Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Представник позивача 02.07.2019 звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що у серпні місяці 2017 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації надійшло повідомлення від Комунального підприємства "Голопристанська центральна районна лікарня" про малолітню дитину [PERSON] , який залишився без батьківського піклування. Після розгляду повідомлення, 06 вересня 2017 року було видане розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації №437 "Про влаштування малолітньої дитини [PERSON] до обласного Будинку дитини". 27.03.2019 надійшло повідомлення від адміністрації Комунального закладу "Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради в якому йшлося про те, що малолітній [PERSON] від 06 вересня 2017 по теперішній час перебуває у закладі. За весь час перебування дитини в Будинку дитини, мати відвідала його 3 рази. Після того малолітню дитину не відвідувала, не телефонувала, станом здоров`я, долею сина не цікавилася. Вищевказана родина довгий час перебуває під наглядом служби у справах дітей районної державної адміністрації як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. На підставі вищевикладеного представник позивача у позові просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , аліменти на користь органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% для дитини відповідного віку щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до повноліття дитини; малолітню дитину передати службі у справах дітей районної державної адміністрації, для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що вказані у позові та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відзив на позовну заяву не надала, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Представник третьої особи до суду не з`явився, але надав суду клопотання, що позовні вимоги підтримує та розгляд справи проводити без його участі. За наявності матеріалів у справі, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, що відповідає ст.280 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно висновку органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина", згідно якого є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.6). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00018490685, відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7). В матеріалах справи міститься повідомлення КП "Голопристанська ЦРЛ" від 09.08.2017, що у пологовому будинку [PERSON] покинула дитину та відмовилися її забирати. Після розгляду повідомлення, 06 вересня 2017 року, видане розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації №437 "Про влаштування малолітньої дитини [PERSON] до обласного Будинку дитини" (а.с.8). 27.03.2019 надійшло повідомлення від адміністрації Комунального закладу "Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради в якому йшлося про те, що малолітній [PERSON] від 06 вересня 2017 року по теперішній час перебуває у закладі. За весь час перебування дитини в Будинку дитини, мати відвідала його 3 рази: у 2017 році - 12 грудня; у 2018 році - 06 березня та 17 грудня. Після того малолітню дитину не відвідувала, не телефонувала, станом здоров`я, долею сина не цікавилася (а.с. 11). З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] попереджена про відповідальність батьків за утримання, виховання та навчання дітей від 13.05.2017, 07.08.2017 (а.с. 10-11). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 19.06.2019 вбачається те, що [PERSON] продовжує свій звичний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та навіть не намагається створити ніяких умов у будинку для того, щоб повернути сина в родину (а.с. 13). Згідно характеристики наданої Долматівською сільською радою, [PERSON] останнім часом зловживає спиртними напоями, періодично працює по найму, авторитетом серед односельців не користується (а.с.14). Згідно рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.04.2017 [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.15-16). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу не займається вихованням свого малолітнього сина, не цікавиться станом його здоров`я, не утримує матеріально, що є достатньою підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується встановлення опіки, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. За правилами ч. 1 ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу (стаття 61 ЦК України). Пунктами 1.3., 1.4. «Правил опіки та піклування» затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88, встановлено, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Пунктом 2.2. зазначених правил передбачено, що опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. За таких обставин, оскільки дитину [PERSON] було відібрано у його матері - [PERSON] і в подальшому її позбавлено батьківських прав відносно сина, суд вирішує питання про передачу дитини для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому на користь органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації на утримання дитини [PERSON] слід стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02.07.2019 і до повноліття дитини. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved