Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 07.09.2012 року [PERSON] (далі - відповідач) отримав кредит у розмірі 7039,64 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з " 1" по " 25" число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 11.02.2014 року має заборгованість - 10519,85 грн., яка складається з наступного: 5439,91 грн. - заборгованість за кредитом; 0,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4102,17 грн. - штрафи за п.п. 2.2. Генеральної угоди, а також штраф відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 477,14 грн. - штраф (процентна складова). Просять суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 10519,85 грн., яка складається з наступного: 5439,91 грн. - заборгованість за кредитом; 0,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4102,17 грн. - штрафи за п.п. 2.2. Генеральної угоди, а також штраф відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 477,14 грн. - штраф (процентна складова), судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно заяви від 16.09.2014 року, просить розглядати справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України , шляхом оголошення в пресі ( газета Урядовий кур»єр № 158(5287) від 30.08.2014 року, № 168(5297) від 13.09.2014 року ( а.с. 132-133, 134-135). Причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 169 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв'язку з чим відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт ( далі Генеральна угода) від 07.09.2012 року відповідно до якої [PERSON] отримав кредит у розмірі 7039 грн. 66 коп. ( а.с. 10-11). Відповідач за власним підписом погодився, що всі умови надання кредиту, передбачені в Умовах та правилах надання банківських послуг ( а.с. 12-40), які разом з Генеральною угодою, Тарифами складають між [PERSON] та банком кредитний договір (а.с.11). Всі правила користування платіжною карткою, передбачені в Правилах користування платіжною карткою (а.с. 41-58). Добровільне підписання відповідачем договору кредиту № б/н від 07.09.2012 року ( а.с. 11), свідчить про згоду особи, яка їх підписувала, з текстом та всіма умовами, викладеними в цих документах. Суду належних та допустимих доказів, що відповідач кредит не отримував, доказів того, що підпис в Договорі не його, не надано, клопотання про призначення експертизи не заявлялось, не надано доказів отримання кредитних коштів та використання кредитної картки всупереч волі відповідача іншими особами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання по погашенню кредиту, передбачені Договором № б/н від 07 вересня 2012 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 07.09.2012 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], станом на 11.02.2014 року ( а.с.7), відповідно до якого сума заборгованості складає 10519,84 грн. з них: 5439,91 грн. - заборгованість за кредитом; 0,63 грн. - заборгованість за процентами; 4102,17 грн. - штрафи за п.п. 2.2 Генеральної угоди; 977,13 заборгованість по судовим штрафам. Будь-якого іншого розрахунку заборгованості сторонами суду не надано. Неповернення відповідачем грошових коштів призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Однак, всупереч, виниклій заборгованості, відповідачем оплати суми кредиту позивачу проведено не було, що є порушенням права позивача, яке підлягає захисту судом і порушення якого, підлягає усуненню відповідачем. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач суду доказів наявності угоди про відстрочку сплати боргу чи про його погашення не надав, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд, вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, а тому, суд виносить рішення про його задоволення, в межах заявлених позовних вимог, на підставі положень ст. ст. 10, 11 ЦПК України, а саме в сумі боргу 10519 грн. 84 коп. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., та витрати, пов»язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, які підтверджені документально ( а.с. 126-127, 130-131) в сумі 1323 грн. 00 коп. На підставі викладеного ст. ст. 525, 526, 530, 599, 625, 634, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved