Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу, мотивуючи свої вимоги наступним. З 01 липня 2015 року позивач на підставі ліцензії з розподілу природного нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технічного управління, тобто в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем ПАТ «Запоріжгаз» серед суб`єктів ринку природного газу кваліфікується як оператор газорозподільної системи. Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природнього газу з ГРС та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природнього газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. 11.04.2019 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання відповідача, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ігоря Сікорського, буд.15/И, було виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ. За фактом виявлення порушень несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ працівниками Оператора ГРМ, у присутності відповідача, складено акт про порушення №0600230396 від 11.04.2019 року. Акт підписано працівниками ПАТ «Запоріжгаз» та відповідачем. Після виявлення факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ оператором ГРМ ініційовано проведення експертизи ЗВТ у порядку визначеному розділом Х Кодексу газорозподільних систем. 22.04.2019 року лічильник демонтовано для проведення його експертизи, про що складено протокол про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу. За результатами проведеної експертизи, комісією створеною у порядку глави 10 Розділу X кодексу газорозподільних систем, підтверджено факт несанкціонованого втручання у роботу засобу вимірювальної техніки, а саме: виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: невідповідність мастичної повірочної пломби, встановленої на відліковому механізмі встановленому зразку. При візуальному огляді пломб виявлено невідповідність літер-ідентифікаторів належності клейма державному повірнику на свинцевій пломбі, встановленій на пломбувальному гвинті корпуса лічильника, відбитку каучукового клейма на склі відлікового механізму та на мастичній пломбі, встановленій на відліковому механізмі лічильника відрізняються на свинцевій на корпусі лічильника та на відбитку тавра на склі - э, а на мастичній на відліковому механізмі ю). Розміри, шрифт літер, цифр та елементів відбитків відбитку тавра державного повірника на повірочній мастичній пломбі, встановленій на лічильнику, не відповідають встановленому зразку. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник упаковано в пакет та опломбовано пломбою №С48718183. Комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення №0600230396 від 11.04.2019 року, що відображено у протоколі №942 від 17.05.2019 року Відповідачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природнього газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за період з 12.10.2018 року по 11.04.2019 року, з урахуванням усіх підключених газових приладів (газова плита 1 шт., газовий котел 1 шт., газовий водонагрівач 1 шт.), зареєстрованих осіб (зареєстровано 5 осіб) та опалювальної площі (300,0 м.кв.). Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 229\~341,81 грн. 14.06.2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено рекомендованим листом з повідомленням Акт-розрахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, його вартості та рахунок на його сплату. До теперішнього часу вищезазначена сума відповідачем не сплачена. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу в сумі 229\~341,81 грн. та судові витрати в розмірі 3\~440,13 грн. Ухвалою суду від 19.03.2020 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. Відповідачу було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження по справі з матеріалами позовної заяви та додатками до неї на адресу зареєстрованого місця проживання. Вказані матеріали відповідачем отримані 13.05.2020 року. Відповідачем 21.05.2020 року надано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач вказує, що 05.08.2011 року відповідно до акту встановлення побутового лічильника газу, після проведення перевірки №8535 йому було встановлено побутовий лічильник G4, завод виготовлення «Слован» та рік виготовлення 2006, заводський номер [NUMBER] . Лічильник опломбований пломбою №5388858. 11.04.2019 року при проведенні чергової перевірки стану газового лічильника контролером відділу інспектування було складено акт про порушення №0600230396. При цьому представник ПАТ «Запоріжгаз» засумнівалася у дійсності пломби повірника, вказавши, що на її думку вона не відповідає встановленому зразку. При цьому перевіряючи бачили, що лічильник опломбований тією ж пломбою, що була при установці лічильника, всі пломби приладу на місці і не пошкоджені, при цьому сумнів був лише щодо дійсності пломби повірника, оскільки через значний час з моменту встановлення лічильнику вони не могли розібрати частину напису на пломбі. 22.04.2019 року іншими співробітниками позивача було складно ще один акт про порушення №001908 через «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ» з поясненнями що «пломба держповірника потребує проведення експертизи». Тобто працівниками позивача повторно констатували факт, що без проведення експертизи ідентифікувати пломбу не має можливості. Відповідач зазначає, що в акті №8535 від 05.08.2011 року про встановлення лічильника після перевірки, окрім встановленої пломби №5388858, немає інформації про інші пломби. Тому при встановленні лічильника 05.08.2011 року перевірити відповідність пломбування повірника він не мав можливості. Цього ж дня, 22.04.2019 року представниками позивача було складено акт №003691 про демонтаж-монтаж засобу вимірювальної техніки, а також складений протокол №001908 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу. Відповідно до акту №0357 експертизи лічильника газу комісія у складі 3 посадових осіб позивача та інженера з метрології ДП «Запоріжжястандартметрологія» було встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ - невідповідність мастичної пломби, встановленої на відліковому механізмі. При цьому решта параметрів лічильника була в нормі, включаючи цілісність заводської пломби. Вказана невідповідність була встановлена при візуальному огляді пломби, при цьому невідповідність була виражена у невідповідності літер - ідентифікаторів належності клейма державному повірнику на свинцевій пломбі, встановленій на пломбу вальному гвинті корпуса лічильника, оскільки вони не відповідають встановленому зразку. Відповідач, як споживач не міг знати про наявність якихось літер - ідентифікаторів, оскільки вказана пломба не зазначалася при пломбуванні лічильнику газу. Крім того, відповідно до особистої думки інженера з метрології ДП «Запоріжжястандартметрологія» - для підтвердження справжності пломби повірника потребує проведення додаткової експертизи в спеціалізованій лабораторії. Тобто експертиза, яка була проведена представниками відповідача не може мати доказове значення по справі, оскільки ґрунтується виключно на припущеннях позивача, через їх упередженість та спрямованість на «необхідний» результат. За наслідками експертизи відповідачу за перерахунком призначили оплату більш ніж чотирирічного споживання газу домогосподарством. Крім того, відповідач зазначає, що став відповідальною особою перед позивачем лише 17.05.2019 року з моменту подання заяви про приєднання, тобто вже після дат проведення всіх досліджень представниками позивача. До цього відповідальною особою був батько відповідача, який помер. Відповідач вважає, що позовна заява позивача не містить жодного доказу вчинення несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та просить в задоволені позову відмовити в повному обсязі. Відповідь на відзив до суду позивачем направлена не була. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Зі змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими законом способами. Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. За змістом ст.ст. 16, 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини між газопостачальними підприємствами та фізичними особами споживачами газу в частині обліку природного газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Згідно п. 3 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. З 01 липня 2015 року позивач на підставі ліцензії з розподілу природного нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технічного управління, тобто в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем ПАТ «Запоріжгаз» серед суб`єктів ринку природного газу кваліфікується як оператор газорозподільної системи. У відповідності до п. 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). П. 7 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідачем здійснюється фактичне споживання природного газу, а отже договір є укладеним. Відповідно до п. 2.3 договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Згідно пункту 4 Глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем контрольний огляд вузла обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності ЗВТ (корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/лічильника газу. Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень споживача, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, зокрема, належить наявність несанкціонованого газопроводу. Згідно із 1 пунктом 5 глави XІ розділу Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. 11.04.2019 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання відповідача, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ігоря Сікорського, буд.15/И, було виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, про що складено акт про порушення №0600230396 від 11.04.2019 року (16), який підписано працівниками ПАТ «Запоріжгаз», у присутності споживача, зауважень за фактом складення акту внесено не було. В зв`язку із виявленням факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення, що відображено у протоколі №942 від 17.05.2019 року. Пунктом 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Зважаючи на вищезазначене, 12.10.2018 року по 11.04.2019 року, з урахуванням усіх підключених газових приладів (газова плита 1 шт., газовий котел 1 шт., газовий водонагрівач 1 шт.), зареєстрованих осіб (зареєстрована 5 осіб) та опалювальної площі (будинку 300,0 м.кв). 14.06.2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено рекомендованим листом з повідомленням Акт-розрахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, його вартості та рахунок на його сплату. Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 229\~341,81 грн. Відповідно до відзиву на позовну заяву, за змістом якого відповідач вказує, що 05.08.2011 року відповідно до акту встановлення побутового лічильника газу, після проведення перевірки №8535 йому було встановлено побутовий лічильник G4, завод виготовлення «Слован» та рік виготовлення 2006, заводський номер [NUMBER] . Лічильник опломбований пломбою №5388858. 11.04.2019 року при проведенні чергової перевірки стану газового лічильника контролером відділу інспектування було складено акт про порушення №0600230396. При цьому представник ПАТ «Запоріжгаз» засумнівалася у дійсності пломби повірника, вказавши, що на її думку вона не відповідає встановленому зразку. При цьому перевіряючи бачили, що лічильник опломбований тією ж пломбою, що була при установці лічильника, всі пломби приладу на місці і не пошкоджені, при цьому сумнів був лише щодо дійсності пломби повірника, оскільки через значний час з моменту встановлення лічильнику вони не могли розібрати частину напису на пломбі. 22.04.2019 року іншими співробітниками позивача було складно ще один акт про порушення №001908 через «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ» з поясненнями що «пломба держповірника потребує проведення експертизи». Тобто працівниками позивача повторно констатували факт, що без проведення експертизи ідентифікувати пломбу не має можливості. Відповідач зазначає, що в акті №8535 від 05.08.2011 року про встановлення лічильника після перевірки, окрім встановленої пломби №5388858, немає інформації про інші пломби. Тому при встановленні лічильника 05.08.2011 року перевірити відповідність пломбування повірника він не мав можливості. Цього ж дня, 22.04.2019 року представниками позивача було складено акт №003691 про демонтаж-монтаж засобу вимірювальної техніки, а також складений протокол №001908 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу. Відповідно до акту №0357 експертизи лічильника газу комісія у складі 3 посадових осіб позивача та інженера з метрології ДП «Запоріжжястандартметрологія» було встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ - невідповідність мастичної пломби, встановленої на відліковому механізмі. При цьому решта параметрів лічильника була в нормі, включаючи цілісність заводської пломби. Вказана невідповідність була встановлена при візуальному огляді пломби, при цьому невідповідність була виражена у невідповідності літер - ідентифікаторів належності клейма державному повірнику на свинцевій пломбі, встановленій на пломбу вальному гвинті корпуса лічильника, оскільки вони не відповідають встановленому зразку. Відповідач, як споживач не міг знати про наявність якихось літер - ідентифікаторів, оскільки вказана пломба не зазначалася при пломбуванні лічильнику газу. Крім того, відповідно до особистої думки інженера з метрології ДП «Запоріжжястандартметрологія» - для підтвердження справжності пломби повірника потребує проведення додаткової експертизи в спеціалізованій лабораторії. Тобто експертиза, яка була проведена представниками відповідача не може мати доказове значення по справі, оскільки ґрунтується виключно на припущеннях позивача, через їх упередженість та спрямованість на «необхідний» результат. За наслідками експертизи відповідачу за перерахунком призначили оплату більш ніж чотирирічного споживання газу домогосподарством. Відповідач зазначає, що став відповідальною особою перед позивачем лише 17.05.2019 року з моменту подання заяви про приєднання, тобто вже після дат проведення всіх досліджень представниками позивача. До цього відповідальною особою був батько відповідача, який помер. Суд наголошує,\~що відповідно\~дост. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, відповідач не довів ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень щодо позовних вимог, тобто не надав належних доказів щодо неправильності висновків експерта. Аналізуючи перелічені норми матеріального та процесуального права, взявши до уваги встановлені судом обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" до [PERSON] про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заперечення відповідача проти позову ще й з підстави того, що похзивачем нараховано суму боргу, який виник ще за життя його батька, який був користувачем послуг позивача, а він став ним лише після його смертіз моенту подання заяви про приєднання 17.05.2019 року, то суд не погоджується з цими доводами з огляду на приписи ст. 1218 ЦК України про склад спадщини, до якої вхадять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві рна момент відкриття спадщини і не припи нилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3440,13 грн. (платіжне доручення №8 від 16.01.2020 року).

Outcome: approved