Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 60198,85 грн. за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.05.2019 року. Мотивуючи позов тим, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 03.05.2019 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 03.05.2019 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 50000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку з порушенням [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 30.09.2020 року утворилася заборгованість, що становить 60198,85 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою від 01.03.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником відповідача - адвокатом Сінцовою Т.В. подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач позов не визнає, оскільки позивачем не надано на підтвердження укладання кредитного договору, а саме видачі банком коштів, також до матеріалів справи не додано доказів умов кредитування, які обрані відповідачем. Крім того, неможливо встановити чи сплачував відповідач кредитні кошти відповідно до умов кредитного договору та у які строки, оскільки позивачем не надано виписку з особового рахунку відповідача, що позбавляє можливості обрахувати заборгованість за користуванням кредитними коштами. Також, з урахуванням заборгованості, що міститься у тексті позовної заяви, не вбачається яким чином здійснено такий розрахунок, оскільки неможливо визначити момент заборгованості за наданим кредитом саме у сумі 60198,85 грн. Крім того, суду не надано доказів того, що відповідна картка, яка передбачена умовами анкети-заяви була видана відповідачу, як і не надано суду відомостей, що підтверджують тип та строк дії картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування коштів на картку. Також, позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити саме розмір грошових коштів було отримано позичальником. При цьому, позивач зазначає, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 50 000,00 грн., однак анкета-заява, взагалі не містить відомостей про бажаний та наданий кредитний ліміт, відповідне рішення банку про встановлення кредитного ліміту суду не надано. Із наявних в матеріалах справи доказів не вбачається підтвердження факту укладання із відповідачем договору про надання банківських послуг «Monobank» від 03.05.2019 року на умовах, зазначених позивачем. В зв`язку з вищевикладеним, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за користування кредитом. 23.04.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, в якій останній вказав, що відсутність підпису відповідача на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта «Monobank» не свідчить про неукладеність договору про споживчий кредит. Правова природа договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами у електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування клієнтом та Банком електронного цифрового підпису. Останнім у своїх запереченнях не враховано, що вони не стосуються проекту «Monobank», адже інші банки мають відділення, а проект «Monobank» має особливість, котра полягає у тому, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Проект «Monobank» - це банк у смартфоні. Через це Банк використовує саме електронні договори та застосовує електронний цифровий підпис. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Твердження відповідача про відсутність ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, про відсутність повідомлення про сукупну вартість кредиту умови кредитування є спробою ввести суд в оману та спростовуються накладеним у застосунку «Monobank» Боржником електронним цифровим підписом про згоду з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. Якщо особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Monobank» шляхом накладення електронного цифрового підпису, тоді застосунок «Monobank» не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку «Monobank». Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку «Monobank» та подальше проведення банківських операцій і у тому числі отримання кредиту. А користування карткою без входу у додаток не представляється за можливим. [PERSON] користувався карткою, отже увійшов у застосунок «Monobank» шляхом попереднього погодження з Умовами та правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, адже лише таким чином можливе подальше розпорядження рахунком та проведення банківських операцій. Щодо розрахунку заборгованості Боржника, зазначає, що виконаний банком розрахунок заборгованості за договором №б/н від 03.05.2019 року станом на 30.09.2020 року є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості. Стосовно підпису Розрахунку заборгованості зазначає, що відповідно до пункту 34 розділу II Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України Nо 75 від І 04.07.2018 року "Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (зі змінами) банк самостійно визначає свою облікову політику, розробляє систему і формі управлінського обліку, внутрішньої звітності і контролю за операціями, визначає права працівників на підписання документів, затверджує правила документообороту і технологію оброблення облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. З урахуванням викладеного, посилання Боржника та його представника на те, що Розрахунок заборгованості підписаний не уповноваженою особою є неспроможними, адже Банк самостійно визначає права працівників на підписання документів. Відповідно до вищевказаного Розрахунку заборгованості станом на 30 вересня 2021 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 60 198 (шістдесят тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 85 копійок. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (додається до відповіді на відзив баланс на початок періоду складає 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Баланс на кінець періоду складає - 10 198 (мінус десять тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 85 копійок. Кредитний ліміт складає 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. Хронологія підвищення кредитного ліміту Боржника наступна (підтверджується випискою про рух коштів, додається до відповіді на відзив, а також роздруківками пуш-повідомлень Боржнику у застосунок "Monobank"). Боржник отримав картку 03.05.2019 року вже з встановленим кредитним лімітом у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Надалі за заявкою Боржника у мобільному застосунку "Monobank" 05.07.2019 року о 12:03 кредитний ліміт Боржника був підвищений до 30 000 (тридцяти тисяч) гривень 00 копійок. Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви підписанням договору Боржник беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Далі 12.07.2019 року о 0:43 кредитний ліміт Боржника був підвищений до 39 000 (тридцяти дев`яти) тисяч гривень 00 копійок. Надалі 25.09.2019 року о 21:00 кредитний ліміт Боржника був підвищений до 50 000 (п`ятдесяти тисяч) гривень 00 копійок. Заборгованість Боржника складає 60 198 (шістдесят тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 85 копійок. Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок та суми використаного за межами кредитного ліміту овердрафту (мінусу по картці), яка становить -10 198 (мінус десять тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 85 копійок. Овердрафт виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Відповідно до пункту 5.20 розділу 2 Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Унівнерсал Банк» (надалі - Умови) термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. В зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд утворилася заборгованість в розмірі 60 198 (шістдесят тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 85 копійок. Відповідно до виписки про рух коштів по рахунку Боржника (додається до відповіді на відзиві за весь період користування картковим рахунком сума всіх поповнень карткового рахунку Боржника становила 62 824 (шістдесят дві тисячі вісімсот двадцять чотири гривні) 25 копійок. Сума всіх витрат Боржника становила 123 023 (сто двадцять три тисячі двадцять три) гривні 10 копійок. Отже, сума кредитних коштів, яка не була досі повернута до Банку становить 60 198 (шістдесят тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 85 копійок. З урахуванням вищесказаного присутні правові підстави для стягнення заборгованості з Боржника у повному обсязі відповідно до Анкети-заяви до договору надання банківських послуг від 03.05.2019 року, Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк", Тарифів за карткою Monobank. В призначені судові засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві та наданому до неї клопотанні представник позивача в разі неявки просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача адвокат Сінцова Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та підтримала відзив, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, доводи сторін, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В жовтні 2017 року АТ "Універсал Банк" запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 03.05.2019 року [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Відповідно до укладеного договору, банк надав відповідачу кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 20000 грн., який у подальшому збільшено до 50000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості та 6,4 % на місяць (38,4 % річних) за користування кредитом понад встановлені строки (76,8 % річних). Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку коштів для погашення заборгованості за кредитом, порушивши умови зобов`язання. Позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення про порушення умов договору та необхідність сплатити заборгованість. Однак, відповідач дане повідомлення проігнорував. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 03.05.2019 року, розрахунок заборгованості за договором від 03.05.2019 року станом на 30.09.2020 року, витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в ПАТ «Універсал Банк». Разом з відповіддю на відзив додав наступні письмові докази: довідку про наявність рахунку від 22.04.2021 року, довідку про рух коштів по картці від 22.04.2021 року, довідку про розмір встановленого кредиту від 21.04.2021, довідку про укладення кредитного договору від 21.04.2021 року та підтвердження направлення відповідачу відповідді на відзив з вказаними доказами. Відповідно до довідки про рух коштів по картці від 22.04.2021 року кредитний ліміт станом на 22.04.2021 року становить 50000 грн., заборгованість станом на 22.04.2021 року становить 60198,85 грн., баланс на початок періоду 20000 грн., баланс на кінець періоду -10198,85 грн. З наданої позивачем довідки про рух коштів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами і вносив платежі на погашення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 03.05.2019 року, заборгованість відповідача станом на 30.09.2020 року за тілом кредиту становить 60198,85 грн. З довідки про розмір встановленого кредиту вбачається, що останній 03.05.2019 року отримав картку № [NUMBER] IBAN [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом у сумі 20000 грн., надалі за заявками відповідача від 05.07.2019 о 12:03 кредитний ліміт був підвищений до 30000 грн.; від 12.07.2019 о 0:43 кредитний ліміт був підвищений до 39000 грн.; від 25.09.2019 о 21:00 кредитний ліміт був підвищений до 50000 грн. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 ВС зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль«, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як убачається з матеріалів справи, згідно анкети-заяви відповідача для [PERSON] згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення його дій згідно з договором про надання банківських послуг. У свою чергу Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, у розумінні статей 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі отримані відповідачем у мобільному додатку Умови і правила надання банківських послуг, що скріплено його підписом, знову ж таки, у анкеті-заяві, разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають дійсний правочин між сторонами у справі. Крім того, з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що надані позивачем, вбачається підписання їх сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що законом не забороняється, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами. Для надання послуг банк видає клієнту картку (платіжну картку). Підписанням анкети-заяви клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг «Мonobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України). Згідно вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 03.05.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. А тому , суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин висновків зроблених Верховним Судом у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Згідно статтей 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Оскільки неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав позивача, тому порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача тіла кредиту у розмірі 60198,85 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі ст.ст. 207, 526, 527, 530, 610, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 263-265, 273 ЦПК України,суд, -

Outcome: approved