Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

02.09.2014 року представник ПРАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" Данилова Т.А. звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" та [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" 41203 грн. 46 коп. на відшкодування збитків в порядку регресу; стягнути з [PERSON] 1000 грн. франшизи на відшкодування шкоди в порядку регресу; стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.09.2012 року між ПРАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №660/12-Т/Х/01, згідно якого ПРАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля "Toyota Camry", д.н. [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 10.02.2013 року на мосту м. Зміїв Харківської області сталася ДТП за участі транспортного засобу "Toyota Camry", д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та ВАЗ, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок даної ДТП транспортному засобу "Toyota Camry", д.н. [NUMBER], були спричинені механічні пошкодження, а його власнику [PERSON] завданий матеріальний збиток. Відповідно звіту №156 від 20.03.2013 року вартість матеріального збитку становить 42112,12 грн. Також, в результаті додаткового огляду було встановлено додаткові пошкодження, які не були зазначені у звіті №156. Таким чином, було складено доповнення до звіту №308 від 19.04.2013 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку склала 44776,91 грн. Проте, відповідно рахунку-фактури №1-00000615 від 18.03.2013 року та рахунку-фактури №1-00000832 від 08.04.2013 року вартість відновлюваного ремонту складає 43587,97 грн. На підставі умов договору страхування наземного транспорту №660/12-Т/Х/01 від 27.09.2012 року, розрахунку суми страхового відшкодування від 19.03.2013 року та від 19.04.2013 року, страхового акту №660/12-Тз/Х/01-1 від 21.03.2013 року та №660/12-Т/Х/01-1-1 від 19.04.2013 року, рахунку-фактури №1-00000615 від 18.03.2013 року та рахунку-фактури №1-00000832 від 08.04.2013 року, ПРАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" понесло збитки, виплативши страхове відшкодування в сумі 42203,46 грн., з вирахуванням розміру франшизи, яка відповідно до умов договору складає 1384,51 грн. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплати страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ, д. н. [NUMBER] на момент скоєння ДТП, була застрахована ПАТ "ХМСК" (поліс №АВ/4984307), ПРАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" має право зворотної вимоги до зазначеного товариства. 16.10.2013 року ПРАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на адресу ПАТ "ХМСК" направило претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу. Проте, на дату подачі позовної заяви жодних коштів на рахунок позивача по даному страховому випадку сплачено не було. Відповідно до умов полісу №АВ/4984307 передбачена франшиза у розмірі 1000 грн., обов'язок по відшкодуванню якої покладається на [PERSON] Представник позивача ПРАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" Харахондя А.О. подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача ПАТ "ХМСК" [PERSON] позов не визнала мотивуючи тим, що, на її думку, страхувальник [PERSON] не повідомив ПАТ "ХМСК" про настання страхового випадку згідно п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Крім того, згідно зі ст. 37.1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, якщо шкода завдана майну потерпілого. Вважала, що позивачем не доведено, що учасники ДТП письмово зверталися до ПАТ "ХМСК" з повідомленням про настання страхового випадку. Просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі та пояснив, що після ДТП, разом зі своїм представником [PERSON] від прибув до ПАТ "ХМСК", де повідомив про ДТП. Оскільки він через травму коліна не мав змоги піднятися до приміщення ПАТ "ХМСК", на прохання його представника [PERSON], працівник ПАТ "ХМСК" [PERSON] вийшов до нього на вулицю та склав всі необхідні документи в автомобіля, на якому вони приїхали. Після підписання ним відповідних документів, він разом з [PERSON] їздив для участі в огляді пошкодженого автомобіля. Вважав, що він виконав обов'язок щодо повідомлення ПАТ "ХМСК" про ДТП, тому просив задовольнити вимоги позивача про стягнення з ПАТ "ХМСК" відшкодування шкоди, а також не заперечував проти стягнення з нього 1000 грн. франшизи. Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Постановою судді Зміївського районного суду Харківської області від 05.03.2013 року [PERSON] визнано винуватим у правопорушенні, передбаченому ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вказаних обставин: 10.02.2013 року близько 17 години 45 хвилин в м. Зміїв Харківської області по дамбі через річку Мжа [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-2121, реєстраційний номер [NUMBER], виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, місце ДТП залишив, чим порушив вимоги п. п. 11.2, 2.10А Правил дорожнього руху України. (а. с. 13, 14). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, встановлені постановою судді Зміївського районного суду від 05.03.2013 року обставини, щодо вчинення [PERSON] порушення пунктів 11.2, 2.10А ПДР, внаслідок чого сталася ДТП та був пошкоджений автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Сторонами не заперечувалися та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню наступні обставини: - ПРАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на виконання зобов'язань, взятих відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу №660/12-Т/Х/01 здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля "Toyota Camry", д.н. [NUMBER], [PERSON] в сумі 42203,46 грн.; - цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ-2121, д.н. [NUMBER] [PERSON] на момент ДТП, була застрахована ПАТ "ХМСК" (поліс №АВ/4984307). Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. П. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі визначено однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до п.п. 36.1, 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved