Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26 серпня 2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2000603474. Відповідно до п.п. 1.1 кредитного договору Банком надано Відповідачу споживчий кредит, а Відповідач отримав його за наступних умов: розмір та валюта кредиту: на придбання товару у Продавця 1 - 3 263 грн. 00 коп; на придбання послуг зі страхування у Продавця 2 - 456 грн. 82 коп.; на придбання пакету послуг "Повернемо загублене" у Продавця 3 - 00 грн. 00 коп.; на придбання пакету послуг ""Технарі.Саппорт Оптимус" у Продавця 4 - 00 грн. 00 коп.; на сплату комісії за оформлення кредиту - 00 грн. 00 коп., а всього на загальну суму кредиту - 3 719 грн. 82 коп. Цільове використання кредиту: придбання товарів та послуг у Продавця 1, Продавця 2, Продавця 3, Продавця 4. Строк кредиту - 14 місяців, сума першого внеску за товар - 00 грн. 00 коп., розмір процентної ставки - 0,01 % річних. Згідно умов Кредитного договору Позичальник зобов"язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов"язання встановлені договором не пізніше 26 жовтня 2013 року. Однак, як вказує позивач, в порушення умов кредитного договору, погашення належних до сплати сум основного боргу та всіх інших належних до сплати платежів у встановленому договором розмірі в строк не відбувається. Позивач також зазначає, що 07.02.2015 року Фактором листом з описом вкладення направлено на адресу Позичальника Повідомлення № 200372627 від 07.02.2015 року, яким Позичальника було повідомлено про заміну кредитора у зобов"язанні та здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за Кредитним договором. Так, позивач вказує, що станом на 23.11.2016 року у Позичальника за Договором № 2000603474 від 26.08.2012 року існує заборгованість перед Позивачем в розмірі 27 538,85, що складається з: залишку заборгованості за кридитом в розмірі 26 437,69 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 1 101,16 грн., в зв"язку з чим Позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача не з"явився, до суду направив заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений у порядку ст. 74 ЦПК України, що підтверджується зворотніми повідомленнями (а.с. 37-39, 46-48), не з"явився, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення суду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що 26 серпня 2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2000603474. Згідно умов Кредитного договору Позичальник зобов"язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов"язання встановлені договором не пізніше 26 жовтня 2013 року. Судом встановлено, що Позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Додатком №1 "Графік платежів", що є його невід"ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що у зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань по Кредитному Договору станом на 23.11.2016 року у Позичальника за Договором № 2000603474 від 26.08.2012 року існує заборгованість перед Позивачем в розмірі 27 538,85, що складається з: залишку заборгованості за кридитом в розмірі 26 437,69 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 1 101,16 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов'язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вимогами ст. 536 ЦПК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, встановлено, що позивачем належним чином виконані умови договору в повному обсязі, а відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості, яка не погашена, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 1 378,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved