Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Царичанська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 05 січня 2005 року померла її мати - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №035164 від 30.06.2005 року, видане відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області). 22 червня 2007 року [PERSON], державний реєстратор Сьомої [PERSON] нотаріальної контори, посвідчила, що на підставі ст.1261 ЦК України спадкоємицею після смерті [PERSON], яка померла 05.01.2005 року, є її дочка - [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - земельна частка (пай), розміром 1,505 га в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0397608, виданого Царичанською райдержадміністрацією Дніпропетровської області 07.04.2004 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 07.04.2004 року за №563. 08 жовтня 2008 року рішенням п'ятого скликання позачергової двадцять четвертої сесії Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області було прийнято рішення про погодження передачі у приватну власність земельної ділянки власнику Сертифікату про право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім.Шевченка Рудківської сільської ради та видачу Державного акта гр.[PERSON], у розмірі 1,505 номер контура 741. У зв'язку з скрутним матеріальним становищем вона не мала можливості остаточно дооформити у приватну власність вказану земельну частку (пай) у 2008 році. Вона в 2017 році звернулася до Держгеокадастру, щоб отримати інформацію про земельну ділянку для подальшого оформлення своїх спадкових прав, проте з відповіді Держгеокадастру стало відомо, що суб'єктом права власності на земельну ділянку є [PERSON], та дана земельна ділянка знаходиться в оренді у ТОВ "Шевченко". 21 квітня 2017 року вона звернулася з адвокатським запитом до Рудківської сільської ради, на який листом від 26.04.2017 року №200/2.10 було повідомлено, що 08 жовтня 2008 року рішенням п'ятого скликання позачергової двадцять четвертої сесії Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області було прийнято рішення про погодження передачі у приватну власність земельної ділянки власнику Сертифікату про право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім.Шевченка Рудківської сільської ради та видачу Державного акта гр.[PERSON] 30 травня 2017 року вона звернулася із заявою до Державного підприємства "[PERSON] науково-дослідного та проектного інституту землеустрою" із зверненням про надання відповіді щодо переоформлення земельної ділянки (паю), яка розташована в с.Рудка Царичанського району. 01 червня 2017 року вона отримала відповідь про те, що інститут землеустрою не може виконати роботи щодо переоформлення вказаної земельної ділянки, оскільки земельна ділянка вже перебуває у власності гр.[PERSON], тому відповідно до п.6 ст.24 Закону України "Про державний земельний кадастр" формування та реєстрація нової земельної ділянки не є можливим. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 12.09.2017 року №29-4-0.221-11392/2-17 земельна ділянка з кадастровим №12256846009:01:007:0034 площею 4,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно даних Державного земельного кадастру належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №159285 реєстраційний номер 010713501089. Реєстрацію земельної ділянки здійснено Царичанським районним відділом [PERSON] регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" 07.12.2007 року. Підставою для розробки технічної документації було розпорядження голови Царичанської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 13.11.2006 року №412-р. Відповідно до листа Царичанської райдержадміністрації від 05 жовтня 2017 року розпорядженням голови Царичанської райдержадміністрації було відведено в натурі (на місцевості) земельну ділянку та виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю по Рудківській сільській раді відповідно до Сертифікату №ДП 032405 в межах паю на схемі №741 площею 2,01 га. Таким чином, [PERSON] фактично було відведено в натурі (на місцевості) земельну ділянку 2,01 га, а не у розмірі 4,01 га, як це зазначено у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №159285 реєстраційний номер 010713501089. Відповідно до викопіювання ділянки землекористування Рудківської сільської ради Царичанського району в межах номер паю на схемі 741 (площею 4,01га) відведені земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] знаходяться поряд. Отже, Державний акт серії ЯЕ №159285 реєстраційний номер 010713501089 на право власності на земельну ділянку з кадастровим №12256846009:01:007:0034 площею 4,01 га підлягає скасуванню. За викладених обставин вона вимушена звернутися до суду з метою захисту своїх порушених прав. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.321, 1216, 1218, 1225, 1261 ЦК України, ст.ст.154, 155 ЗК України, прохає суд визнати недійсним та скасувати Державний акт серії ЯЕ №159285 реєстраційний номер 010713501089 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 12256846009:01:007:0034 площею 4,01 га, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні відмовився від позовної вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] витрат позивача по сплаті судового збору. Змінені позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення змінених позовних вимог. Представник третьої особи Царичанської райдержадміністрації Дніпропетровської області - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача - Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, заслухавши сторони та перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне. 05 січня 2005 року померла мати позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №035164 від 30.06.2005 року, видане відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - земельна частка (пай), розміром 1,505 га в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0397608, виданого Царичанською райдержадміністрацією Дніпропетровської області 07.04.2004 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 07.04.2004 року за №563 (а.с.6). [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] (а.с.8). Рішенням п'ятого скликання позачергової двадцять четвертої сесії Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 08 жовтня 2008 року погоджено передачу у приватну власність земельної ділянки власнику Сертифікату про право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім.Шевченка Рудківської сільської ради та видачу Державного акта гр.[PERSON], у розмірі 1,505, номер контура 741 (а.с.9, 10). Позивач в 2008 році свої спадкові права на земельну частку не дооформила. Звернувшись в 2017 році до Держгеокадастру щодо отримання інформації про земельну ділянку для подальшого оформлення своїх спадкових прав, позивачу було повідомлено, що суб'єктом права власності на вказану земельну ділянку є [PERSON], та дана земельна ділянка знаходиться в оренді у ТОВ "Шевченко". Відповідно до листа Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 26.04.2017 року №200/2.10 рішенням Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області п'ятого скликання позачергової двадцять четвертої сесії від 08 жовтня 2008 року було погоджено передачу у приватну власність земельної ділянки власнику Сертифікату про право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім.Шевченка Рудківської сільської ради та видачу Державного акта гр.[PERSON] та іншою інформацією сільська рада не володіє (а.с.21). Відповідно до листа Державного підприємства "[PERSON] науково-дослідного та проектного інституту землеустрою" від 01 червня 2017 року №81-07/590 позивачу було повідомлено, що інститут землеустрою не може виконати роботи щодо переоформлення земельної ділянки, яка розташована в с.Рудка Царичанського району, оскільки земельна ділянка вже перебуває у власності гр.[PERSON], тому відповідно до п.6 ст.24 Закону України "Про державний земельний кадастр" формування та реєстрація нової земельної ділянки не є можливим (а.с.24). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 12.09.2017 року №29-4-0.221-11392/2-17 земельна ділянка з кадастровим №12256846009:01:007:0034 площею 4,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно даних Державного земельного кадастру належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №159285 реєстраційний номер 010713501089. Реєстрацію земельної ділянки здійснено Царичанським районним відділом [PERSON] регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" 07.12.2007 року. Підставою для розробки технічної документації було розпорядження голови Царичанської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 13.11.2006 року №412-р (а.с.124, 125). Відповідно до листа Царичанської райдержадміністрації від 06 жовтня 2017 року розпорядженням голови Царичанської райдержадміністрації було відведено в натурі (на місцевості) земельну ділянку та виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю по Рудківській сільській раді відповідно до Сертифікату №ДП 032405 в межах паю на схемі №741 площею 2,01 га (а.с.126-134). Таким чином, відповідачу [PERSON] фактично було відведено в натурі (на місцевості) земельну ділянку 2,01 га, а не у розмірі 4,01 га, як це зазначено у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №159285 реєстраційний номер 010713501089 (а.с.127-134). При цьому, відповідно до викопіювання ділянки землекористування Рудківської сільської ради Царичанського району в межах номер паю на схемі 741 (площею 4,01га) відведені земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] знаходяться поряд (а.с.12). Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «[PERSON] Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України (в редакції на час отримання земельної ділянки позивачем) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). Згідно ст.378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі, з урахуванням принципу юридичної визначеності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні відмовився від вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, та не заявляв вимоги про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а тому судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved