Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що нею в забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 140.057/06-КМК-08 від 29.02.08 року була передана в іпотеку за іпотечним договором № 140.057/06-ІМК/1-08 від 29.02.08 року, укладеним з ВАТ «Кредитпромбанк», належна їй на праві власності квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.13 року ПАТ «Кредитпромбанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором № 140.057/06-КМК-08 від 29.02.08 р. та іпотечним договором № 140.057/06-ІМК/1-08 від 29.02.08 року. В свою чергу, 25.09.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким право вимоги за вищевказаним кредитним договором і договором іпотеки перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 26 листопада 2018 року державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третьяк Т.В. право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , було зареєстроване за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Реєстрацію права власності на іпотечне майно за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вважає незаконною, оскільки на момент реєстрації права власності діяла заборона власника на вчинення реєстраційних дій, накладена реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Беляніновою К.О. відповідно до її заяви 23.11.2018 року. Отже, станом на 26.11.2018 року державний реєстратор не мала підстав для проведення реєстраційних дій. У зв`язку із прийняттям та реєстрацією її заяви про заборону вчинення реєстраційних дій стосовно нерухомого майна державний реєстратор повинна була зупинити проведення реєстраційних дій. Крім того, зазначену в повідомленнях ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість вважає хибною, оскільки вона включає комісію, нарахування якої не передбачено кредитним договором. Крім того, згідно з п. 1.4 іпотечного договору вартість іпотечного майна погоджена сторонами договору в розмірі 120 000 доларів США. Відповідно до частини 3 статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Вважає, що іпотекодержатель не міг надати державному реєстратору коректну і об`єктивну оцінку вартості предмета іпотеки, визначену на момент набуття права власності, оскільки як представники ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», так і суб`єкт оціночної діяльності не мали доступу до об`єкта оцінки. Отже, проведена оцінка предмета іпотеки є незаконною та необґрунтованою. За цих підстав позивач [PERSON] просить скасувати рішення державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44257967 від 27.11.2018 року, на підставі якого було внесено запис про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", код ЄДРПОУ 40696815 за номером 29115671 на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року було відкрито провадження у даній справі. Також ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року за заявою [PERSON] вжито заходи забезпечення позову, а саме заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позові. Крім того, послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 306/2053/16-ц, відповідно до якої ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" Чміль Ю.В. у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що 28 вересня 2018 року ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» на всі відомі адреси позивача засобами поштового зв`язку було направлено лист-повідомлення про заміну кредитора за кредитним договором 140.057/06-КМК-08 від 29.02.2008 року та іпотечним договором №140.057/06-ІМК/1-08 від 29.02.2008 року, а також вимогу/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості, загальний розмір якої склав 4168180,44 грн. Окрім цього, позивача було повідомлено, що у разі невиконання вимоги ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» має намір реалізувати право іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Вказує, що сума заборгованості була визначена ПАТ "Дельта Банк" на дату підписання договору купівлі-продажу майнових прав. Позивач не оскаржувала суму заборгованості та не спростовує факт наявності в неї невиконаних боргових зобов`язань за кредитним договором №140.057/06-КМК-08 від 29.02.2008 року. Також зазначає, що іпотечний договір №140.057/06-ІМК/1-08 від 29.02.2008 року містить застереження, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку». Укладеним іпотечним договором №140.057/06-ІМК/1-08 від 29.02.2008 року сторони добровільно узгодили право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписанням договору іпотеки від 29.02.2008 року позивач (іпотекодавець) засвідчив, що надає згоду на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. Вважає, що державним реєстратором правомірно зареєстровано право власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Подання іпотекодержателем державному реєстратору при здійсненні державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, оцінки майна законодавством не передбачено. Просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Відповідач державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи за місцем роботи та проживання, відзив на позов не надала. Третя особа - державний реєстратор відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Белянінова К.О. в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи без її участі. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 29 лютого 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 140.057/06-КМК-08, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 90 000 доларів США на купівлю трикімнатної квартири згідно з договором купівлі-продажу № 2142 від 29.02.2008 року на строк до 27.02.2023 року за процентною ставкою 13,5 відсотків річних. У забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором 29 лютого 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір № 140.057/06-ІМК/1-08, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,4 кв.м. Згідно з пунктом 1.4 іпотечного договору заставна вартість майна за згодою сторін складає 120 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.02.2008 року складає 606 000 грн. Відповідно до підпункту 3.2.1 пункту 3.2 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно з метою погашення заборгованості іпотекодавця за кредитним договором у разі набуття такого права згідно розділу 4 договору. Згідно з підпунктом 3.2.6 пункту 3.2 іпотечного договору у випадку якщо сума, яка отримана від реалізації майна, недостатня для задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягають задоволенню у відповідності до п. 4.1. договору іпотекодержатель має право отримати відповідну суму коштів за рахунок іншого майна іпотекодержателя. Пунктом 3.3 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель зобов`язаний повернути іпотекодавцю грошові кошти в розмірі, що перевищує суму отриману від реалізації майна, над сумою вимог іпотекодержателя, що підлягають задоволенню у відповідності до п. 4.1 цього договору. Розділом 4 іпотечного договору врегульований порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, відповідно до пункту 4.2 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення іпотекодавцем умов кредитного договору або іпотечного договору. Згідно з пунктом 4.3 іпотечного договору при настанні випадків, передбачених пунктом 4.2 цього договору, іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає іпотекодавця про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобов`язання, забезпечені іпотекою, не будуть виконанні, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із способів: набуває право власності на майно; від свого імені продає майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог; дає іпотекодавцю згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним іпотекодержателем або погодженим з ним, від свого (іпотекодавця) імені, за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотекодержателя. Ціна договору купівлі-продажу майна визначається за згодою сторін, але б будь-якому разі не менше суми, визначеної в пункті 1.4 даного Договору. У разі недосягнення згоди ціни договору купівлі-продажу майна, така ціна визначається на підставі проведеної незалежної експертної оцінки суб`єктом оціночної діяльності, визначеної іпотекодержателем самостійно та зазначеної в звіті про оцінку майна, що складається відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» на рівні, не нижче звичайної. В разі зниження вартості майна іпотекодержатель вправі здійснити переоцінку вартості майна, шляхом проведення додаткової незалежної оцінки. За рішенням іпотекодержателя ціна продажу майна може бути визначена на підставі проведеної незалежної експертної оцінки суб`єктом оціночної діяльності, визначеним іпотекодержателем самостійно, та зазначена в звіті про оцінку майна, що складається відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Умови цього пункту мають силу договору про задоволення вимог іпотекодержателя. При цьому згідно з підпунктом 3.2.5 пункту 3.2 Договору іпотекодержатель має право здійснити відступлення прав за цим договором без отримання згоди іпотекодавця за умови, що одночасно здійснюється відступлення прав вимог за кредитним договором. Відповідно до посвідченого 26.06.2013 року договору купівлі-продажу прав вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором №140.057/06-КМК-08 від 29.02.08 року та іпотечним договором № 140.057/06-ІМК/1-08 від 29.02.08 року. В свою чергу, 25.09.2018 року ПАТ «Дельта Банк» відповідно до нотаріально посвідченого договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги відступило своє право вимоги за вказаними договорами ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 29 вересня 2018 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направило [PERSON] вимогу/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості, яка станом на дату укладення договору купівлі-продажу майнових прав № 769/к від 25.09.2018 року становить 4168180 грн. 44 коп. (вих. № 0928/2 від 28.09.2018 року та вих. 0928/3 від 28.09.2018 року) та складається з: заборгованості по основній суми кредиту - 84647,75 доларів США, що еквівалентно 2379541,11 грн., заборгованості за процентами - 37776,99 доларів США, що еквівалентно 1061952,63 грн., заборгованості за комісіями - 726686,70 грн., та намір у разі невиконання цієї вимоги реалізувати права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Дана вимога/повідомлення отримана іпотекодателем [PERSON] 11 жовтня 2019 року. Після цього на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) індексний номер 44257967 від 27.11.2018 року державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка є предметом іпотеки, було зареєстровано за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частиною 1 статті 7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Частиною 3 статті 33 Закону визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За приписами ст. 35 Закону у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ст. 36 Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов 'язання є недійсними. Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, позасудове врегулювання спору та застереження про задоволення вимог іпотекодержателя сторони погодили в розділі 4 іпотечного договору, зокрема згідно з пунктом 4.3 у випадку порушення іпотекодавцем умов кредитного або іпотечного договору іпотекодержатель задовольняє свої вимоги, зокрема шляхом набуття права власності на майно. Укладаючи іпотечний договір, сторони домовилися, що умови цього пункту мають силу договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Порядок здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно закріплений в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно якому державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб`єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора. Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно з частиною першої статті 11 цього Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За змістом статті 18 цього Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону "Про іпотеку" порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 26.11.2018 року звернулося до державного реєстратора із заявою про реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі іпотечного договору № 140.057/06-ІМК/1-08 від 29.02.08 року, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, та згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень надало перелік документів, необхідних для здійснення такої реєстрації, а саме: вимогу/іпотечне повідомлення № 0928/4, 0928/5 від 28.09.2018 року ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп"; вимога/іпотечне повідомлення № 0928/2, 0928/3 від 28.09.2018 року ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп"; повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 140.057/06-КМК-08 від 29.02.2018 року № 0928/8, 0928/9 від 28.09.2018 ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп"; повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 140.057/06-КМК-08 від 29.02.2018 № 0928/6, 0928/7 від 28.09.2018 року ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп"; договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 140.057/06-ІМК/1-08, зареєстрований в реєстрі за № 984 від 25.09.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В.; іпотечний договір № 140.057/06-ІМК/1-08 від 29.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіною В.В. Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що з метою визначення вартості предмета іпотеки на момент звернення стягнення відповідачем ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" було замовлено проведення оцінки майна. Так, 23.10.2018 року ФОП [PERSON] проведено оцінку трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість об`єкта оцінки без урахування ПДВ склала 440 000 грн. При цьому стаття 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою визначено підстави, за яких може бути відмовлено у державній реєстрації прав, не містить такої підстави для відмови в державній реєстрації прав на нерухоме майно як неналежна оцінка предмета іпотеки. Отже, з огляду на наявність застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, державним реєстратором правомірно здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп". Доводи представника позивача на те, що ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна, на переконання суду не спростовують правомірності державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп". Суд погоджується з доводами позивача, що відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про іпотеку» у разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Разом із тим, заперечуючи проти оцінки предмета іпотеки, наданої ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", зокрема, через те, що відповідач та суб`єкт оціночної діяльності не мав доступу до об`єкта оцінки, позивач іншої оцінки цього майна суду не надала, позовних вимог про відшкодування різниці між вартістю майна та розміром забезпечених іпотекою вимог не заявляла. При цьому умовами іпотечного договору передбачено погодження сторонами ціни предмета іпотеки лише у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою. Таким чином, хоча ціна набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем і є істотною обставиною, однак як нормами закону, так і положеннями укладеного іпотечного договору вона не пов`язується з правом іпотекодержателя задовольнити свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Постанова Великої Палати Верховного від 20.03.2019 року у справі № 306/2053/16-ц, на яку посилається представник позивача стосується визначення юрисдикції спору, крім того містить інші фактичні обставини, оскільки оцінка предмету іпотеки на момент переходу права власності в такій справі взагалі не проводилася. Суд вважає, що в даному випадку позивач не позбавлена можливості звернутися до ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" з вимогою про відшкодування перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, надавши на підтвердження своїх вимог оцінку предмета іпотеки, за якою його вартість перевищує розмір забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Також суд не може взяти до уваги доводи позивача щодо безпідставного нарахування комісії за кредитним договором, оскільки це не спростовує наявність у позивача невиконаних зобов`язань за тілом кредиту в сумі 84647,75 доларів США та процентами в сумі 37776,99 доларів США та право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, в тому числі шляхом набуття права власності на таке майно. Крім того, суд вважає, що подання позивачем [PERSON] 23.11.2018 року через свого представника до відділу реєстрації майнових прав заяви про заборону вчинення реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, не є підставою для скасування рішення державного реєстратора від 27.11.2018 року про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", оскільки учасники цивільних відносин повинні добросовісно здійснювати свої права та обов`язки та іпотека була зареєстрована до подання [PERSON] такою заяви та сама по собі реєстрація такої заяви в базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не свідчить про те, що така заборона була встановлена на час реєстрації права власності за ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп". Враховуючи наведене, суд вважає, що підстави для скасування рішення державного реєстратора Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44257967 від 27.11.2018 року, на підставі якого було внесено запис про право власності ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" на квартиру за адресою: [ADDRESS] , відсутні, а тому в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на позивача та позивачу не відшкодовуються. Відповідно до статті 158 ЦПК України застосовані відповідно до ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року заходи забезпечення позову після набрання рішенням суду законної сили слід скасувати.

Outcome: dismissed