Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить встановити факт її постійного проживання разом із тіткою [PERSON], яка померла 25.11.2006 року в с. Великий Острожок Хмільницького району на час відкриття спадщини, також визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її тітки, а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.2085 гектарів у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Великоострожоцької сільської ради та належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН, виданого 8 серпня 2002 року на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 15.05. 2002 року № 124 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 283. Позовні вимоги мотивує тим, що 25 листопада 2016 року померла її тітка [PERSON]. [PERSON] була хрещеною матір"ю позивачки, а [PERSON] її єдиною племінницею, так як ніколи вона не була одружена і дітей не мала. В зв,язку з тим, що покійна була інвалідом дитинства 2-ї групи, вона постійно потребувала сторонньої допомоги. За життя 1 жовтня 2014 року тітка зробила на позивачку заповіт, яким заповіла їй все своє майно з чого б воно не складалося та де б не знаходилося. Крім позивачки, спадкоємицею є ще двоюрідна сестра - [PERSON], яка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та на неї не претендує. Нещодавно позивачка дізналася, що у тітки є спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя тітки [PERSON] з тіткою проживали в одному будинку. В останні роки свого життя, вона важко хворіла, тому позивачка доглядала її, сторони вели спільне господарство, після смерті тітки [PERSON] провела її поховання та взяла на себе усі витрати по ньому. Вона звернулася до нотаріальної контори із наміром прийняти спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину мені було відмовлено, оскільки виявилось, що у позивачки відсутні оригінали правовстановлюючого документу на спадкове майно. Дана обставина змусила позивачку звернутись до редакції газети «Життєві обріі» із оголошенням про те, щоб втрачений державний акт серії ВН, виданий 8 серпня 2002 року на ім'я [PERSON], вважати недійсними. Тому позивачка вимушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач у справі [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про те, що позовні вимоги [PERSON] визнає, просить розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Відповідач у справі Великоострожоцька сільська рада про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги визнає. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 25.11.2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 369291, виданим 28 листопада 2016 року (а.с. 11). Після її смерті залишилася спадщина , а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.2085 гектарів у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Великоострожоцької сільської ради та належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН, виданого 8 серпня 2002 року на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 15.05.2002 року № 124 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 283. Вказаний Державний акт на право на земельну частку (пай) втрачено, про що свідчить оголошення в газеті "Життєві обрії". Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується довідкою виданою Великоострожоцькою сільською радою, Хмільницького району за № 300 від 31.07.2017 року ( а.с. 14). Спадкодавець [PERSON] 01.10.2014 року склала заповіт, посвідчений секретарем Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району, зареєстрований 01.10.2014 року в реєстрі за № 4, яким все своє майно заповіла [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с. 10). Як вбачається з листа державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори [PERSON] від 28.09.2017 року за № 985/01-16, спадкова справа після смерті 25.11.2016 року [PERSON] у Хмільницькій нотаріальній конторі не заводилась.(а.с. 22). Такми чином, на час відкриття спадщини позивач [PERSON] постійно до дня смерті і на день смерті тітки [PERSON] проживала разом з нею, а тому \~відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, є такою, що прийняла спадщину. Суд, враховуючи те, що відповідачі позов визнали, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивач не може оформити спадщину після спадкодавця в нотаріальній конторі, хоча прийняв її, а тому обґрунтовано звернувся до суду з позовом про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на спадкове майно. Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved