Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 26 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" ( надалі найменування було змінено на ПАТ КБ «Приватбанк» ) та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 7000,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов наданого кредиту договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. Однак відповідач вказаних умов договору не виконав, у зв'язку із чим станом на 31 березня 2012 року заборгував позивачу суму в розмірі 21 867,57 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 6619,60 гривень; заборгованості за процентами за користування кредитом з розмірі 10553,95 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 3176,52 гривні, а також штрафу в сумі 500 гривень та 1017,50 ( процентна складова). На підставі вище викладеного представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 21 867,57 гривень, та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 218,68 гривень. Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", що діє на підставі довіреності, Пархоменко М.О. в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала, та пояснила суду, що зобов'язання за кредитним договором позивачем не виконувалися, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яку вона просить суд стягнути з [PERSON] Також наполягала, що строк позовної давності для звернення для суду позивачем пропущено не було. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що він не згоден з сумою заборгованості по кредиту, оскільки позивач на протязі тривалого часу взагалі не звертався до нього з вимогою про погашення суми заборгованості, та не повідомляв про існуючу заборгованість. Також пояснив, що він взагалі не укладав з Банком договір про встановлення кредитного ліміту, оскільки дата на заяві не чітка і в день підписання заяви йому не видавали кредитну картку. , Однак в подальшому пояснив суду що він віддав кредитну картку своєму другу а тому не міг проконтролювати рух грошей Також вважає, що позивачем було пропущено строк позовної давності для звернення до суду а тому просить суд відмовити ПАТ «КБ «Приват Банк» у задоволенні позову. Представник відповідача -адвокат Крохмальова Л.Г. діюча на підставі договору, позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що дійсно [PERSON] отримав кредит в ПАТ КБ «Приватбанк» у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 7000 гривень. Банк на протязі тривалого часу не звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості. При цьому просить суд звернути увагу, що позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по комісії в той час сума комісії не підтверджена тарифами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват банк» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, укладених між товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (з 05 жовтня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі Банківської ліцензії № 22) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, від 26 березня 2007 року, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 7000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк який дорівнює строку дії карти. Суд не приймає доводи відповідача про те що він не укладав з Банком кредитного договору 26 березня 2007 року, оскільки в матеріалах справи є копія Заяви від 26 березня 2007 року, ( оригінал зазначеної заяви було оглянуто в судовому засіданні). Відповідачем було підтверджено той факт, що саме він особисто вписував в цю Заяву свої особисті данні, та підпис на Заяві дійсно його. Також суд звертає увагу, що в подальшому відповідачем в своїх вільних поясненнях було зазначено, що кредитну картку він віддав своєму знайому, і йому було відомо, що на кредитній картці маються гроші в розмірі 7000 гривень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належними чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку Банка загальна сума заборгованості за кредитом [PERSON] згідно кредитного договору № б/н від 26 березня 2007 року станом на 31 березня 2012 року, становить 21867,57 гривень, та складається з: суми 6619,60 гривень - заборгованість за кредитом; 10553,95 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3176,52 гривні - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також відповідно до пункту 8.6 Умов та привал надання банківських послуг: 500.00 гривень - штраф (фіксований) та 1017,50 гривень - штраф (процентна складова). Отже заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № б/н від 26 березня 2007 року, згідно розрахунку Банку становить 21867,57 гривень. Згідно наданого розрахунку банку ( а.с.7-9) останнє погашення суми заборгованості відбулося 1 квітня 2008 року. Після цієї дати гроші з картки не знімалися, і не погашалися. Суд також звертає увагу що строк дії картки виданої відповідачу [PERSON], дорівнює березню 2010 року ( а.с.47) По закінченню строку дії картки відповідач за новою карткою не звертався, та не отримував її. Згідно п.9.12 Умов і правила надання банківських послуг які було долучено позивачем до зазначеної цивільної справи та на які позивач посилається в своїх позовних вимогах, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. При цьому згідно заяви яка міститься в матеріалах цивільної справи ( а.с.10-11) в розділі Кредитна карта зазначено що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Як було встановлено в судовому засіданні строк дії картки закінчується в березні 2010 року, а тому враховуючи строк звернення ПАТ «КБ»Приватбанк» до суду 27 квітня 2012 року, суд вважає, що загальні строки позовної давності ( три роки) не порушено. Спеціальні строки позовної давності між сторонами не встановлювалися. Також суд звертає увагу, що згідно позовних вимог ПАТ «КБ Приватбанк» відповідач [PERSON] повинен сплатити комісію за користування кредитом в розмірі 3176,52 гривні. При цьому позовна заява не містить вимог щодо стягнення пені, оскільки відповідно до Розрахунку заборгованості за договором б/н від 26 березня 2007 року станом на 31 березня 2012 року пеня складає - 0. ( а.с.9) Згідно тарифів про умови кредитування з використанням кредитної карти, які було надано представником позивача в судовому засіданні ( а.с. 94) комісія за кредитне обслуговування ( щомісячна) - відсутня. Зазначена лише одноразова комісія за зняття готівки, яка не має періодичності. В судовому засіданні представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» не змогла пояснити порядок нарахування комісії, та природу її виникнення, також не змогла підтвердити документально з чого саме складається сума комісії в розмірі 3176,52 гривні, обґрунтовуючи зазначену суму порядком нарахування пені ( 2). ( а.с.94) Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків , встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи той факт, що в позовній заяві вимог щодо стягнення пені з відповідача [PERSON] не заявлено, а в Умовах кредитування з використанням кредитної карти, щомісячна комісія не визначена, позивачем не було доведено підстав для нарахування комісії, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «КБ»Приват банк» в частині стягнення комісії в розмірі 3176,52 гривні, не підлягають задоволенню. Розглядаючи питання щодо стягнення суми заборгованості по кредиту та відсоткам, суд прийшов до наступного. Щодо пояснень відповідача [PERSON] в тій частині, що він передав банківську картку іншим особам і не знав про подальше її існування, то відповідно до п.п.п. 6.1, 6,10, 6,11 Умов та правил надання банківських послуг клієнт не повинен передавати Карти, ПІНи третім особам, приймати міри щодо попередження втрати карти, та інформувати банк а також правоохоронні органи по факту втрати карти, ПІНа або отримання повідомлення про їх незаконне використання. ( а.с.14) Враховуючи той факт, що відповідач добровільно передав банківську картку, в подальшому не цікавився її станом, в банк та до правоохоронних органів не повідомляв про викрадення, суд приходить до висновку що відповідач розумів та віддавав собі звіт про необхідність погашення заборгованості за кредитом. В судовому засіданні представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Початок перебігу строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок відповідно до ст. 253 ЦК України. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Однак перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). По справі було встановлено, що згідно з Тарифами про умови кредитування з використанням кредитної карти, розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, який необхідно вносити щомісячно до 25 числа місяця. Таким чином право кредитора вважається порушеним з моменту неповернення чергового платежу, ( а саме з 26 квітня 2008 року) а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення, а тому початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що у раз відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Останній платіж за кредитним договором № б/н від 26 березня 2007 року було проведено 2 квітня 2008 року, а інших платежів щодо погашення тіла кредиту та відсотків відповідачем зроблено не було, строк дії договору закінчився в березні 2010 року, а нарахування процентів за користування кредитом та пені після закінчення строку дії договору не передбачено, відповідно до ст. 598 ч.1 ЦК України. Таким чином суд вважає, що до позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» можливо застосувати строки позовної давності а тому задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в межах строків позовної давності в період з 27 квітня 2009 року по 31 березня 2010 року ( строк дії карти), а тому розмір заборгованості по кредиту складає 2550,29 гривень, а заборгованість за відсотками складає 2224,18 гривень. Зазначені правові висновки містяться в Постанові Верховного суду України "Про стягнення заборгованості за кредитним договором" від 6-134цс14 від 01.10.2014 року, № 6-160цс14 від 19.11.2014 року. Згідно п. 8.6 умов та правил надання кредиту при порушенні позичальником строків платежу, передбаченого вказаним договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5 % від суми позову. Оскільки судом встановлено факт наявності у відповідача [PERSON] відповідальності перед ПАТ "КБ "Приватбанк" за невиконане зобов'язання по кредитному договору від 26 березня 2007 року в межах строку позовної давності в розмірі - 4774,47 гривень, а тому з відповідача [PERSON] підлягають стягненню штраф фіксована частина в сумі 500 гривень та штраф процентна складова в сумі 238,73 гривень. Крім того, при зверненні до суду позивачем були сплачені судовий збір в розмірі 218,68 гривень що підтверджено квитанцією, і в порядку ст..88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial