Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Представник позивачки адвокат Калінін С.К., звернувшись до суду з даним позовом, зазначає, що 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 4571 про стягнення з позивачки [PERSON] на користь відповідача ТзОВ "ФК "Аланд" заборгованості за кредитним договором в розмірі 16344,22 грн. та 500 грн. за вчинення виконавчого напису. В обгрунтування виконавчого напису зазначається, що позивачка [PERSON] є боржником за Кредитним договором № 004-17055-210914 від 21.09.2014, укладеним із ПАТ "Дельта Банк", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Кредит -Капітал", правонаступником якого є відповідач ТзОВ "ФК "Аланд". Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. За період з 14.05.2020 по 25.05.2020 року сума заборгованості складає 16344,22 грн., яка складається з: - 9127,95 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 0,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією; - 7216,27 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 0,00 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; - 0,00 грн. - строкова заборгованість за комісією; - 0,00 грн. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; - 0,00 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенею. Вважаючи виконавчий напис протиправним та таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України, представник позивачки адвокат Калінін С.К. просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню. 30.11.2020 р. ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 24.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 01.02.2021 року за клопотанням представника позивача витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 4571 від 03.07.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "ФК "АЛАНД" заборгованості за кредитним договором в розмірі 16344,22 грн. та 500 грн. за вчинення виконавчого напису. Зазначена ухвала повторно надислалася на виконання, однак докази до суду надано не було, поштові конверти повернулися до суду з відмітками "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Таким чином, у відповідності до ч.10 ст.84 ЦПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній доказами. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивачки адвокат Калінін С.К. подав до суду одночасно з позовом заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечив проти ухвалення судом заочного рішення у справі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, судом було вжито заходів для належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву або будь-яких процесуальних документів на адресу суду від відповідача не надходило. Третя особа до суду не з`явилася, судом було вжито заходів для належного повідомлення третьої особи про час і місце розгляду справи, заперечень на позовну заяву на адресу суду від не надходило. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, відсутність відзиву від відповідача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 4571 про стягнення з позивачки [PERSON] на користь відповідача ТзОВ "ФК "Аланд" заборгованості за кредитним договором в розмірі 16344,22 грн. та 500 грн. за вчинення виконавчого напису. В обгрунтування виконавчого напису зазначається, що позивачка [PERSON] є боржником за Кредитним договором № 004-17055-210914 від 21.09.2014, укладеним із ПАТ "Дельта Банк", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Кредит -Капітал", правонаступником якого є відповідач ТзОВ "ФК "Аланд". Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. За період з 14.05.2020 по 25.05.2020 року сума заборгованості складає 16344,22 грн., яка складається з: - 9127,95 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 0,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією; - 7216,27 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 0,00 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; - 0,00 грн. - строкова заборгованість за комісією; - 0,00 грн. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; - 0,00 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенею. 21.07.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження № 62621188 з виконання виконавчого напису. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Серед іншого, позовна заява мотивована тим, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат", зокрема розмір заборгованості не є безспірним. Нотаріусом вчинено виконавчий напис без перевірки та встановлення безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, а відтак зазначений виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. Однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, тоді як ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень щодо заборгованості та її розрахунку. При цьому необхідно уникати будь-яких суперечностей у наданих документах. Між тим, поданий відповідачем ТзОВ "ФК "АЛАНД" нотаріусу здійснений відповідачем розрахунок заборгованості не можна вважати доказом безспірності вимог стягувача до боржника, адже він відображає односторонні арифметичні банківські розрахунки. Відповідно до п.1.1. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012 № 296/5 (надалі- Порядок) наказом Мінюсту, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Відповідно до п. 5.1. Глави 16 Розділу ІІ Порядку, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. На виконання ухвали про витребування доказів, третьою особою приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., не було надано належним чином завірених копій матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 4571 від 03.07.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "ФК "АЛАНД" заборгованості за кредитним договором в розмірі 16344,22 грн. та 500 грн. за вчинення виконавчого напису. На обгрунтування позовних вимог, із наданих позивачем копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, такого документа, на якому вчинений виконавчий напис, не вбачається. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, виконавчий напис № 4571 від 03.07.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "ФК "АЛАНД" заборгованості за кредитним договором, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Згідно положень ст.141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами.

Outcome: approved