Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом, яке було ухвалою суду замінено на ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», в якому, згідно уточнених позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] в свою користь суму заборгованості за кредитним договором від 10.07.2008 р. №CM-SME606/001/2008 в розмірі 5888549,21 грн. шляхом звернення стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,2089 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 10.07.2008 р між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений кредитний договір №CM-SME606/001/2008. Згідно умов цього договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 100000,00 доларів США зі сплатою, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 6% річних та процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір іпотеки №PM-SME606/001/2008, посвідчений 10.07.2008 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №3255, згідно якого відповідачем надано в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» нерухомість, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,2089 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Позивач вказує, що зобов'язання за договором виконав, надавши вказану суму грошей, а відповідач не виконував умови договору, внаслідок чого станом на 23.06.2014 р. в нього виникла заборгованість у сумі 5888549,21 грн. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, не з'явилася в судове засідання та не повідомила причини неявки, не надала свої докази та заперечення на позов і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України,без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення. Встановлено, що згідно статуту публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», погодженого Національним банком України 18.06.2009 р. та зареєстрованого 30.06.2009р. у м.Києві , ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ЗАТ «ОТП Банк». На підставі укладеного 18.03.2011 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» договору купівлі-продажу кредитного портфелю, ПАТ «ОТП Банк» передав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за Кредитним договором № CM-SME606/001/2008, укладеним з [PERSON] та ухвалою суду було замінено первісного позивача на ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» З підстав вище зазначених суд вважає, що між [PERSON] і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» існують спірні правовідносини, а тому останній являється належним позивачем. 10.07.2008 р. між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк був укладений кредитний договір № CM-SME606/001/2008, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 100000,00 доларів США зі сплатою, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 6% річних та процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Відповідно до п.1.1. частини №2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту , а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому договорі. Згідно умов договору п.4.1.1., за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір іпотеки №PM-SME606/001/2008, посвідчений 10.07.2008 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №3255, згідно якого відповідачем надано в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» нерухомість, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,2089 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Пунктом 6.1. договору іпотеки визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель, може задовольнити всі боргові зобовязання, не сплачені іпотекодавцем і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобовязань за договором іпотеки, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у звязку із реалізацією його прав за договором іпотеки. Відповідно до пункту 6.2. договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольняти із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги після несплати іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 23.06.2014 р. у [PERSON] за кредитним договором № CM-SME606/001/2008 від 10.07.2008 р. виникла загальна сума простроченої заборгованості в сумі 5888549,21 грн., що стверджується розрахунком заборгованості по вказаному договору. 26.11.2008 року за вих.№22-3-2/43393 ПАТ «ОТП Банк» надсилав за місцем проживання відповідача досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № CM-SME606/001/2008 від 10.07.2008 р., однак така боржником виконана не була. Відповідно до ст.33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 590 ч.1 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.35 ч.1 ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно положень ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Отже враховуючи наведене вище вимоги позивача про визначення способу реалізації майна шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки позивачем від свого імені на правах продавця є законною та обґрунтованою. Тому суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, та такий підлягає до задоволення. Також з відповідача в силу ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved