Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить позбавити батьківських прав у відношенні нього, відповідача, [PERSON], [INFO] В обґрунтування позову вказує, що відповідач є його матір'ю, яка ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зловживає спритними напоями, веде аморальний спосіб життя, не цікавиться життям позивача, не надає матеріальної підтримки, не піклується про здоров'я позивача, про фізичний й духовний розвиток. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно нього. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, жодних заяв не подала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Павлоградської районної державної адміністрації Нелен А.П., подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовну заяву. Від іншої третьої особи жодних заяв не надходило. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з державного реєстру актів цивільного стану. Відомості про батька дитини зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. (а.с. 11,13,14). Згідно із висновком Опікунської ради при Межиріцькій сільській раді від 12.10.2017, [PERSON], [INFO], фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про здоров'я та фізичний та духовний розвиток дитини, не надає матеріальної підтримки, тому в інтересах дитини доцільно позбавити матір батьківських прав по відношенню до її сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 11.10.2017 на території Межиріцької сільської ради за адресою: [ADDRESS], зареєстрована [PERSON], [INFO] За даною адресою були зареєстровані та проживали: старший син [PERSON], [INFO] (на даний час вибув за місцем навчання в м. Дніпро, а зареєстрований у родичів в [ADDRESS]), та молодший син [PERSON], [INFO] (зареєстрований, а проживає в с. Межиріч, Павлоградський район у батька). На даний час діти з матір'ю в будинку за даною адресою не проживають. В будинку брудно, гармидер, мати виносить і здає речі, що потрібні в господарстві. Ніяких матеріально- побутових умов проживання для дітей немає(а.с. 10). Зібраними матеріалами справи підтверджується, що здоров'ям та життям дитини відповідач не цікавиться. Не приділяє належної уваги своїй дитині, не цікавиться його навчанням. Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно Міжнародної конвенції ООН "Про права дитини" (20 листопада 1989 року), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини, а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання батьками своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, матеріально його не забезпечує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, а тому суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved