Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, в якому просив скасувати арешт з нежитлового приміщення - автомийки, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], який був накладений ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.12.2014 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач 17.03.2016 року став переможцем електронних торгів з реалізації арештованого майна: нежитлових приміщень - автомийки за адресою: [ADDRESS], що належали [PERSON] 21.03.2016 року позивач зареєстрував право власності на вказані нежитлові приміщення, що підтверджується свідоцтвом. При отриманні у нотаріуса витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна позивачу стало відомо, що в рамках кримінального провадження відносно [PERSON] ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.12.2014 року накладено арешт на нежитлове приміщення - автомийки, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вищевказаного майна є позивач. На звернення до суду з клопотанням про зняття арешту в рамках кримінального провадження, позивачу було відмовлено з посиланням на те, що останній не є суб'єктом звернення. Таким чином, на даний час на майно належне позивачу безпідставно накладено арешт, чим порушені його майнові права щодо розпорядження власністю. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі, заперечень на позов до суду не надходило. Суд відповідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності учасників процесу за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до акту про реалізацію предмета іпотеки від 17.03.2016 року [PERSON] став переможцем електронних торгів з реалізації арештованого майна, а саме: нежитлових приміщень-автомийки за адресою: [ADDRESS], що належали [PERSON] Вказані електронні торги були проведені в рамках примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ "Дельта Банк" в сумі 3376711,14 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення - автомийку за адресою [ADDRESS]. 21.03.2016 року [PERSON] отримав свідоцтво на вищезазначене майно та зареєстрував право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінив прізвище на "[PERSON]". Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна на нежитлові приміщення - автомийку за адресою: [ADDRESS] накладено арешт на підставі ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 31.12.2014 року. Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Статтею 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно вимог ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Частиною 8 ст.54 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень ЗУ "Про іпотеку". Відповідно до ч.1 ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 21 ЗУ "Про заставу" реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів). Згідно ст.62 ЗУ "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій ст.57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Згідно п.п.8,9 Наказу Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22.12.2015 "Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений свого права, чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до положень п.8 ч.1 ст.346 ЦК України, яким передбачено припинення права власності у випадку звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника, право власності боржника - [PERSON] на вказане майно правомірно припинилося у зв'язку із його відчуженням на аукціоні в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки. Право застави у ПАТ "Дельта Банк" виникло в 2014 році до винесення ухвали Комсомольським районним судом м. Херсона про накладення арешту на спірне майно та має вищий пріоритет ніж інші обтяження. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що у відповідності до ст.328 ЦК України позивач, набув право власності на нежитлове приміщення - автомийку, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], яке було предметом іпотеки, на підставах, що не заборонені законом, а саме: шляхом придбання на аукціоні (електронних торгах) при виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, наявність арешту на вищезазначене майно порушує майнові права позивача щодо розпоряджання своєю власністю. Враховуючи зазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved