Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовною заявою до суду та пояснює, що 21.08.2012 року між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідачу був наданий кредит на суму 5600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за ним в установлені в ньому терміни і порядку та сплачувати банку нараховані проценти та комісію в розмірах, визначених у договорі. Станом на 26.02.2019 року у відповідача склалася прострочена сума заборгованості в розмірі 119031,98 грн., та складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 53 066,44 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 27 622,99 грн., заборгованості за пенею на прострочене зобов`язання в сумі 31 941,64 грн., заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. (фіксована частина), 5644,38 грн. (процентна складова). Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.08.2012 року в розмірі 119 031,98 грн., та судові витрати, та - судові витрати. У відзиві відповідач не визнав позовні вимоги, з огляду на те, що в заяві від 21.08.2012 року відсутня відмітка яка саме платіжна картка оформлена, зокрема «Універсальна», «Пенсійна карта», «Карта Gold», «Зарплатний пакет», «Ідентифікація з паспортом», «Послуга накопичення «Скарбничка». Те що заява від 21.08.2012 року підписана відповідачем, викликає в нього сумніви, оскільки якщо подивитись уважно і звірити почерк на анкеті-заяві та на паспорті мають суттєві відмінності. Позивач не зазначив в позовній заяві жодних даних про номер карткового рахунку, дати вручення картки позивачу, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості. Не надано суду підписаних відповідачем правил надання банківських послуг, Тарифів банку тощо. Не містить жодної конкретики з цього приводу і додана анкета-заява про приєднання до правил надання банківських послуг у Приватбанку від 21.08.2012 року. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України сформовану у справі № 6- 1 бцсі5 від 11.03.2015 року, у якій зазначається, що правила надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі не містять підпису позичальника. Позивач не надав жодного доказу того, що надані ним письмові докази дійсно являються складовою частиною укладеного 21.08.2012 року між сторонами кредитного договору у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, враховуючи, що вони не підписувалися відповідачем, не мають терміну складення, строку їх дії, а пам`ятка клієнта, що за позицією позивача є складовою договору, взагалі відсутня. Крім того, не надано доказів того, що відповідна Карта передбачена умовами заяви, була відповідачу видана. Також, не зрозуміло чому позивач стверджує, що відповідачу надано картку з кредитним лімітом 5 600 грн., а вимагає повернення тіла кредиту 53 066 грн. 44 коп. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 21.08.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою Клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір банківського обслуговування, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Оскільки питання щодо підписання відповідачем договору не відносяться до предмету заявленого позову (про стягнення заборгованості за договором), наявність тверджень відповідача про те що підпис виконаний не ним, а іншою особою, не мають правового значення по даній справі. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 21.08.2012 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що Відповідач висловив згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив, що "Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді... Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку". Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Так, Банком неодноразово було змінено кредитний ліміт, про що надає Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. З виписки з карткового рахунку, прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстави вважати даний розрахунок заборгованості неналежним відсутні. Твердження Відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення Відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи. Також, ухвалою ВСУ від 26.10.2016 року визнано посилання відповідача на постанову ВСУ по справі №6-16цс15 є безпідставними, оскільки ознайомлення останнього з умовами кредитування підтверджено підписанням анкети-заяви. Відповідач за допомогою кредитної картки скористався сервісом "Миттєва розстрочка" та сервісом "Оплата частинами". Оскільки послуги "Миттєва розстрочка" та сервісом "Оплата частинами" не є окремими кредитними договорами, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається. Згідно довідки про видачу кредитних карт відповідач отримав кредитні карти № [NUMBER] , № [NUMBER] , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня місяця 04.2018 року. Дія кредитного договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Тому, кредитний договір чинний. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.08.2012 року між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, за умовами якого відповідачу був наданий кредит на суму 5600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 12). На час укладення договору сторонами була досягнута у письмовій формі згода за всіма істотними умовами кредитування у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, вказано розміри комісій, штрафів, тощо та досягнута домовленість щодо їх виконання, про що свідчить підпис відповідача із зазначенням про ознайомлення та згоду останнього з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», із зобов`язанням відповідача виконувати вимоги останніх, а також регулярно ознайомлюватися з їх зміною на сайті ПАТ КБ «Приватбанк» www.privatbank.ua. Позичальником не виконані зобов`язання, щодо погашення суми кредиту та сплати відсотків за кредитним договором б/н від 21.08.2012 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 5-11) станом на 26.02.2019 р. заборгованість за кредитним договором становить 119031,98 грн., та складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 53 066,44 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 27 622,99 грн., заборгованості за пенею на прострочене зобов`язання в сумі 31 941,64 грн., заборгованості за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. (фіксована частина), 5644,38 грн. (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором вказує на недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладені обставини та їх правове регулювання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 21.08.2012 року в розмірі 86 833,81 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 53 066,44 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 27 622,99 грн., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. (фіксована частина), 5644,38 грн. (процентна складова). Зважаючи на заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, суд не знаходить підстав для стягнення заборгованості за пенею у розмірі 32 198,17 грн. Суд відкидає доводи відповідача, що він не підписував анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 21.08.2012 року, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження цієї обставини, крім того представником позивача надана фотографія, на якій зображений відповідач з отриманою платіжною карткою в руках. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 21.08.2012 року, з якої вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що Відповідач висловив згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив, що "Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді... Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку". Посилання відповідача на постанову ВСУ по справі №6-16цс15 від 11.03.2015 року є безпідставними, оскільки ознайомлення останнього з умовами кредитування підтверджено підписанням анкети-заяви. У наданій суду анкеті-заяві не встановлено будь-яких розбіжностей із Умовами та правилами надання банківських послуг. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам. Судові витрати позивача складають 1921 грн. (а.с.1). Позовні вимоги задоволено на 29,07% (86 833,81 х 100 : 119 031,98 = 72,95 %)), отже з відповідача на користь позивача належить стягнути 119,68 грн. судового збору (1921:100 х 72,95 % = 1401,37).

Outcome: partial