Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

26 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона є матір'ю малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON], однак шлюб між ними зареєстровано не було. Вона неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням матеріально підтримувати спільну дитину, так як вона з сином проживає окремо від відповідача і спільного господарства з ним не ведуть. [PERSON] давав усні обіцянки про те, що він буде надавати фінансову допомогу на утримання сина ще з часу його народження, однак до цього часу ніякої допомоги не надавав. Відповідач відмовляється добровільно сплачувати кошти на утримання дитини, чим не виконує свого обов'язку щодо утримання батьками неповнолітніх дітей. Посилаючись на ст. ст. 180-183, 191 СК України, позивач просила суд стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подавши заяву, в якій позовні вимоги підтримувала, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, згідно наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без зясування і дослідження інших обставин справи. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без зясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved