Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив скасувати арешт із Ѕ частки нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу на праві спільної часткової власності належить Ѕ частка вказаної нежитлової будівлі. Позивач звернувся до нотаріуса з метою відчуження вищевказаного майна, проте нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на майно накладено арешт, згідно постанови державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ серія АА №020650 від 06.10.2005 року. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що арешт накладено при примусовому виконанні виконавчого листа №2-500, виданого 18.01.2000 року Кіровським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Проте, позивач не має будь-якого відношення до справи щодо аліментів, а тому стороною виконавчого провадження бути не може. Більше того, з відповідачем у шлюбних відносинах не перебував, а 02.11.1985 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка змінила прізвище на « [PERSON] », з якою одружений і до теперішнього часу. Крім того, постанова про накладення арешту має розбіжності щодо дати народження боржника. Наведені обставини порушують право власності позивача, оскільки відсутні підстави арешту, проте арешт не знято, що позбавляє позивача права вільного розпорядження належним майном, а тому позивач звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив розгляд справи провести у підготовчому засіданні без його участі (а.с.23). Відповідач у судове засідання не з`явилась, проте подала заяву в якій просила судове засідання провести без її участі та не заперечувала щодо задоволення позовних вимог (а.с.24). Третя особа свого представника у судове засідання не направили, повідомлені про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку. Відповідно ст.200 ч.3-4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і може бути прийнято, а тому дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статей 321 та 391 ЦК України: право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Закон України "Про виконавче провадження", який діє на даний час, набрав чинності 05.10.2016 року, а тому на правовідносини, що виникли при накладенні арешту державним виконавцем не поширюється, а застосовується Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року. Згідно ст.57 ч.1 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Статтею 50 частиною 1 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будівлі від 03.10.2000 року, який зареєстрований в реєстрі за №2340, СВК «НИВА» продали, а [PERSON] і [PERSON] купили, в рівних частках кожний, будівлю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно пункту 5 вказаного договору продавець засвідчив, що згадана будівля нікому не продана, не подарована, не заставлена, в спорі, під забороною, а також у податковій заставі, не перебуває та яких-небудь прав третіх осіб, як у межах, так і за межами України на дану будівлю немає (а.с.7). Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек і Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №251797266 від 08.04.2021 року свідчить, що [PERSON] і [PERSON] є власниками нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , (кожен по Ѕ частки), а згідно реєстру заборон відчуження: 01.11.2005 року за №2550253 зареєстровано арешт нерухомого майна на підставі постанови серія АА №020650 від 06.10.2005 року, винесеної Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ, державний виконавець Кирдан А.В., власник майна [PERSON] (а.с.8). Державним нотаріальним архівом у Кіровоградській області надано лист №1055/01-17 від 24.12.2020 року та завірену копію постанови державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА №020650 від 06.10.2005 року щодо примусового виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м. Кіровограда №2-500 від 18.01.2000 року, якою накладено арешт на Ѕ частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а також домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] , 1965 року народження, а також заборонено здійснювати відчуження вказаного майна (а.с.9-10). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2000 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму громадян, стягнення почати з 04.08.1999 року до 11.10.2004 року, а з 11.10.2004 року до 29.02.2014 року стягувати з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму громадян, а також стягнуто державне мито у сумі 17 грн. (а.с.11). Листом Кіровського районного суду м. Кіровограда №01-24/67/2020 від 27.11.2020 року повідомлено, що справа відносно [PERSON] , [INFO] , у період із 2000 по 2005 роки Кіровським районним судом м. Кіровограда не розглядалася та у провадженні не перебувала (а.с.12). Листом №106526/11-33 від 09.12.2020 року Фортечний ВДВС у місті Кропивницькому ПСМУМЮ повідомлено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON] встановлено, що у відділі на виконанні відсутні виконавчі провадження в рамках винесеної постанови про арешт серія АА №020650 від 10.10.2005 року, а також зазначено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих до архіву становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, а тому рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту (а.с.13). 02.11.1985 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] , а тому подружжя отримало спільне прізвище " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим Відділом РАЦС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №2435, а також копією паспорта позивача [NUMBER] (а.с.14-16). Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №255209063, №255209112 від 30.04.2021 року свідчать, що нежитлова будівля за адресою: [ADDRESS] , належить, згідно договору купівлі-продажу №2340 від 03.10.2000 року, на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , кожному по Ѕ частці, інші речові права, іпотеки відсутні, проте згідно реєстру заборон відчуження: 01.11.2005 року за №2550253 зареєстровано арешт нерухомого майна на підставі постанови серія АА №020650 від 06.10.2005 року, винесеної Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ, власник майна [PERSON] , 1965 року народження, а будь-які відомості стосовно земельної ділянки за вказаною адресою про право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження, відсутні (а.с.30-33). Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази та врахувавши, що відповідач не заперечує проти позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки на даний час виконавчі провадження у зв`язку з якими накладався арешт відсутні, арешт накладено на майно особи, яка не була стороною по справі, отже підстави для накладення арешту відсутні, проте арешт (заборону відчуження майна) не знято, що порушує права позивача, як власника, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном, а зняття арешту (заборони відчуження майна) у позасудовому порядку не можливо.

Outcome: approved