Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 14 травня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір № КФ (03) 86-08, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 110 000 грн. на задоволення споживчих потреб позичальника строком до 11 травня 2018 року, а позичальник зобов'язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі передбаченому кредитним договором, згідно графіку. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та [PERSON] та Банком 14 травня 2008 року був укладений Договір іпотеки №ЗФ (03) 86-08, згідно умов якого відповідачі надали Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 81,9 кв.м, житловою площею 47,3 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачам на на підставі договору дарування від 17.03.2004 року. Однак, станом на 20 травня 2014 року у відповідачів виникла заборгованість в загальній сумі 445 847 грн. 21 коп., яка до цього часу не сплачена та складається з: заборгованості за кредитом в сумі 106 332 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками - 104 565 грн. 92 коп., пені за один рік - 234 949 грн. 03 коп.. Тому позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 445 847 грн. 21 коп. звернути стягнення на будинок, загальною площею 81,9 кв.м, житловою площею 47,3 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів та встановити початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна під час проведення виконавчих дій; зобов'язати [PERSON], [PERSON] протягом 5 місяців з дня набрання чинності судового рішення оформити право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачів судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача - Косатого Д.А. до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-227 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14 травня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір № КФ (03) 86-08, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 110 000 грн. на задоволення споживчих потреб позичальника строком до 11 травня 2018 року, а позичальник зобов'язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі передбаченому кредитним договором, згідно графіку. \\а.с.4-8\\ Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та [PERSON] та Банком 14 травня 2008 року був укладений Договір іпотеки №ЗФ (03) 86-08, згідно умов якого відповідачі надали Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 81,9 кв.м, житловою площею 47,3 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачам на на підставі договору дарування від 17.03.2004 року. \\а.с.10-16\\ У порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов кредитного договору відповідачі по справі зобов'язання за вказаним Кредитним договором належним чином не виконали. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за Кредитним договором станом на 20 травня 2014 року у відповідачів виникла заборгованість в загальній сумі 445 847 грн. 21 коп., яка до цього часу не сплачена та складається з: заборгованості за кредитом в сумі 106 332 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками - 104 565 грн. 92 коп., пені за один рік - 234 949 грн. 03 коп./а.с. 9/ Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 589 ЦК України врегульовано, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно до ч. 2 ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду. Відповідно до ст.ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON]. порушили зобов'язання за Кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість в загальному розмірі 445 847 грн. 21 коп., а тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору за подачу позову у розмірі 3 654 грн. 00 коп. \\а.с. 1\\. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved