Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів прострочену заборгованість по кредиту - 17 400 доларів США, звернути стягнення на об`єкт нерухомого майна, а саме: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Жовківський район, с. Гряда, площею 0,2243 га, кадастровий номер 4622782500:01:003:0013, шляхом продажу предмету іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк`в розмірі 17 400 доларів США. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що між ВАТ "Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] 16.04.2008 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL3424 на загальну суму 210 000 доларів США з терміном повернення кредиту до 30.08.2027 року і сплатою 11,5 % річних. В подальшому між банком та позичальником було укладено додаткові угоди до Кредитного договору №ВL3424 від 16.04.2008 року, якими змінювався розмір відсоткових ставок за користування кредитними коштами. Позивач зазначає, що станом на 10.11.2020 року заборгованість боржника становить - 163 543 доларів США, з яких прострочена заборгованість - 18 506,47 доларів США. Окрім того, позивач зазначив, що з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за договором між ВАТ "Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір поруки від 01.10.2012 року, за умовами якого [PERSON] зобов`язується перед банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором №BL3424 від 16.04.2008 року в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Окрім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки (нерухомого майна) від 22.10.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Чемерис Г.Я., зареєстрований в реєстрі за № 2023, відповідно до п.1.1. якого відповідач передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, що є виділеною в натурі та межі якої визначено на місцевості, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Жовківський район, с.Гряда, площа земельної ділянки становить 0,2243 га, кадастровий номер: 4622782500:01:003:0013 та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЖ798350, виданим 12 березня 2009 року Управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області, на підставі договору купівлі-продажу. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов`язань і не погашають заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.06.2021 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 05.10.2021 року відповідач [PERSON] через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подав заяву про застосування строку позовної давності. В обґрунтування заяви покликається на те, що у зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором банк надіслав вимогу боржнику від 23.12.2014 року про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів. Таким чином, надіславши вимогу боржнику позивач змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому повинен був пред`явити позов до відповідачів протягом трьох років, починаючи від 23.12.2014 року. Оскільки, банк звернувся до суду лише в 2021 році, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, просить у задоволенні позову відмовити. 05.10.2021 року відповідач [PERSON] через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подала заяву про застосування строку позовної давності. Просила відмовити у задоволенні позову. 01.11.2021 року представник АТ «Універсал Банк» Фіногєєв В.М. на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова надіслав письмові пояснення на заяву [PERSON] та [PERSON] про застосування строків позовної давності, у якій зазначив, що після отримання вимоги від 23.12.2014 року [PERSON] було сплачено платежі за кредитним договором № ВL3424/ВL3424-К, а саме: 30.03.2015 року - 245 доларів США; 05.02.2019 року - 975,88 доларів США; 05.02.2019 року - 7024,12 доларів США. Зазначає, що вимога від 23.12.2014 року втратила чинність у зв`язку з визнанням відповідачами боргу, відтак позовна давність у даній справі не сплила. Просить позов задоволити у повному обсязі. 04.11.2021 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подав додаткові пояснення, у яких зазначив, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження внесення [PERSON] платежів від 30.03.2015 р. та 05.02.2019 р. на погашення кредитної заборгованості. Окрім того, представник відповідача зазначив, що положеннями кредитного договору було встановлено кінцевий строк повернення кредиту - 01.10.2028 року, який в подальшому було змінено вимогою банку від 23.12.2014 року про дострокове повернення всієї суми кредиту. У випадку здійснення платежу [PERSON] 30.03.2015 року перебіг позовної давності перервався, його відлік почався заново, та відповідно трирічний строк позовної давності закінчувався 30.03.2018 року. Таким чином, представник відповідача стверджує, що з даним позовом банк звернувся до суду в 2021 році, поза межами трирічного строку позовної давності, що відповідно до статті 267 ЦК України є підставою для відмови в позові. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на поштову та електронну адреси сторін. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що 16.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL3424 на загальну суму 210 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 30.08.2027 року і сплатою 11,5% річних /а.с.36-42/. В подальшому між банком та позичальником було укладено додаткові угоди до Кредитного договору №ВL3424 від 16.04.2008 року, якими змінювався розмір відсоткових ставок за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ПАТ "Універсал Банк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки (нерухомого майна) від 22.10.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Чемерис Г.Я., зареєстрований в реєстрі за № 2023 /а.с.21-25/. Відповідно до п.1.1. зазначеного Договору іпотеки [PERSON] передав ПАТ "Універсал Банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, що є виділеною в натурі та межі якої визначено на місцевості, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Жовківський район, с. Гряда, площа земельної ділянки становить 0,2243 га, кадастровий номер: 4622782500:01:003:0013 та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЖ798350, виданим 12 березня 2009 року Управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області, на підставі договору купівлі-продажу. Окрім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Договором між ВАТ "Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки від 01.10.2012 року, за умовами якого, [PERSON] зобов`язується перед ВАТ "Універсал Банк» відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором № BL3424 від 16.04.2008 року в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому /а.с.108-111/. Взятих на себе зобов`язань [PERSON] не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 10.11.2020 року заборгованість склала 163 543 доларів США, з них: заборгованість по кредиту - 85 949,66 доларів США; в тому числі прострочена заборгованість - 18 506,47 доларів США; відсотки - 74 182,84 доларів США; підвищені відсотки - 3 410,50 доларів США, що підтверджується розрахунком /а.с.7-13/. 23.12.2014 року ПАТ «Універсал Банк» на адресу відповідача [PERSON] скеровано вимогу про негайну сплату простроченої заборгованості за кредитним договором, проценти, нараховані за користування кредитними коштами та штрафні санкції за порушення виконання зобов`язань. Додатково повідомлено [PERSON] про те, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково, на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги та Банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку /а.с169/. Оскільки, станом на дату подання позову, заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною, а вимога банку не виконаною, ПАТ «Універсал Банк» набуло законного права звернення стягнення на іпотечне майно відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст.525, 526, 527, 530, 536, 610, 612, 615, 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватись належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з п.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином судом встановлено, що відповідачами порушено умови кредитного договору та договору поруки, станом на 10.11.2020 року заборгованість за договором складала 163 543 доларів США, що підтверджується відповідним розрахунком, а тому позов необхідно задоволити та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" прострочену заборгованість в розмірі 17 400 доларів США. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі ст.ст. 575, 577 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. За приписами ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору іпотеки від 22.10.2009 року, земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Жовківський район, с.Гряда, площею 0,2243 га, кадастровий номер: 4622782500:01:003:0013 належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЖ798350, виданим 12 березня 2009 року Управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки. Судом встановлено, що позичальник допустив порушення вимог кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на час розгляду справи борг відповідача не погашений, іпотека не припинена. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Окрім того, судом не приймається до уваги покликання відповідачів на те, що банк звернувся до суду поза межами трирічного строку позовної давності, з огляду на наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України). Основи застосування позовної давності передбачені главою 19 ЦК України. Позовна давність нормами ЦК України поділена на загальну та спеціальну. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц). Як вбачається з розрахунку заборгованості на кредитним договором № BL3424, 05.02.2019 року [PERSON] було сплачено платіж за кредитним договором в розмірі 7024,12 доларів США, що свідчить про визнання останньою боргу. Перебіг позовної давності в даному випадку переривався, у зв`язку із частковою сплатою боржником заборгованості, відтак позовна давність у даній справі не сплила. Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved