Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

05.03.2018 року від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом спадкодавця. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" у зв'язку з чим підписав заяву б\\н від 29.10.2007 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 12900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно Умов. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. [PERSON] 27.07.2016 року помер. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б\\н від 29.10.2007 року становить 11362,82 грн. та складається з: 5058,97 грн. - тіло кредиту; 6153,85 грн. - нараховано процентів за користування кредитом; 150 грн. - нараховано пені. Банк на виконання ч. 2 ст. 1281 ЦК України 24.01.2017 року направив до Зміївської державної нотаріальної контори претензію кредитора. 24.02.2017 року від приватного нотаріуса була отримана відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємцем померлого [PERSON], який звернувся із заявою про прийняття спадщини, є [PERSON]. 17.04.2017 року [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої банк пред'явив свої вимоги, але ніяких дій вчинено не було. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], як спадкоємця боржника, заборгованість за кредитним договором б\\н від 29.10.2007 у розмірі 11362,82 грн. Представник позивача [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. У зв'язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Так, відповідно до умов укладеного договору № б/н від 29.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у ПАТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 12900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору (а. с. 5, 6-39). У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. 27.07.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а. с. 49). У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на дату смерті [PERSON], заборгованість становить 11362,82 грн. та складається з: 5058,97 грн. - тіло кредиту; 6153,85 грн. - проценти за користування кредитом; 150 грн. - пеня. (а. с. 40-47). 19.01.2017 року на адресу Зміївської державної нотаріальної контори за вихідним № SAMDNS0000016935790 ПАТ КБ "ПриватБанк" направлено претензію кредитора у відповідності до вимог ст. 1281 ЦК України (а. с. 52). Зміївською державною нотаріальною конторою претензія ПАТ КБ "ПриватБанк" була направлена до приватного нотаріуса Зміївського РНО [PERSON] за місцем заведення спадкової справи. (а. с. 53). З відповіді приватного нотаріуса Зміївського РНО [PERSON] від 16.02.2017 року за вих. №50/01-16 вбачається, що претензію ПАТ КБ "Приватбанк" зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №27 та повідомлено, що відповідно до матеріалів спадкової справи №1/2017, заведеної 03.01.2017 року, спадкоємцем [PERSON] є його дочка [PERSON], яка прийняла спадщину. Заява про видачу свідоцтва про право на спадщину не подавалася, свідоцтво про право на спадщину не видано. (а. с. 54). 31.03.2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" на адресу [PERSON] направлено лист-претензію з вимогою сплатити заборгованість спадкодавця [PERSON] (а. с 55, 56-59). Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. \~ \~ \~ \~Отже, якщо є спадкоємці, які вступили в спадщину, вони можуть виконати зобов'язання перед банком. Після вступу у спадщину відбувається заміна боржника у кредитному зобов'язанні і таким чином воно не припиняється. Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України Здійснення права на спадкування) та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України Оформлення права на спадщину). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Позивачем дотримано строки, передбачені статтею 1281 ЦК України на пред'явлення вимоги до спадкоємців позичальника за кредитом. Норма ч. 1 ст. 1282 ЦК України вказує на те, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів одержання спадкоємцем [PERSON] у спадщину майна достатньою вартістю для задоволення вимог банку і ці обставини виключають можливість задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємця боржника в порядку статті 1282 ЦК України. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06.06.2018 року по справі №533/370/16-ц. У зв'язку з наведеним вище, суд, оцінивши належним чином зібрані у справі докази та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» з підстав, передбачених статтею 12 ЦПК України. Інші посилання позивача, як на підставу своїх вимог, зводяться до довільного тлумачення ПАТ КБ «ПриватБанк» положень статей 608, 1218, 1219 в поєднанні зі статтею 1282 ЦК України щодо заміни боржника в зобов'язанні спадкоємцем та переходу до спадкоємця усіх прав і обов'язків боржника. Згідно ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового зору віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed