Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, яким після збільшення розміру заявлених вимог просить стягнути із відповідача на її користь 200 000,00 гривень боргу по вкладу, 1 035,62 грн.- процентів за ставкою з розрахунку 3 % річних, 21 600,00 грн.- інфляційних втрат та 10 356,16 грн.- процентів по вкладу за ставкою НБУ. Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримала, на їх обґрунтування послалась на обставини викладені в позові, та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач- ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", його представник до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належно, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення вимог, із наступного. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Так в судовому засіданні з»ясовано, що 05 грудня 2014 року між [PERSON] та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", в особі начальника відділення №38 Паньковим В.Л. укладено договір-заява №300131/143089/3-14, згідно з яким банк прийняв від [PERSON] на вкладений рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 200 000,00 грн. на строк з 05 грудня 2014 року до 05 березня 2015 року. Відповідно до п. 2 вказаного договору за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 25,00 % річних. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку [NUMBER]. Вкладник має право отримувати суми процентів, нараховані на Вклад протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, щомісячно, у порядку та в строки, передбачені п.п. 4.2, 4.3.2 Основних умов ( п. 3 договору- заяви №300131/143089/3-14). Після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов. Строк розміщення Вкладу, визначений п. 1 цього Договору-заяви, не може бути продовжений сторонами (п. 6, 7 договору- заяви №300131/143089/3-14). Пунктом 5.1 Основних умов передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється. Якщо день повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться Банком на наступний перший робочий день. Як вбачається із виписки по рахунку з 05.12.2014 року по 18.03.2015 року сума вкладу, яка перебуває на рахунку, становить 200 000,00 грн. 05 березня 2015 року [PERSON] звернулась до Банку із письмовою заявою про повернення вкладених нею грошових коштів та нарахованих процентів. Однак, Банк свої договірні зобов"язання не виконав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. За приписами ч.1 ст.1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). За змістом статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Таким чином, відповідач має сплатити також проценти в розмірі 10 356,16 грн. за період з 05.03.2015 року 06.05.2015 року, виходячи з облікової ставки НБУ, розмір якої становить 30 % річних ( 200 000 грн. х 30 % річних : 365 днів у році х 63 дні прострочення = 10 356,16 грн.). Разом з тим, згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою Верховного Суду України № 6-39цс13 від 29.05.2013 року викладено правову позицію, згідно якої банк зобов`язаний повернути депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору, якщо вкладник звернувся із заявою про повернення вкладу. У разі порушення грошових зобов'язань банк має сплатити вкладнику проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладником, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 360-7 ЦПК України - рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Із наданого стороною позивача розрахунку вбачається, що 3 % річних від прострочення суми складає 1 035,62 грн. ( 200 000,00 грн. х 3 % річних : 365 днів у році х 63 дні прострочення = 1 035,52 грн.) та інфляційні втрати складають 21 600,00 грн. ( 200 000,00 грн. Х 110,8 % ( індекс інфляції за березень 2015 року) = 221 600,00 грн., 221 600 грн. - 200 000 грн. = 21 600,00 грн.). Суд вважає, що обмеження прав позивача щодо отримання коштів, які є її власністю є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено обов»язок повернення вкладу та процентів за вкладом в строки встановлені договором, а відтак вимоги є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню також судовий збір в сумі 2 329,91 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved