Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач через представника - адвоката Вовка Михайла Вадимовича звернувся з вищезазначеною позовною заявою та просять визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №61770, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», заборгованості за кредитним договором №R53113506034B, від 20 грудня 2013 року за період з 11 серпня 2020 року по 14 серпня 2020 року у розмірі 43 956,12 грн, та плати за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом у розмірі 500 грн., загальна сума 44 456,12 грн. Похідними позовними вимогами також просив стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на його користь витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви - 908,00 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову 454.00 грн, також стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни знаходиться виконавче провадження №64271610 по примусовому виконанні виконавчого напису 61770 від 05.10.2020 виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 44 456,12 грн. Відповідно до виконавчого напису №61770 від 05.10.2020, зазначено що стягнення заборгованості проводиться за кредитним договором №R53113506034B, від 20 грудня 2013 укладеного з акціонерним товариством «ВТБ Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення, прав вимоги за кредитними договорами № 130215НВ від 13 лютого 2015 р. є ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 11/08/2020-КА від 11 серпня 2020 р. є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Підставою для визнання таким, що не підлягає виконання виконавчого напису зазначено, що виконавчий напис було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами а саме. У приватного нотаріуса не було жодних законних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором тому, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 26.09.1999 року за №1172. В свою чергу відповідно п.2 переліку (із змінами внесеними постановою КМУ від 26.11.2014 №622) для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виконавчий напис №61770 було вчинено 05.10.2020, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення викання зобов`язання. Кредитний договір № R53113506034B від 20 грудня 2013 року не був посвідчений в нотаріальній формі переліком в редакції від 29.11.2001 року взагалі не передбачено вчинення виконавчого напису з підстав, що виникають з кредитних правовідносин. Окрім того приватний нотаріус при вчинені виконавчого напису не пересвідчився про наявність повідомлення відповідачем позивача про наявність заборгованості за кредитним договором, та не пересвідчився про відсутність спору на час пред`явлення вимоги, чим порушив п.2.3 пункту 2. Пункту 3 глави 16 розгляду ІІ порядку ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», отже виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким що не підлягає виконання. Виконавчий напис вчинений з порушенням статті 88 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ порядку вчинення нотаріальних дій, відповідно до приписів цих статей нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Ухвалами від 15 березня 2021 задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 10 червня 2021 за клопотанням позивача витребувано докази по справі, у приватного нотаріуса матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису; у ТОВ «Фінансова Компанія» «АЛАНД» належним чином засвідчені копії документів, що були надані ними Приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] для вчинення виконавчого напису 05.10.2020. 14 липня 2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Після отримання позовного матеріалу відповідач надав заяву про виконання ухвали враховуючи процесуальний статус учасника справи така заява сприймається судом як відзив на позивну заяву. Відповідно у відзиві Зазначає, що товариство надало приватному нотаріусу повний пакет оригіналів документів для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. При цьому документи було виготовлені в одному документі, а їх копії не виготовлялись та не зберігаються у компанії. Крім цього зазначають, що законодавством не встановлено вимог про обов`язкове зберігання кредитором документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису. Оригінали перебувають у справах нотаріуса. У товариства відсутні документи та/або їх копії. Від приватного нотаріуса надійшов лист в якому зазначено, що міністерством юстиції України анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане 26.12.2011 за №8679 на ім`я [PERSON] , а витребувані ухвалою суду документи не можуть бути надані, так як 28 липня 2021 року в нотаріальній конторі було проведено обшук, та вилучені документи нотаріального діловодства та архіву відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира Перекупи І.Г. від 27.07.2021. Учасники справи про дату, час та місце її розгляду були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явилися, будь-яких клопотань від них не надходило. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити. За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані сторонами позивачем докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марією Вікторівною від 26.01.2021 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №61770 виданого 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського Міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 44456,12 грн. /а.с.13/ Відповідно до виконавчого напису вчиненого 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], про звернення стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження - м. Кривий Ріг, реєстраційний. номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації; [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який є боржником, за кредитним договором R53113506034В від 20 грудня 2013 року укладеним, з акціонерним товариством "ВТБ БАНК", ідентифікаційний код юридичної особи 14359319, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 130515нв від 13 лютого 2015 є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи-35234236, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 15/04/2016-01 від 15 квітня 2016 є товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал » індикаційний код юридичної особи 36676934, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11.08.2020- КА від 11 серпня 2020 є товариство з обмеженою відповідальністю "фінансова компанія "АЛАНД", ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місце знаходження 01033, м.. Київ, вул. Саксаганського, буд.14, офіс 301, стягувач, заборгованість за кредитним договором R53113506034В від 20 грудня 2013 року, строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 14 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 43 956,12 (сорок три тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 12 копійок), в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 33 230,00; Прострочена заборгованість за комісією становить 7 862; Прострочена заборгованість по не сплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2 863,86; Строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00; Строкова заборгованість за комісією становить 0,00; Строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом -становить 0,00; Строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати розмірі 500,00; які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача, Загальна сума, що підлягає стягненню - 44 456,12 /а.с. 14/ Відповідно до кредитного договору R53113506034B від 20 грудня 2013 року укладеного між банком публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» та позичальником [PERSON] про наступне: банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) в порядку та на умовах зазначених у договорі, а також правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» у сумі 33230 (тридцять три тисячі двісті тридцять гривень на строк по 20 грудня 2016 року) з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7,5 %./а.с15-16/. Кредитний договір не містить нотаріального посвідчення. На підтвердження витрат на правничу допомогу надано розрахункову квитанцію від 11.03.2021 серія АВ-ТБ№002109 відповідно до якої [PERSON] сплачено п`ять тисяч гривень Вовку Михайлу Вадимовичу , на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №03/03/2021-п/а.с19/ Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із факту вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Згідно з п.2 цього Переліку, зі змінами та доповненнями, для одержання виконавчого напису щодо кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення викання зобов`язання. Підпунктами 1.1.,1.2 п.1 гл.16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більш ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Аналіз зазначеної норми Закону свідчить про те, що відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Отже відповідно до норми цієї статті Закону, обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору щодо заборгованості як такого. З огляду на наведенета з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд вважає, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 №6-887цс17. На підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Незважаючи на не виконання ухвали про витребування доказів Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» ухвала виконана не була, доказів, які витребував суд, не надано з підстав відсутності документів у відповідача. При цьому доказів того, що боржнику кредитором направлялася письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором суду не надано. Відповідно до пункту 1 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису подаються а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів): б) документи що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивачем доведено, та знайшло підтвердження в суді, що виконавчий напис було вчинено на угоді яка не мала нотаріального посвідчення, тому суд вважає, що у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення ним виконавчого напису про стягнення суми заборгованості за цим кредитним договором. Окрім того, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 було внесенозміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 вищевказану постанову залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду 20 червня 2018 року відмовила у перегляді ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на цей час діє редакція Переліку, затверджена Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, якою передбачено можливість вчинення виконавчого напису нотаріусу тільки на нотаріально посвідченому кредитному договорі. Саме такої позиції дотримався Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, провадження № 61-14105 св18. З врахуванням наведеного, оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору, який нотаріально посвідчений, суд приймає позицію позивача, який не погоджується із вчиненим у відношенні нього виконавчим написом, який не відповідає вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, оскільки не посвідчений нотаріусом, і вважає, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд з урахуванням задоволення позову відповідно до ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви до суду, та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову. Вирішуючи питання про стягнення відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Від так вважаю що слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі5000грн. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved