Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовом до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за весь час затримки його виплати та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач суду зазначив, що в період з 1989 року по 2006 рік працював у відповідача в шахті «Ювілейна» по професії - підземним прохідником, підземним бурильником, звільнений був в зв'язку із виходом на пенсію. В 2012 році дізнався, що відповідач на протязі останніх років його роботи, а саме в період з 1998 року по 2006 рік не в повному розмірі виплачував йому заробітну плату за час щорічних відпусток. Звернувшись до Відповідача із заявою, про виплату недоплаченої заробітної плати, за час щорічних відпусток за минулі роки, останній до нарахував та виплатив йому 04 квітня 2012 року заробітну плату за час щорічних відпусток за минулі роки (за період з 1998 року по 2006 рік) в сумі 2227 гривень 19 копійок. Відповідач зобов'язаний був виплачувати йому заробітну плату перед відпусткою, але порушуючи законодавство виплатив лише в квітні 2012 року. В зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, за час щорічних відпусток, та відповідно до законодавства України відповідач зобов'язаний виплатити йому компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строків її виплати в сумі 3 030 гривень 26 копійок, надаючи при цьому розрахунок Так з дня його звільнення (19 червня 2006 року) по час остаточного розрахунку (04 квітня 2012 оку) минуло 2119 днів. При середньоденній заробітній платі 93.66 грн. та часу затримки 2119 днів, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 198 465 гривень 54 копійок (93.66 грн. Х на 2 119 днів = 198 465 грн. 54 коп.). Разом з тим, в зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, за час щорічних відпусток, Відповідач спричинив йому моральну шкоду. Він відпрацював у Відповідача в шахті «Ювілейна» більше 17 років у підземних та шкідливих умовах праці, працював сумлінно, виконував вимоги законодавства про охорону праці, щоденно ризикував своїм здоров'ям та життям виконуючи трудові обов'язки в підземних умовах праці, відповідач порушував законодавство про оплату праці недоплачуючи заробітну плату, порушував законодавство про охорону праці - він отримав професійне захворювання. Вказане спричинило і спричиняє йому моральні страждання та переживання. Вказує, що недоплачена заробітна плата повинна була бути виплачена перед відпустками, і він міг би її використати на свій відпочинок, на лікування, на харчування, але цього не міг зробити і з кожним роком стан мого здоров'я погіршувався і йому були встановлені професійні захворювання. Зазначає, що невиплатою заробітної плати порушений його спосіб життя, він змушений був докладати багато зусиль для організації свого життя. Тому він просить суд, стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за весь час затримки заробітної плати в розмірі - 198 465 гривень 54 копійок, 3030 гривень 26 копійок - компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплатити та 10 000 гривень за спричинену йому моральну шкоду несвоєчасною виплатою заробітної плати. В судовому засіданні представник Позивача, який діє на підставі довіреності, позовні вимоги Позивача підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини вказані в уточненні позовної заяви № 2. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та надав суду заперечення у якій просить у задоволенні позовних вимог відмовити Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню на підставі наступного: Із трудової книжки Позивача в справі встановлено, що за період з 1989 року по 2006 року він працював у Відповідача в справі в шахті «Ювілейна» по професії - підземним прохідником, підземним бурильником та звільнений був в зв'язку із виходом на пенсію. Із довідки наданої до суду Відповідачем, встановлено, що відповідно до постанови Генерального директора та профкому підприємства від 04 квітня 2012 року Позивачу 06 березня 2012 року була нарахована заробітна плата за час щорічних відпусток з урахуванням коефіцієнта підвищення відповідно до постанови, з урахуванням утримань з цієї суми податку з доходів фізичних осіб, фактично виплачено 2 227 гривень 19 копійок за період з 1998 року по 2006 рік Із довідки № 2 встановлено, що Позивачу в справі за період з (січня 1998 року) була надана відпустка - сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 11грн. 08 коп.; відпустка була надана в період (травень 1998 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 10 грн. 94 коп.; відпустка надавалась в період (серпень - листопад 2000 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 139 грн. 97 коп.; відпустка надавалась в період (травень - червень 2001 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 11 грн.43 коп.; відпустка надавалась в період (жовтень - листопад 2001 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 6 грн. 88 коп.; відпустка надавалась в період (листопад - грудень 2002 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 76 грн. 53 коп.; відпустка надавалась в період (січень 2003 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 39 грн. 25 коп.; відпустка надавалась в період (листопад - грудень 2003 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 642 грн. 40коп.; відпустка надавалась в період (січень 2004 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 181 грн.59 коп.; відпустка надавалась в період (серпень -жовтень 2004 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 306 грн. 57 коп.; відпустка надавалась в період (травень - липень 2005 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 818 грн. 71 коп.; відпустка надавалась в період (червень 2006 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 325 грн. 04 коп. Згідно довідки про середньоденний заробіток [PERSON] (перед звільненням 19 червня 2006 року), його середньоденна заробітна плата складала - 93 гривні 66 копійок. Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про відпустки» порядок обчислення заробітної плати працівникам за час відпусток, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей та компенсації за невикористані відпустки встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток. Пунктом 10 Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнти підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Спір щодо розміру нарахованої заробітної плати за період відпусток з 1998 року по 2006 рік між сторонами відсутній. Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року № 108/95-ВР, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІП та Постановою КМУ від 21.02.2001року №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно п. 2 Положення про компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (затверджене постановою Кабміну України від 20.12.1997 року № 1427 з послідуючими змінами і доповненнями) - компенсація працівникам проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток. Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 року здійснюється згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими. При розрахунку суми компенсації застосовується нарахована заробітна плата за мінусом суми податку з доходів фізичних осіб, а також внесків до соціальних фондів. Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов'язок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов'язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону). Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати повинна розраховуватися з січня 1998 року, за кожну нараховану відпустку окремо, по час фактичної виплати заборгованості. Так чином, суд приходить до висновку, що відповідач в справі зобов'язаний був виплатити позивачу в 2012 році окрім заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998 року по 2006 рік і компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, що відповідно до розрахунку складає - 3 030 гривень 26 копійок. Позивачу була надана відпустка (січень 1998 року) була надана відпустка - сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 11 грн. 08 коп., виплачена вказана сума була лише 04.04.2012р., за цей час з січня 1998р. по квітень 2012р. проросту споживчих цін (коефіцієнт інфляції) складає 4.147, сума компенсації складає 9.41грн. (11.08грн. - сума заробітної плати, яка повинна була виплачена в січні 1998р. - (15% податку з доходу фізичних осіб) Х 4.147 - коефіцієнт приросту споживчих цін з січня 1998р. = 39.05грн. - сума компенсації); відпустка була надана в період (травень 1998 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 10 грн. 94 коп. - податок 15% = 9.29грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 4.072% = 37.86грн. - сума компенсації; відпустка надавалась в період (серпень - листопад 2000 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 139.97 грн. - податок 15% = 118.97 грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 2.005% = 238.54грн. - сума компенсації; відпустка надавалась в період (травень - червень 2001р.) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 11 грн.43 коп. - податок 15% = 9.71 грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 179.0% = 17.39 грн. - сума компенсації; відпустка надавалась в період (жовтень - листопад 2001р.) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 6 грн.88коп. - податок 15% = 5.84 грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 181.3% = 10.60 грн. - сума компенсації; відпустка надавалась в період (листопад - грудень 2002р.) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 76 грн. 53 коп. - податок 15% = 65.05 грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 177.2 % = 115.26 грн. - сума компенсації; відпустка надавалась в період (січень 2003 р.) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 39 грн. 25 коп. - податок 15% = 33.36 грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 168.5% = 56.21грн. - сума компенсації; відпустка надавалась в період (листопад - грудень 2003р.) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 642 грн. 40 коп. - податок 15% = 546.04грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 157.4% = 859.46 грн. - сума компенсації; відпустка надавалась в період (січень 2004 р.) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 181 грн.55 коп. - податок 15% = 154.31 грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 150 % = 231.47 грн. - сума компенсації; відпустка надавалась в період (серпень -жовтень 2004р.) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 306 грн. 57 коп. - податок 15% = 260.58 грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 140.9% = 367.16 грн. - сума компенсації; відпустка надавалась в період (травень - липень 2005.) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 818.71 грн.60 коп. - податок 15% = 695.90 грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 113.1 % = 787.06 грн. - сума компенсації; відпустка надавалась в період (червень 2006р.) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 325 грн. 04 коп. - податок 15% = 276.28 грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 97.8% = 270.20грн. - сума компенсації. Всього сума компенсації складає 3 030 гривні 26 копійок, вказана сума компенсації розрахована із застосуванням даних Держкомстату, про приріст споживчих цін. Ст.. 117 КЗпП України встановлено обов'язок власника або уповноваженого органу виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що у разі якщо працівникові не були виплачені належні йому суми при звільнені, суд на підставі ст.. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а не при проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому його вини. Сам по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку середньоденна та середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи. На теперішній час - час звернення до суду Відповідач не виплатив [PERSON] компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, а значить остаточного розрахунку з ним не проведено. Беручи до уваги, що Позивачу не виплачена компенсація втрати частини заробітної плати, а у відповідності до ст.. 116 КЗпП України, цитую - «при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводяться в день звільнення». Відповідно до довідки про середньоденний заробіток [PERSON], наданої Відповідачем, за два останні місяці перед звільненням його середньоденна заробітна плата складала - 93 гривні 66 копійок. З дня звільнення [PERSON] (19 червня 2006 року) по час остаточного розрахунку (04 квітня 2012 року) минуло - 2119 днів. При середньоденній заробітній платі 93.66 грн. та часу затримки 2 119 днів, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає - 198 465 гривень 54 копійок (93.66 грн. Х на 2 119 днів = 198 465 грн. 54 коп.). Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь - яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди спричиненої неправильний нарахуванням та виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998 року по 2006рік підлягає частковому задоволенню , оскільки ст.. 237-1 КЗпП України, встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що несвоєчасною виплатою відповідачем заробітної плати за час щорічних відпусток за вказаний період порушено право позивача передбачено ст.. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме, що заробітна плата повинна виплачуватися не рідше двох разів на місяць, але суд вважає, що сума спричиненої моральної шкоди позивачем значно завищена та належним чином не доведена у судовому засіданні. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем - ПАТ «Євраз Суха Балка» позивачеві моральної шкоди неправильною та несвоєчасною виплатою заробітної плати за минулі роки, враховує провину відповідача в її спричиненні та причино - наслідковий зв'язок між винними діями підприємства - відповідача (а саме недоплачені кошти, позивач міг направити на підтримання працездатності, відпочинок, посилене харчування, той факт, що саме відповідач повинен понести матеріальну відповідальність за свої навмисні порушення законодавства в частині нарахування та несвоєчасної виплати заробітної плати.) Також суд враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлено факт значної затримки зі сторони Відповідача виплати позивачу заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998 - 2006р.р. Позивачу виплачено 04 квітня 2012 року заробітну плату за час щорічних відпусток яку відповідач зобов'язаний був виплатити в період 1998 року - 2006 рік. Разом із виплатою недоплаченої заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2006р. Відповідач зобов'язаний виплатити [PERSON] і компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, в розмірі 3 030 гривень 26 копійки. В зв'язку із порушенням строку повного розрахунку при звільненні Відповідач зобов'язаний виплатити позивачу середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні в розмірі 2300 гривень. Суд вважає, що заподіяна моральна шкода позивачу підлягає частковій компенсації, але заявлена позивачем сума завищена і суд вважає слід призначити моральну шкоду в розмірі - 2000 гривень, що на думку суду буде відповідати доведеності цих вимог позивачем у справі. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial