Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

У квітні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява [PERSON] , в якій остання просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 61793, вчинений 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в розмірі 41 578,63 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 908 грн. та витрати на адвокатські послуги у розмірі 6 000 грн. В обґрунтування позову вказано про надіслання декількох адвокатських запитів з метою з`ясування підстав та обставин щодо видачі оскаржуваного виконавчого напису. Відповідач раніше не звертався з вимогами про повернення заборгованості за кредитним договором від 12.07.2012 року, при цьому в договорі погоджена дата повернення кредиту - 12.07.2015 року, а з урахуванням договору від 18.02.2014 року про внесення змін, позивач зобов`язалась повернути кредит 14.06.2017 року, або достроково у випадках, передбачених договором. Отже, трирічний строк позовної давності сплив 14.06.2020 року, тому незрозумілий період заборгованості у виконавчому написі - з 11.08.2020 по 14.08.2020 року. Позивач вважає стягнутий борг спірним, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 26.04.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. За клопотанням позивача витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича (адреса: вул. В.Бердичівська, 35, м. Житомир, 10002) належним чином засвідчену копію нотаріальної справи по виконавчому напису № 61793 від 05.10.2020 року. Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" витребувані належним чином засвідчені копії документів: 1) договір про відступлення прав вимог ТОВ "ФК "Аланд" щодо набуття вимоги за кредитним договором № R53100296973B від 12.07.2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ "ВТБ Банк"; 2) документ про підтвердження безспірної заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 12.07.2012 року; 3) виписку з рахунка боржника [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення; 4) письмову вимогу ТОВ "ФК "Аланд" до [PERSON] із поштовим відправленням про погашення заборгованості; 5) договір між ТОВ "ФК "Аланд" та [PERSON] про погашення кредитної заборгованості по кредиту від 12.07.2012 року. 23.04.2021 року ухвалою суду вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи містяться поштові повідомлення про отримання відповідачем та приватним виконавцем копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками. Надіслані судом на адресу приватного нотаріуса документи повернулись на адресу суду з позначкою «адресат відмовився». 19.05.2021 року на адресу суду надійшов лист від представника відповідача, в якому зазначено, що оригінал кредитного договору разом із виконавчим написом пред`явлено для примусового виконання приватному виконавцю, оригінали документів перебувають у справах приватного виконавця, а у ТОВ «ФК «Аланд» відсутні документи та/або їх копії, які витребовуються судом. Будь-яких інших заяв (заперечень) від учасників справи на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 61793 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № R53100296973В від 12.07.2012 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в розмірі 41 578,63 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату із стягувача в розмірі 500 грн, що підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. В матеріалах справи міститься кредитний договір № R53100296973В, укладений 12.07.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] (позичальник), а також графік погашення кредиту від 12.07.2012 року. За умовами кредитного договору сума кредиту становить 50 000 грн., позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі 12.07.2015 року або достроково у передбачених договором випадках. 18.02.2014 між сторонами за кредитним договором укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору від 12.07.2012 року № R53100296973В. За умовами договору про внесення змін, сторони домовились викласти п. 3.2 договору (строк кредитування) в наступній редакції: позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі «14» червня 2017 року або достроково у випадках, передбачених цим договором. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. постановою від 06.01.2021 року відкрито виконавче провадження № 64046697 при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 61793 від 05.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 41 578,63 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до п. 2 наведеного Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). За змістом оскаржуваного виконавчого напису, приватним нотаріусом констатовано про настання строку платежу за кредитним договором, період стягнення заборгованості з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року, прострочена заборгованість за сумою кредиту - 32 756,62 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8 322,01 грн. Таким чином, відповідачем нараховані відсотки за користування кредитними коштами після завершення строку повернення кредиту, обумовленому у кредитному договорі та договорі про внесення змін. Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, заслуговують на увагу доводи позивача в частині пропуску трьохрічного строку позовної давності, оскільки кінцевим строком повернення кредиту є 14.06.2017 року, а виконавчий напис видано 05.10.2020 року за період з 11.08.2020 по 14.08.2020 року. Крім цього, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні подаватися саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, в оригіналі разом з документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Отже, нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували, тому суд дійшов висновку про доведеність вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимогу позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. Так, до матеріалів справи додані: договір про надання правової допомоги від 04.02.2021 року між позивачем та адвокатом Котелевець О.Г., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1981/10, ордер серії КС № 660852 від 04.02.2021 року. Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт, наведений об`єм робіт: складені та направлені адвокатські запити; проаналізована судова практика; складено позовну заяву; складено заяву про забезпечення позову; складено клопотання про витребування доказів; виготовлено три копії позовної заяви. Крім цього, позивачем надана копія квитанції Приватбанку, платник [PERSON] , отримувач Котелевець О.Г. , призначення платежу за юридичні послуги, загальна сума 6 000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом норм ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Таким чином, суд вважає, що сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката співмірна із складністю справи, кваліфікацією і досвідом адвоката, узгоджується з умовами укладеного між адвокатом та клієнтом договору, а також виконаним адвокатом по справі обсягом робіт. Отже, в силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. та сплачений позивачем судовий збір за подання позову в розмірі 908 грн.

Outcome: approved