Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

23 січня 2015 року представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON] - 08.11.2013 року була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої останній отримав кредит у розмірі 18 071,38 гривня у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснювалось в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписав Генеральну угоду разом з запропановими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, тарифами складають між ним та Банком. Згідно умов наданого кредиту договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. Однак відповідач вказаних умов договору не виконав, у зв'язку із чим станом на 22.12.2014 року заборгував позивачу суму в розмірі 23 092,17 гривні та до теперішнього часу борг не сплачує. Представник позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 23092,17 гривні та судові витрати в розмірі 243,60 гривні на користь ПАТ КБ "Приватбанк". Представник позивача, Осовалюк М.О., діюча на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилася, від неї до суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, згідно діючого законодавства. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08.11.2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої останній отримав кредит у розмірі 18 071,38 гривня у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснювалось в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписав Генеральну угоду разом з запропановими ПАТ КБ «Приватбанк »Умовами та правилами, тарифами складають між ним та Банком, кредитний договір. Згідно умов з даного кредитного договору погашення боргу здійснюється наступним шляхом: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення боргу за кредитом, що складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інших витрат згідно умов договору та порядку користування кредитною карткою. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належними чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 08.11.2013 року вбачається, що у відповідача станом на 22.12.2014 року мається перед банком заборгованість на загальну суму 23 092,17 гривні, з яких заборгованість за кредитом в розмірі - 16 620,02 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 2 711,61 гривень; заборгованість з комісії за користування кредитом в розмірі - 1 994,40 гривні; штраф згідно п. 2.2 Генеральної угоди - 1 766,14 гривень. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 549, ч.3 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи наведене, судом встановлено факт наявності у відповідача [PERSON] відповідальності перед ПАТ КБ "Приватбанк" за невиконане зобов'язання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 08.11.2013 року. На підставі викладеного з [PERSON] підлягає стягненню на користь банку сума заборгованості за кредитом в розмірі 23 092,17 гривні, яка передбачена Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 18 листопада 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривні. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 551, 610, 1054 ЦК України,

Outcome: approved