Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

27 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/086639/3175/74 від 20.04.2006 р. Відповідно до договору позичальнику надано кредит в розмірі 59200,00 доларів США строком на 240 місяців з 20.04.2006 р. по 20.04.2026 p. зі сплатою 12 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, надавши готівкою кредитні кошти в сумі 59200,00 доларів США, що на день видачі кредиту згідно офіційного курсу НБУ становило 298960,00 грн. Відповідно до Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Станом на 02 вересня 2009 р. сума заборгованості складає 3576030грн. 00 коп. з яких: 402213 грн. 20 коп. - непогашена сума кредиту, 212601 грн. 17 коп. - несплачені проценти, 2961215 грн.63 коп. - пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків. Між позивачем та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 1605/3175/305653 від 20 квітня 2006 р. Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 20 квітня 2006 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] за реєстровим номером 792, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 20.04.2006р., номер правочину 1266791. Загальна площа 68,6 кв.м., житлова 17,0 кв.м. Позивачем на адресу відповідача була направлена письмова вимога вих. № 3781 від 23 вересня 2013 р. про дострокове виконання грошових зобов'язань з одночасною вимогою у разі не виконання першої про звільнення приміщення у 30-ти денний термін, але зобов'язання так і не були виконані. Просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 1605/3175/305653 від 20.04.2006 p., а саме: квартиру, що знаходиться в м. Дніпропетровську на [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 20 квітня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 792, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 20.04.2006р., номер правочину 1266791; Загальна площа 68,6 кв.м., житлова 17,0 кв.м., для задоволення грошових вимог AT «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 014/086639/3175/74 від 20 квітня 2006р. в сумі 3576030 грн. 00 коп., з яких: 402213,20 грн. - непогашена сума кредиту, 212601 грн. 17 коп. - несплачені проценти, 2961215 грн. 63 коп. - пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», витрати по справі покласти на відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Як встановлено в судовому засіданні, між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/086639/3175/74 від 20.04.2006 р. (а.с. 6). Даний Договір підписані сторонами, що свідчить про те, що сторони на момент підписання договору досягли згоди щодо всіх істотних умов укладеного між ними договору. Відповідно до п. 1.1. - п. 1.4. Кредитного договору № 014/086639/3175/74 від 20.04.2006 р. [PERSON] надано кредит в розмірі 59200 доларів США строком на 240 місяців з 20.04.2006 р. по 20.04.2026 p., а позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, надавши готівкою кредитні кошти в сумі 59200 доларів США, що на день видачі кредиту згідно офіційного курсу НБУ становило 298960,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 175/715-9 від 20 квітня 2006 р. (а.с. 10). Згідно п.п. 1.3., 5.1. Кредитного договору [PERSON] зобов'язувалася здійснювати погашення кредиту та проценти щомісячно в розмірі згідно із Графіком погашення кредиту та інших платежів. Пунктом 5.5. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов'язується достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені цим кредитним договором у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Кошти мають бути повернені протягом 30 календарних днів з моменту надіслання Кредитором на адресу Позичальнику відповідного листа - повідомлення. Згідно п. 6.5. Кредитного договору Кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав Позичальника, включаючи забезпечення за цим Договором, за умови попереднього (за ЗО днів) повідомлення Позичальника рекомендованим листом. (зворотна сторона а.с. 6). Відповідно до п.9.1. Кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. (зворотна сторона а.с. 6). Згідно до розрахунку заборгованості від 02 вересня 2013 р., наданого позивачем до матеріалів справи, сума заборгованості складає 3576030 грн. 00 коп., з яких: 402213 грн. 20 коп. - непогашена сума кредиту, 212601 грн. 17 коп. - несплачені проценти, 2961215 грн.63 коп. - пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків (а.с. 11-13). Між позивачем та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 1605/3175/305653 від 20 квітня 2006 р. Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер № 143053555, яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 20 квітня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером № 792, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 20.04.2006р., номер правочину 1266791. Загальна площа 68,6 кв.м., житлова 17,0 кв.м.(а.с.14-15). При вирішенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмети іпотеки судом враховуються вимоги ст. ст. 35, 39 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до вимог ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду має бути зазначено: загальний розмір вимог та усі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації та початкова ціна предмета іпотеки. Аналізуючи спірні правовідносини суд приходь до висновку про те, що вони врегульовані ст. 1, 33, 35, 38, 39 Закону України "Про іпотеку", та положенням укладеними між сторонами договору іпотеки. Так згідно зі ст. 1 ЗУ "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Процедура виконання рішення суду щодо продажу предмету іпотеку визначається ст. 38 ЗУ "Про іпотеку", в якій зокрема зазначено що, задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати право останнього на продаж предмету іпотеки будь якій третій особі - покупцеві. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів. У відповідності до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Згідно ст. 592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена,- звернути стягнення на предмет застави у випадках, встановлених договором. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки. Позивач направив [PERSON] вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором вих. № 3781 від 23 вересня 2013 р. про дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені відповідно до умов кредитного договору, в разі непогашення заборгованості за кредитним договором банк змушений буде вжити заходів з примусового стягнення на об'єкт, що перебуває в іпотеці, як забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 014/086639/3175/74 від 20.04.2006 р. (а.с. 16). Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В частині вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» - відмовити, оскільки ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» вже встановлений спосіб та порядок реалізації предмету іпотеки, а саме: Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку». Таким чином, враховуючи те, що позивачем частково доведені обставини у справі, а відповідачем не спростовані, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, а саме: звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 1605/3175/305653 від 20.04.2006 p., а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровську на [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 20 квітня 2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 792, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 20.04.2006р., номер правочину 1266791; Загальна площа 68,6 кв.м., житлова 17,0 кв.м., для задоволення грошових вимог AT «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 014/086639/3175/74 від 20 квітня 2006 р. в сумі 3576030 грн. 00 коп., з яких: 402213,20 грн. - непогашена сума кредиту, 212601 грн. 17 коп. - несплачені проценти, 2961215 грн. 63 коп. - пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]) на користь AT «Райффайзен Банк Аваль» витрати по сплаті судового збору у сумі 3441 грн. 00 коп., сплачені при пред'явленні позову до суду (а.с. 1). В решті заявлених позовних вимог ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial