Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши, що відповідач є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. Оскільки шлюб між його батьками було розірвано в 2005 році і з того часу він проживав разом з матір`ю, то до досягнення ним повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання. Однак після досягнення ним повноліття [INFO] виплата аліментів відповідачем припинилася. Він на даний час навчається на першому курсі денної форми навчання інституту економіки і права Черкаського національного університету імені Б.Хмельницького за освітнім ступенем «бакалавр» за спеціальністю "право". Закінчує навчання [INFO]. Стипендії він не отримує, а вартість навчання становить 16000 грн. на рік згідно з умовами договору про навчання. Крім того, він повинен сплачувати кошти за проживання в гуртожитку, вартість якого складає 520 грн. на місяць. Таким чином, загальна щомісячна вартість навчання та проживання у гуртожитку становить 2170 грн. Окрім того, навчання в університеті потребує значних матеріальних витрат, таких як: витрати на купівлю зошитів, книг, підручників та інших канцелярських товарів і приладь, витрати на харчування, проживання в м. Черкаси, проїзд по місту, проїзд додому в м. Чигирин і назад на навчання, купівлю одягу, взуття, лікування та оздоровлення тощо. Таким чином, його навчання у навчальному закладі потребує додаткових суттєвих матеріальних витрат, які він самостійно не в змозі отримати, а мати одноособово теж не може його утримувати, у зв`язку з чим, він потребує матеріальної допомоги і від батька. А тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 2500 грн. щомісячно, до закінчення ним навчання [INFO]. В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі у зв`язку з перебуванням на навчанні. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликаним в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом і вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.01.2002 року, відповідач записаний батьком [PERSON] , [INFO] . Також в судовому засіданні встановлено та підтверджується довідкою № 260 від 06.12.2019 року, що позивач з 01.09.2019 року навчається на першому курсі денної форми навчання (контракт) Навчально-наукового інституту економіки і права Черкаського національного університету імені Б. Хмельницького за освітнім ступенем «бакалавр» за спеціальністю "право", де строк навчання закінчується [INFO]. Згідно договору про надання освітніх послуг № 1197/19 від 30.08.2019 року вартість вище зазначеної освітньої послуги за весь період навчання складає 66000,00 грн., яку замовник послуг - мати позивача [PERSON] оплачує щомісячно. Згідно квитанції № 0.0.1424807027.1 від 01.08.2019 року позивачем сплачено за навчання 1650,00 грн., а згідно квитанції № 0.0.1467186182.1 від 17.09.2019 року ним сплачено за навчання 6600,00 грн., тобто, оплата освітніх послуг проведена за І семестр. Окрім того, позивач на час навчання проживає в гуртожитку [ADDRESS] , поселений в гуртожитку на підставі ордеру б/н від 29.08.2019 року, що підтверджується відповідним договором від 29.08.2019 року, та вніс оплату за проживання в сумі 2600 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1450057522.1 від 29.08.2019 року. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач зареєстрований разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що також свідчить довідка № 3370 від 09.12.2019 року, видана КП "ЄРЦ" Чигиринської міської ради. Судячи з наданих позивачем товарних чеків, останнім витрачаються значні кошти на проїзд з місця навчання (м. Черкаси) до місця проживання (м. Чигирин), де вартість квитка за проїзд в одному напрямку становить 68 грн. Також, позивачем надано документальне підтвердження витрачання ним коштів на купівлю одягу. А відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Разом з тим, Сімейним кодексом України встановлено принцип рівності прав та обов`язків обох батьків щодо участі у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким із них проживає дитина, на що вказав і Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2018 року у справі № 208/3075/16. З врахуванням цього, не лише мати позивача, а й відповідач як батьком повинні утримувати сина в період його навчання в університеті. Виходячи з вище викладених обставин судом встановлено, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, пов`язаної з навчанням у вище вказаному університеті, оскільки, навчаючись, не працює і інших доходів не має. Як передбачено ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. А в ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними матеріальної допомоги. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідач не надав суду доказів, що він не в змозі сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, то суд змушений виходити з наявних в матеріалах справи доказів та показів позивача, який стверджує, що відповідач є працездатним і має можливість його утримувати. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності та виходячи при цьому із принципу розумності, враховуючи майновий стан як відповідача, так і матері позивача, які є працездатними як за віком, так і за станом здоров`я, а отже, обоє можуть надавати допомогу дитині, і беручи до уваги, що позивач навчається на денній формі навчання за контрактом, вважає, що даний позов підлягає задоволенню частково. Так, як зазначалося вище, загальна вартість навчання за 4 роки становить 66000 грн., тобто, 16500 грн. на рік. (по 8250 грн. з кожного з батьків позивача за рік, і, відповідно, 687,50 грн. на місяць). Плата за гуртожиток в місяць становить 520 грн., тобто, по 260 грн. з кожного з батьків. В сукупності щомісячна плата за навчання та гуртожиток становить 947,50 грн. з кожного з батьків, оскільки обоє батьків рівною мірою повинні утримувати дитину під час її навчання. Позивачем не надано суду доказів про віддаленість гуртожитку від місця його навчання та необхідність у зв`язку з цим витрачати додаткові кошти на проїзд, однак суд враховує проїзд позивача від місця навчання до місця його проживання (за зареєстрованим місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] ), де вартість проїзду становитиме 544 грн. на місяць. Що стосується інших позовних вимог (витрати на харчування, одяг, канцелярське приладдя тощо), то вони також підлягають доказуванню. Тому, зважаючи на вище викладене, суд не погоджується із визначеним позивачем розміром аліментів в розмірі 2500 грн. щомісячно, та приходить до висновку про обґрунтовану необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно, до закінчення позивачем навчання [INFO], що буде співмірно з витратами позивача та майновим станом сторін. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та,

Outcome: partial