Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

У грудні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та просить: стягнути солідарно з [PERSON] та з [PERSON] на користь [PERSON] суму збитків в розмірі 9463,94 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розгляду справи проведення заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а саме через оголошення в пресі. Судом за згодою позивача проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. [PERSON], є єдиним власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира була придбана позивачем 10.03.2016 року за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шинкарук А.І., зареєстровано в реєстрі за №235, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 55177998 від 15.03.2016 року. Позивач вказує, що минула співвласниця [PERSON], якій колись належала 1/6 частин зазначеної квартири, тривалий час зі своєю донькою, [PERSON], протиправно проживали в зазначеній квартирі, відмовлялись залишати її, не пускали в квартиру законного власника, при цьому вони споживали комунальні послуги але не платили за них, внаслідок чого накопичились борги, які мусить погашати теперішній власник [PERSON] Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 31.01.2014 року у справі №757/2695/13-ц [PERSON] було позбавлено права власності на 1/6 частину зазначеної квартири з виплатою відповідної компенсації. Зазначене судове рішення було залишено в силі згідно Ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2014 року у справі №6-15724ек14. Після позбавлення [PERSON] права власності на 1/6 частину квартири вона з донькою відмовилась добровільно залишити квартиру, тому колишній власник, [PERSON], змушений був подати позов про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування зазначеною квартирою та виселення. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06.10.2015 року у справі №757/34780/14-ц [PERSON] та [PERSON] визнані такими, що втратили право користування зазначеною квартирою та виселені з зазначеної квартири. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16.11.2016 року у справі №22-ц/796/11844/2016 судове рішення суду першої інстанції залишено без змін. Після рішення суду апеляційної інстанції [PERSON] та [PERSON] самостійно виселились з зазначеної квартири лише 11.12.2016 року, після чого позивач врешті зміг потрапити в квартиру та отримав доступ до приладів обліку комунальних послуг (водопостачання, електроенергії, газу) та зміг укласти угоди з відповідними постачальниками. Одночасно позивач отримав рахунки, з яких вбачається, що починаючи з 2015 року [PERSON] та [PERSON] припинили оплачувати комунальні послуги, внаслідок чого накопичилась заборгованість, а саме: заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкових територій - 1544,54 грн.; заборгованість за послугу постачання холодної води та водовідведення - 2229,20 грн.; заборгованість за послугу централізованого опалення - 4835,88 грн.; заборгованість за послугу газопостачання - 854,32 грн.; що разом складє 9463,94 гривень Зазначені обставини щодо існування заборгованості за спожиті комунальні послуги підтверджуються квитанціями та розрахунками відповідних постачальників таких послуг, зокрема, ДГІ "КиївГазЕнерджі", ЖЕО 602 КП "Керуюча компанія Печерського району", ПАТ "Київенерго". Частиною 1 ст. 22 ЦК України, визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно приписів ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, серед іншого, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з отриманими позивачем рахунками, з яких вбачається, що починаючи з 2015 року [PERSON] та [PERSON] припинили оплачувати комунальні послуги, внаслідок чого накопичилась заборгованість, у загальній сумі 9463,94 грн. З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню, судові витрати - відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved