провадження, яке перебуває у нього на примусовому виконанні, а у випадку закінчення цього провадження, чинність таких заходів припиняється. Виконавець не наділений правами вживати обмежувальних чи забезпечувальних заходів у виконавчих провадженнях, які не перебувають у нього. Таким чином, наявність виконавчих проваджень у приватного виконавця не дає підстав для збереження обмежувальних заходів, вжитих у виконавчому провадженні, яке закінчене. За наявності підстав приватний виконавець може ініціювати відповідні обмежувальні заходи щодо боржника у виконавчому провадженні, яке перебуває у нього на виконанні. З огляду на те, що боржником вживаються заходи щодо виконання зобов`язань перед стягувачем [PERSON] , враховуючи сплату ним більшої частини боргу, а також закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання рішень Оболонського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року у справі №756/11450/13-ц та від 20 грудня 2017 у справі №756/8234/16-ц, які перебували на виконанні у державного виконавця, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву [PERSON] про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України. Таким чином, відповідно до ст. ст. 18, 40 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та,

Outcome: approved