Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.11.2011 в сумі 14319 грн. 23 коп., судових витрат. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] кредитного договору № б/н від 30.11.2011 відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Ухвалою Верховинського районного суду від 28.12.2018 залучено до участі в справі в якості правонаступників відповідача [PERSON] та [PERSON] та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. А тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у його відсутності. Належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явилися. Від відповідача [PERSON], яка одночасно є також представником по довіреності відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнали частково, а саме:просять позов задовольнти в частині стягнення заборгованості, що складається з: заборгованості за кредитом, відсотками та штрафами. В частині стягнення заборгованості за пенею просять відмовити. Також просять справу розглянути без їх участі. А тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу за відсутності відповідачів. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.11.2011 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 1000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з пільговим періодом 30 днів із кожною тратою кредитних коштів та подальшою сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць на залишок заборгованості. Згідно п. 2.1.1.5.6 "Умов та правил надання банківських послуг" у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 "Умов та правил надання банківських послуг". Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. У разі несплати суми простроченого кредиту згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100,00 грн, клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг" при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Пунктом 1.1.7.12 "Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 11-34). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором укладеним між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], за життя у [PERSON] виникла заборгованість перед Банком, яка станом 15.07.2018 складала 14319,23 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.42-45) та складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 977 грн. 81 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 2898 грн. 67 коп., заборгованості за пенею в сумі 9284 грн. 69 коп., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 658 грн. 06 коп. (процентна складова) (а.с. 8-9). Згідно інформації Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області за вих.№351/02.2-18/03 від 20.09.2018 (а.с.38) [PERSON], [INFO], 08.01.2017 помер, актовий запис про смерть №2 від 10.01.2017. Із листа Верховинської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області за вих. №418/02-14 від 04.10.2018 (а.с. 42) вбачається, що після смерті [PERSON], заяви про прийняття спадщини подали дочки померлого [PERSON] та [PERSON] Згідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинялися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Нормою частини 1 статті 1267 цього Кодексу встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]І прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов'язання померлого [PERSON], у поданих до суду заявах позовні вимоги визнали частково, а тому суд вважає що слід стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитом згідно розрахунку заборгованості. Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення неустойки, суд зазначає наступне. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, Банком крім штрафів 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 658 грн. 06 коп. (5% процентна складова від суми заборгованості), також нараховано і пеню в розмірі 9284 грн. 69 коп. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Отже, враховуючи положення ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому заявлені позивачем вимоги про одночасне їх стягнення з відповідача за прострочення сплати суми кредиту та відсотків суперечать вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Така позиція суду кореспондується з висновком Верховного суду України, викладеним у постанові № 6-2003цс 15 від 21.10.2015, який підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права, правовим висновком якої є те, що: цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи відповідні обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 9284 грн. 69 коп. такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам і задоволенню не підлягають. У зв'язку\~із наведеним\~слід позовні\~вимоги задовольнити\~частково стягнувши\~із відповідачів\~на користь\~позивача заборгованість\~за тілом\~кредиту в\~сумі 977\~грн.\~81\~коп.,\~заборгованість за\~відсотками за\~користування кредитом\~в сумі\~2898\~грн.\~67\~коп.\~та штрафи\~в сумі\~1158\~грн.\~06\~коп.,\~а всього\~в сумі\~5034 грн. 54 коп. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial