Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

21.05.2020 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.09.2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Локачинського РУЮ у Волинській області, актовий запис № 28. Від шлюбу у них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось. У них різні інтереси та погляди на сімейне життя. Між ними відсутнє взаєморозуміння, повага та довіра. Вже тривалий час вони разом не проживають. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 14.09.2002 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Локачинського РУЮ у Волинській області, актовий запис № 28. 03.09.2020 року позивач через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач 03.09.2020 року також подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14.09.2002 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Локачинського РУЮ у Волинській області, актовий запис № 28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.09.2002 року (а.с. 7). Від спільного шлюбу у них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.2005 року (а.с.8). Подружнє життя сторін не склалося. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається зі ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач позовні вимоги визнав до початку розгляду справи по суті, що стверджується його письмовою заявою від 03.09.2020 року (а.с. 25). Отже, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] прізвище позивача змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] " , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.09.2002 року (а.с. 7). Враховуючи те, що позивач після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача та залишення за нею після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища - " [PERSON] ". Чатиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вимоги ч.1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved