Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Згідно позовної заяви, заяв про збільшення та уточнення позовних вимог, пояснень позивачки та її представника в судовому засіданні, 12 січня 2001 року позивачка зареєструвала шлюб зі [PERSON] 15.02.2001 року в них народилася дочка [PERSON], яка проживає з позивачкою, а відповідач сплачує аліменти на її утримання, згідно рішення Нетішинського міського суду. 15.04.2013 року сторони припинили подружні стосунки і в подальшому шлюб між ними було розірвано. 18.11.2014 року, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, позивачка змінила прізвище з "Штогун" на "Хмуринська". Під час спільного проживання в шлюбі, за кошти отримані згідно кредитного договору № Ф-1-07/56387-0067 від 21.09.2007 року, укладеного між ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" і позивачкою, сторони придбали автомобіль КІА, 2007 року випуску, державний номер "ВХ 7294 АМ". Вказаний автомобіль було зареєстровано на позивачку. Станом на день припинення подружніх стосунків зобов'язання по кредитному договору виконано. Також, 16.03.2010 року сторони купили житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: с.Лисиче вул.Островського, 14 Славутсьвого району Хмельницької області, який оформили на відповідача. Під час спільного проживання вони здійснили прибудову до вказаного будинку, провели благоустрій надвірних будівель, земельної ділянки та облаштування забору. Крім того, на підставі договору купівлі - продажу від 13.12.2011 року, укладеного позивачкою, сторони придбали квартиру № 44 в будинку № 3"а" по просп.Незалежності в м.Нетішин Хмельницької області. Відповідно до вказаного договору, оплата квартири була здійснена шляхом передачі сторонами прав власності на належну їм квартиру [ADDRESS] та шляхом новації боргу позивачки перед ВП "Хмельницька АЕС" в розмірі 112145,98 грн. у позичкове зобов'язання за договором безвідсоткової цільової позики № 624, укладеним між нею та ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені і за дорученням якого діє ВП "Хмельницька АЕС". Згідно умов даного договору, позика була надана позивачці, як працівнику підприємства, в сумі 112145,98 грн. на строк 20 років до 01.01.2032 року. В забезпечення виконання зобов'язань по договору безвідсоткової цільової позики № 624 від 16.11.2011 року, придбана квартира була передана в іпотеку, згідно іпотечного договору від 19.12.2011 року. За час спільного проживання у шлюбі сторони також придбали наступне майно: холодильник "Індезіт", морозильну камеру "Веко", електроплиту "Самсунг", електроповерхню "Самсунг", витяжку, телевізор "Філіпс", телевізор "Оріон", пральну машину "Вірпол", плеєр, кухонний комбайн (м'ясорубку) "Браун", мікрохвильову піч, соковижималку, пилосмок, електроплиту "Електра", меблі для кухні, меблі для дитячої кімнати, меблі для спальні, м'яку частину та два крісла. На підставі наведеного, враховуючи боргові зобов'язання [PERSON] перед ВП "Хмельницька АЕС" в сумі 93466 гривень, а також досягнуту домовленість про вартість спільно нажитого майна, позивачка та її представник просили набуте під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбу майно розділити в натурі та виділити їй морозильну камеру "Веко" вартістю 2500 гривень, електроплиту "Самсунг" вартістю 1000 гривень, електроповерхню "Самсунг" вартістю 2000 гривень, витяжку вартістю 800 гривень, меблі для кухні вартістю 6200 гривень, меблі для дитячої кімнати вартістю 300 гривень, телевізор "Оріон" вартістю 300 гривень, соковижималку вартістю 700 гривень, пилосмок вартістю 450 гривень, а всього на суму 14250 гривень. Виділити [PERSON] меблі для спальні вартістю 6500 гривень, м'яку частину та два крісла вартістю 700 гривень, пральну машину "Вірпол" вартістю 700 гривень, кухонний комбайн (м'ясорубку) "Браун" вартістю 800 гривень, мікрохвильову піч вартістю 400 гривень, плеєр вартістю 900 гривень, електроплита "Електра" вартістю 300 гривень, холодильник "Індезіт" вартістю 1500 гривень, телевізор "Філіпс" вартістю 700 гривень, а всього на суму 12500 гривень. З урахуванням інтересів неповнолітньої доньки [PERSON] грошову компенсацію за переполучене майно в натурі не стягувати. Водночас представник зазначила, що позивачка згідна сплатити відповідачу компенсацію різниці вказаного майна в сумі 875 гривень, якщо суд дійде висновку про необхідність стягнення вказаних коштів. Також позивачка просила визнати за нею право приватної власності на квартиру № 44 в будинку №3 "а" по просп.Незалежності в м.Нетішин Хмельницької області вартістю 563716 гривень. Визнати за [PERSON] право приватної власності на будинковолодіння в с.Лисиче по вул.Островського, 14 Славутського району Хмельницької області з урахуванням вартості будівельних матеріалів, використаних при здійсненні прибудови та благоустрою надвірних будівель, земельної ділянки та облаштуванні забору вартістю 210000 гривень та автомобіль КІА, 2007 року випуску вартістю 140250 гривень, що знаходяться в його користуванні, стягнувши з позивачки на користь відповідача грошову компенсацію в сумі 60000 гривень. Також представник просила стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати за проведення експертизи в сумі 1500 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 2800 гривень. Водночас при ухваленні рішення про стягнення з позивачки на користь відповідача грошової компенсації, представник просила визначити її розмір з відрахуванням суми судових витрат 4758,80 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали. Відповідач [PERSON] пояснив, що все майно, яке просить поділити позивачка, було придбано ними під час спільного проживання в шлюбі, його вартість погоджена ним та позивачкою. Також відповідач погодився на отримання грошової компенсації його частки в спільному майні в розмірі вказаному позивачкою. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради підтримала позовні вимоги щодо виділення у власність позивачки квартири, оскільки з нею проживає малолітня дочка. Щодо інших позовних вимог зазначила, що покладається на розсуд суду, просила врахувати при цьому інтереси дитини. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 12 січня 2001 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції, актовий запис № 3. 15.02.2001 року в них народилася дочка [PERSON]. Рішенням Нетішинського міського суду від 23.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано. 18 листопада 2014 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] і її прізвище було змінено на "Хмуринська". Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Позивачка та відповідач під час перебування в зареєстрованому шлюбі придбали рухоме та нерухоме майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, з договору купівлі - продажу автомобіля № 0013 від 18.09.2007 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СРВ174508 вбачається, що позивачка є власником автомобіля марки КІА, моделі Cerato, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер "ВХ 7294 АМ". Реєстрація проведена 20.09.2007 року. Сторони погодили між собою, що вартість вказаного автомобіля становить 140250 гривень. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.03.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Славутського районного нотаріального округу Хмельницької області та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26218141 від 26.05.2010 року, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Лисиче по вул.Островського, № 14 Славутського району Хмельницької області. Сторони погодили між собою, що вартість будинковолодіння в с.Лисиче вул.Островського, 14 Славутського району Хмельницької області становить 210000 гривень з урахуванням вартості будівельних матеріалів використаних при здійсненні прибудови та благоустрою надвірних будівель, земельної ділянки та облаштування забору. Як вбачається з договору безвідсоткової цільової позики № 624 від 16.11.2011 року, укладеного між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє генеральний директор Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" [PERSON] та [PERSON], позивачка отримала безвідсоткову цільову позику в розмірі 112145,98 грн. на придбання квартири № 44 по просп.Незалежності, 3"а" в м.Нетішин Хмельницької області. Безвідсоткова цільова позика надана на 20 років строком до 01.01.2032 року. Станом на 01.04.2015 року заборгованість [PERSON] за договором безвідсоткової цільової позики № 624 від 16.11.2011 року складає 93465,98 грн. Згідно договору купівлі - продажу квартири від 13.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області та витягу про реєстрацію прав № 32527595 від 16.12.2011 року, [PERSON] є власником квартири № 44, що знаходиться в будинку № 3 "а", розташованому по просп.Незалежності в м.Нетішин Хмельницької області. Продаж вчинено шляхом передачі відступного, а саме нерухомого майна у вигляді квартири № 1, що знаходиться в будинку № 4 по вул.Будівельників в м.Нетішин Хмельницької області та новації боргу [PERSON] в сумі 112145,98 грн. у позикове зобов'язання за договором безвідсоткової цільової позики № 624 від 16.11.2011 року. Для забезпечення виконання умов договору безвідсоткової цільової позики № 624 від 16.11.2011 року [PERSON] передала Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в іпотеку належну їй на праві власності квартиру №44, що знаходиться в будинку № 3 "а", розташованому по просп.Незалежності в м.Нетішин Хмельницької області, що підтверджується договором іпотеки від 19.12.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області. Відповідно до висновку оціночно - будівельної експертизи № 220/014 від 18.09.2014 року, ринкова (дійсна) вартість квартири № 44, що знаходиться за адресою: м.Нетішин просп.Незалежності, 3 "а" станом на 17.09.2014 року складає 563716 гривень. З вказаною вартістю квартири сторони погодилися. Згідно з п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. В силу ч.ч.1, 2, 4 ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. На підставі вищевикладеного, враховуючи боргові зобов'язання [PERSON] за договором безвідсоткової цільової позики № 624 від 16.11.2011 року, домовленість сторін щодо вартості майна, згоду відповідача на отримання грошової компенсації його частки у спільному майні, суд вважає, що в порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати за позивачкою право приватної власності на квартиру № 44, що знаходиться в будинку №3 "а" по просп.Незалежності в м.Нетішин Хмельницької області вартістю 563716 гривень, визнати за [PERSON] право приватної власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: с.Лисиче вул.Островського, 14 Славутського району Хмельницької області вартістю 210000 гривень, з урахуванням вартості будівельних матеріалів, використаних при здійсненні прибудови та благоустрою надвірних будівель, земельної ділянки та облаштуванні забору, визнати за [PERSON] право приватної власності на автомобіль КІА Cerato, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер "ВХ 7294 АМ" вартістю 140250 гривень. При цьому позивачка повинна сплатити відповідачу компенсацію різниці вартості часток в сумі 60000 гривень. Крім того, судом встановлено, що за час перебування в шлюбі сторони придбали холодильник "Індезіт" вартістю 1500 гривень, морозильну камеру "Веко" вартістю 2500 гривень, електроплиту "Самсунг" вартістю 1000 гривень, електроповерхню "Самсунг" вартістю 2000 гривень, витяжку вартістю 800 гривень, телевізор "Філіпс" вартістю 700 гривень, телевізор "Оріон" вартістю 300 гривень, пральну машину "Вірпол" вартістю 700 гривень, плеєр вартістю 900 гривень, кухонний комбайн (м'ясорубку) "Браун" вартістю 800 гривень, мікрохвильову піч вартістю 400 гривень, соковижималку вартістю 700 гривень, пилосмок вартістю 450 гривень, електроплиту "Електра" вартістю 300 гривень, меблі для кухні вартістю 6200 гривень, меблі для дитячої кімнати вартістю 300 гривень, меблі для спальні вартістю 6500 гривень, м'яку частину та два крісла вартістю 700 гривень, а всього на суму: 26750 гривень. Сторони погодили вартість вказаного майна. Отже, між сторонами слід провести поділ вищевказаного спільного майна загальною вартістю 26750 гривень. Розмір частки кожного з подружжя становить 13375 гривень (26750 грн.:2). Так, позивачці слід виділити в натурі у власність: морозильну камеру "Веко" вартістю 2500 гривень, електроплиту "Самсунг" вартістю 1000 гривень, електроповерхню "Самсунг" вартістю 2000 гривень, витяжку вартістю 800 гривень, меблі для кухні вартістю 6200 гривень, меблі для дитячої кімнати вартістю 300 гривень, телевізор "Оріон" вартістю 300 гривень, соковижималку вартістю 700 гривень, пилосмок вартістю 450 гривень, а всього на суму 14250 гривень. Відповідачу [PERSON] виділити в натурі у власність: меблі для спальні вартістю 6500 гривень, м'яку частину та два крісла вартістю 700 гривень, пральну машину "Вірпол" вартістю 700 гривень, кухонний комбайн (м'ясорубку) "Браун" вартістю 800 гривень, мікрохвильову піч вартістю 400 гривень, плеєр вартістю 900 гривень, електроплиту "Електра" вартістю 300 гривень, холодильник "Індезіт" вартістю 1500 гривень, телевізор "Філіпс" вартістю 700 гривень, а всього на суму 12500 гривень. При цьому суд вважає, що з позивачки на користь відповідача слід стягнути грошову компенсації різниці вартості часток в розмірі 875 гривень (13375 грн. - 12500 грн.). Згідно ч.1, п.2 ч.3 ст.79, ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема: витрат на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" визначено мінімальний розмір заробітної плати - 1218 гривень, а 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину на день розгляду справи, винесення рішення складає 487 гривень 20 копійок. У даній справі правову допомогу позивачці надавала адвокат [PERSON] відповідно до договору про надання правової допомоги № 30 від 26.09.2013 року. Адвокат [PERSON] надавала позивачці правові послуги у виді представництва її інтересів в Нетішинському міському суді. За правову допомогу позивачка сплатила їй 2800 гривень, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера № 58 від 30.08.2013 року, № 93 від 28.08.2014 року, № 5 від 16.02.2015 року. Відповідно до журналів судових засідань та наданого адвокатом обрахунку часу участі в судових засіданнях, адвокат [PERSON] брала участь в судових засіданнях за період з 27.09.2013 року по 16.02.2015 року більше 12 годин, тому витрати на правову допомогу позивачкою сплачені з дотриманням вимог Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Враховуючи те, що позовні вимоги позивачки задоволено, з відповідача на її користь слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 2800 гривень. Крім того, позивачка сплатила 3800 гривень за проведення будівельно - технічної експертизи, що підтверджується квитанцією від 04.08.2014 року та платіжним дорученням від 08.08.2014 року. Враховуючи те, що позивачка просила стягнути з відповідача на її користь лише 1500 гривень витрат за проведення експертизи, зі [PERSON] слід стягнути на її користь 1500 гривень витрат на проведення будівельно - технічної експертизи. В силу пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", враховуючи розмір заявлених позовних вимог майнового характеру, розмір мінімальної заробітної плати на день подання позову 30.08.2013 року, за подання позовної заяви позивачка повинна була сплатити 3441 гривню судового збору. При подачі позову до суду позивачка сплатила судовий збір в сумі 344 гривні 10 копійок, а також судовий збір в сумі 114 гривень 70 копійок за подання заяви про забезпечення даного позову. Оскільки судом задоволено позов та вказана заява, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивачки судовий збір в сумі 458 гривень 80 копійок. Водночас представник позивачки просила при стягненні грошової компенсації різниці вартості часток визначити її розмір з відрахуванням суми судових витрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, а [PERSON] не заперечував проти цього. Враховуючи наведене, суд вважає, що остаточно з позивачки на користь відповідача слід стягнути грошову компенсацію різниці вартості часток в сумі 56116 гривень 20 копійок (60000 грн.+875 грн) -2800 грн. - 1500 грн. - 458, 80 грн.) Оскільки судом задоволено позовні вимоги, з відповідача слід стягнути в дохід держави недоплачений позивачкою судовий збір в сумі 3096 гривень 90 копійок (3441 грн.- 344,10 грн.)

Outcome: approved