Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітня дитина, що продовжує навчання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між ними розірвано 23.07.1999 року, що підтверджується довідкою № 188/61 від 26.03.2008 року виданою відділом РАЦСу по м. Хмільнику Хмільницького МРУ юстиції. Позивачка постійно проживає з матір"ю, та перебуває на її утриманні, батько на її утримання сплачував аліменти до її повноліття. [INFO] їй виповнилося 18 років. На даний час вона є студенткою денної форми навчання 2-го курсу Комунального вищого навчального закладу "Бердичівський медичний коледж" за спеціальністю сестринська справа, на комерційних засадах, термін навчання з 1.09.2013 року по 5.07.2016 року. Загальна вартість навчання за весь його термін становить 24340 гривень, в тому числі за перший рік навчання сплачено 7700 гривень, що підтверджується договором № 17 про підготовку молодшого спеціаліста від 13 серпня 2013 року, довідкою за № 5871 від 10.10.2013 року та квітанціями про сплату за перший рік навчання. Крім того, вона в період навчання проживає в найманій квартирі, де проживання є платним, а також несе витрати на проїзд між місцями постійного проживання та навчання. Її утримання, навчання та проживання повністю оплачує її мати - [PERSON], а батько матеріальної допомоги на її утримання як повнолітньої дочки, що навчається, не надає, хоча має таку можливість. Тому потребує утримання від батька, та просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з 21 лютого 2014 року по 05.07.2016 року, тобто до закінчення нею навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча про час, деньта місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву в якій просить позов задоволити, а справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не подав. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового заідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що підстав для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України не має, і позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком позивача у справі [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 22.11.1995 року Хмільницьким міським віддлом РАГС (а.с.4). Позивач [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері [PERSON], що підтверджується довідкою КП "Хмільниккомунсервіс" № 836 від 8.07.2013 року (а.с.11) та довідкою Хмільницької міської ради від 20.02.2014 року (а.с.12). Також судом встановлено, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання 2-го курсу Комунального вищого навчального закладу "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради за спеціальністю сестринська справа, на комерційних засадах, термін навчання з 1.09.2013 року по 5.07.2016 року. Загальна вартість навчання за весь його термін становить 24340 гривень. Вказані обставини підтверджується договором № 17 про підготовку молодшого спеціаліста від 13 серпня 2013 року укладеним між Комунальним вищим навчальним закладом "Бердичівський медичний коледж" та сестрою позивача [PERSON] (а.с.6), довідкою № 5871 від 10.10.2013 року виданою Комунальним вищим навчальним закладом "Бердичівський медичний коледж" (а.с.7), студентським квитком серії [NUMBER] виданим 2.09.2013 року [PERSON] (а.с.8) та квитанціями про оплату першого року навчання у коледжі (а.с.9,10). Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так як встановлено, що позивач [PERSON] має право на утримання від батьків як повнолітня дитини, що продовжує навчання до досягнення нею 23-х років і потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] заперечень проти позову не подав, як не надав суду доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, то суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог. Суд виходячи з встановлених обставин та фактів, вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача [PERSON], буде враховувати як інтереси відповідача у справі так і розумні матеріальні потреби позивача [PERSON] Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved