Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання іпотеки припиненою за договором іпотеки від 23.06.2006 року №0301/0606/88-443-Z-1, укладений між ним та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк». Свої вимоги обґрунтував тим, що 23.06.2006 року між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», укладено кредитний договір №0301/0606/88-443. 23.06.2006 року між ним та АКБ «ТАС-Комерцбанк» був укладений договір іпотеки №0301/0606/88-443-Z-1, яким забезпечено виконання зобовязань за вказаним кредитним договором та передано в іпотеку належне йому майно, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева,3/46. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» було укладено договір факторингу та Договір про відступлення прав за іпотечними договорами, за якими відбулося відступлення права вимоги за вищезазниченим кредитним договором та іпотечним договором на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс». 12 червня 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] здійснила під №22047309 державну реєстрацію права власності ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS]. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року, яка набрала законної сили визнано протиправною та скасовано вищезазначене рішення нотаріуса про державну реєстрацію прав власності та скасований сам запис про реєстрацію за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» права власності на квартиру№46 в будинку №3 по вул. Бехтерева в м. Дніпро. Також, цим рішення встановлення про набуття «Факторингова компанія «Вектор плюс» права власності на квартиру за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева,3/46, що відповідно є підставою для припинення іпотеки. Чинним законодавством не передбачається можливості відновлення вже припиненої у встановленому порядку іпотеки, тобто припинення іпотеки має остаточний характер. Скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію прав власності за відповідачем на предмет іпотеки, не є наслідком автоматичного поновлення попередньо існуючих правових звязків в межах іпотечного договору. Крім того, строк дії іпотечного договору сплинув, а тому іпотека на даний час є припиненою. Таким чином, іпотеку припинено, а суд має встановити вказаний факт. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини викладені у позові, наполягав на його задоволенні та додатково зазначив, що на тепер до позивача не можуть бути предявлені вимоги по поверненню кредиту, оскільки порука за укладеним ним договором є припиненою. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та зокрема пояснив, що зобовязання за кредитним договором в забезпечення якого укладався спірний договір іпотеки до тепер не виконані. Умовами договору іпотеки чітко встановлено строк його дії, який на теперішній час не сплинув. До того ж, скасування запису про реєстрацію за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» прав власності на предмет іпотеки, не припиняє правовідносин за договором іпотеки, оскільки іпотека є чинною з моменту її первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек. Третя особа ПАТ «Мегабанк» в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного. 23 червня 2006 року був укладений кредитний договір №0301/0606/88-443 між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] (а.с.7-10). [PERSON] виступив майновим поручителем по кредиту [PERSON] перед Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» №0301/0606/88-443 від 23.06.2006 року та підписав іпотечний договір № 0301/0606/88-443-Z-1 від 23.06.2006 року, за яким передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру №46 в будинку №3 по вул. Бехтерева,3/46 в м. Дніпро. (а.с.11-12). 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «СВЕДБАНК» (яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк») та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» були укладені Договір факторингу №15 та Договір про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28 листопада 2012 року за реєстровим №6970, згідно яких право вимоги за кредитним договором та іпотечним договором перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» (а.с.27-31). Рішенням від 12.06.2015р. (індексний номер 22047309) приватний нотаріус [PERSON] зареєструвала право власності на квартиру за адресою м. Дніпро, вул.. Бехтерева, 3/46 на нового власника, а саме за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстром прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна станом на 28.08.2015р. (а.с.13-15). Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2016 року було визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 3/46 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (код ЄДРПОУ 38004195), індексний номер 22047309 від 12.06.2015 року. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (код ЄДРПОУ 38004195) права власності на квартиру за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 3/46, що здійснена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], номер запису про право власності 10024067 від 12.06.2015 року. Скасовано Державну реєстрацію обтяжень на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 3/46, номери запису в реєстрі 10024072 від 23.06.2014р. і 10024073 від 25.06.2014р.\~(а.с.18-24).\~ Частиною 1 ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтями 593 Цивільного кодексу України,\~ст. 17 Закону "Про іпотеку"\~встановлено перелік підстав припинення іпотеки, а саме: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього\~Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди). Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 1\~ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Частиною 1\~статті 37 Закону України "Про іпотеку" \~передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Отже, в межах процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель має право звернутися до органу державної реєстрації з метою державної реєстрації за собою права власності на об'єкт нерухомого майна і документом, який підтверджуватиме відповідний перехід права власності, слугуватиме або окремий договір між іпотекодавцем та іпотекодержателем, або застереження в іпотечному договорі. Зі змісту\~\~ підпункту 13.3 пункту 13 договору іпотеки від 23.06.2006 року слідує, що сторонами погоджено, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, в тому числі, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене у п.п. 12.3.1 та п.п. 12.3.2 цього пункту. Проте, в ході судового розгляду не було встановлено, що між іпотекадержателем ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та іпотекодавцем [PERSON] укладався договір про задоволення вимог іпотекодержателя, чи здійснювалось застереження в іпотечному договорі, чи що між ними укладались ще якісь договори з приводу відчуження предмета іпотеки. Сам факт державної реєстрації за відповідачем права власності на предмет іпотеки, який був скасований постановою суду, не свідчить про набуття ним, як іпотекодержателем права власності на цей предмет іпотеки. Таким чином, судом не встановлено, а позивачем не доведено, що іпотекодержателем ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в передбачений законом спосіб набуло право власності на предмет іпотеки у вигляді квартири [ADDRESS], а тому підстав вважати, що іпотека є припиненою суд не має. До того ж, не наявність записів про реєстрацію за відповідачем права власності на предмет іпотеки, як і їх скасування не впливає на існування відносин сторін, виниклих на підставі укладеного іпотечного договору, який до тепер не визнаний недійсним чи нікчеемним. З приводу посилань позивача на те, що іпотека на даний час є припиненою, оскільки строк дії іпотечного договору сплинув, суд зазначає наступне. Так, пункт 17 іпотечного договору передбачає, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення. Одночасно з нотаріальним посвідченням даного договору накладається заборона відчуження предмета іпотеки. Договір діє до виконання позичальником основного зобовязання чи настання одного з випадків, передбачених ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Сторонами в судовому засіданні підтверджено та визнано, що до тепер основне зобовязання за кредитним договором не виконано. Наявність випадків, передбачених ст.17 Закону України «Про іпотеку» судом не встановлено. Тому у суду не має підстав вважати, що строк дії іпотечного договору сплинув, а іпотека відповідно є припиненою. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача.

Outcome: dismissed