Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради (далі - КНП "ХОЗЗНПД" ХОР) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а лікування та обстеження хворого можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви представник КНП "ХОЗЗНПД" ХОР зазначив, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, що створює небезпеку для нього та оточуючих. 11.01.2020 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Хмельницького обласного закладу з надання психіатричної допомоги, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та лікування в умовах стаціонару, однак під час обстеження [PERSON] не дав усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник закладу з надання психіатричної допомоги заяву підтримала пославшись на обставини, викладені в заяві та пояснила, що у 2018 році [PERSON] доставлявся у даний психіатричний заклад, однак, за рішенням суду не був госпіталізований, що після цього неодноразово подавав заяви на батьків про те, що вони його обкрадають, батько його б`є. Вказала, що у [PERSON] тяжкий психічний розлад, а саме, параноїдна шизофренія, що становить небезпеку для нього та оточуючих, зокрема, бив батька, бризкав йому аерозолем в очі, неодноразово викликав поліцію, писав заяви про те, що батьки його переслідують, обкрадають, б`ють, взяв велику кількість кредитів, не ночує вдома, коли їхав в Карпати, говорив, що його переслідують невідомі, підлаштовують все, вдома палив пластикові трубочки, закрившись в туалеті, не реагував на зауваження, коли їхав з Києва в Хмельницький в потязі, бігав по вагонам, нібито шукав свої речі, обшукував чужі купе. Представник закладу з надання психіатричної допомоги також вказала, що перебуваючи на відділенні з 10.01.2020 р., [PERSON] взяв в рот лезо, відмовлявся його викинути, у зв`язку з чим до нього були застосовані відповідні заходи. Вказала, що амбулаторне лікування може бути призначено, якщо людина критично оцінює свій стан і бажає лікуватися, однак, [PERSON] не вважає себе хворим і не вважає, що потребує лікування, крім того, при попередньому лікуванні він не вживав призначені ліки. Щодо терміну лікування (до 3-х місяців), то лікар вказала, що згідно протоколу такі стани лікуються в термін від 12-ти тижнів, препарати починають працювати через кілька тижнів, крім того, бувають випадки необхідності зміни препаратів, що також потребує часу. Вказала, що якщо не надати [PERSON] лікування, то він може вчинити дії, небезпечні для себе чи оточуючих. [PERSON] в судовому засіданні вказав, що має конфлікт з батьком, оскільки той викрав у нього документи, банківські карти, що не заперечує проти амбулаторного лікування, але заперечує проти примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар. Представник [PERSON] також заперечив проти задоволення заяви про примусову госпіталізацію [PERSON] , так як підстав для цього немає. Прокурор підтримав заяву про госпіталізацію [PERSON] , вказавши, що усі досліджені судом докази вказують на наявність підстав для госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Заслухавши пояснення представника закладу з надання психіатричної допомоги, думку прокурора, [PERSON] , його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 10.01.2020 року [PERSON] був доставлений в Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної в супроводі швидкої допомоги. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 11.01.2020 року, прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, що створює небезпеку для нього та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів-психіатрів Хмельницького обласного закладу з надання психіатричної допомоги від 11.01.2020 року, згідно якого [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, що створює небезпеку для нього та оточуючих, тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку (неодноразово бив батька, бризкав йому аерозолем в очі, неодноразово викликав поліцію, писав заяви про те, що батьки його переслідують, обкрадають, б`ють, взяв велику кількість кредитів, не ночує вдома, коли їхав в Карпати, говорив, що його переслідують невідомі, підлаштовують все, вдома палив пластикові трубочки, закрившись в туалеті, не реагував на зауваження, коли їхав з Києва в Хмельницький в потязі, бігав по вагонам, нібито шукав свої речі, обшукував чужі купе); медичною картою стаціонарного хворого № 239 від 10.01.2020 року. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю [PERSON] , що її син є психічно хворим, що, можливо, проявилася спадковість, так як її батько має психічне захворювання. Літом 2018 року у нього був зрив, він багато заподіяв собі шкоди, втратив сім`ю, роботу, спілкувався з сумнівними людьми, писав боргові розписки, ледь не втратив життя, його у Києві побитого, непритомного знайшли люди і викликали швидку допомогу; пропадав, певний час з ним не було зв`язку, брав багато кредитів, казав, що його переслідують колектори; 20.11.2019 року він приїхав з Києва в Хмельницький, у поїзді всю ніч дебоширив, вдома мочив водою голову і виходив на балкон в холодну пору, включав голосно музику, побив батькові ногу, кусав його. Неодноразово викликав поліцію і швидку допомогу. 25.12.2019 року він закрився в туалеті, палив там, був сильний дим, батько відкрив двері в туалет, він побризкав йому аерозолем в очі, після чого в халаті побіг на вулицю. Неодноразово був побитий. Свідок вказала, що враховуючи викладене, він є небезпечним для себе і оточуючих і що амбулаторне лікування йому не допоможе, оскільки при попередніх спробах амбулаторного лікування він не приймав призначені ліки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є батьком [PERSON] , підтвердив показання свідка [PERSON] , також вказав, що [PERSON] потребує лікування в психіатричному стаціонарі, оскільки після першої госпіталізації, коли його випустили з лікарні, були негативні наслідки, його знайшли в Києві майже неживого. Обидва свідка просили суд задовольнити заяву про примусову госпіталізацію їхнього сина в психіатричний стаціонар, так як він становить небезпеку для себе та оточуючих. Крім того, свідок [PERSON] суду пояснив, що є другом дитинства [PERSON] , що це вже другий раз він втрачається в реальності, в нього неадекватна поведінка, його періодично забирає поліція, швидка, вночі спить через раз, часто був побитий. В кінці жовтня 2019 року його стан змінився. Свідок вказав, що зі слів [PERSON] , останній вживав наркотичні засоби і казав йому що він був у цьому стані і був у тому стані. Свідок також вказав, що [PERSON] потребує психіатричної допомоги, так як становить небезпеку для себе і оточуючих і амбулаторне лікування йому не допоможе. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви представника КНП "ХОЗЗНПД" ХОР та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, оскільки у [PERSON] встановлено наявність тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved