Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивачі 21.11.2019 року звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та скасування рішення. В обґрунтуванні якого, зазначають, що на підставі договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2006 року укладеним між [PERSON] та Приватним підприємством «Грін Лайн», посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Олексюк С.В. 12 жовтня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі на номером 4082, Приватне підприємство «Грін Лайн» набуло права власності на будівлі та споруди військового містечка № [NUMBER] , що знаходиться по [ADDRESS] . ПП [PERSON] » стало відомо, що 12.03.2019 року Державним реєстратором відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради Мар`ян Т.Я. здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 14,5012 га, кадастровий номер 7322580700:01:002:0094, що знаходиться по [ADDRESS] за Міністерством оборони України, а також зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою за Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці. На вказаній ділянці знаходяться будівлі та споруди, які належать на праві власності ПП «Грін Лайн». Позивачі зазначають, що державним реєстратором відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради Мар`ян Т.Я. здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за відсутності рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування, заяви органу, який передає земельні ділянки у власність або у користування, відсутність у Міністерства оборони України повноваження подавати заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Посилалися на порушення права Приватного підприємства «Грін Лайн» розпорядження майном, що знаходиться по [ADDRESS] , порушення права власності співзасновника Приватного підприємства «Грін Лайн» Павлюка О.І. на майно підприємства, права останнього на виділення частки із майна Приватного підприємства «Грін Лайн» та користування земельною ділянкою у разі виходу з підприємства. Враховуючи вище викладене, та посилаючись на норми матеріального та процесуального права, позивачі просить суд визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради Мар`ян Т.Я. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 березня 2019 року індексний номер 45977312. Ухвалою суду від 26.03.2020 року вказаний позов прийнято до розгляду. 19.12.2020 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона вважає позовні вимоги не обґрунтованими та таким що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відносини пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюється нормами ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно» затвердженого постановою Кабінету міністрів України. 12 березня 2019 року до відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з Центру надання адміністративних послуг надійшла заява про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7322580700:01:002:0094, що знаходиться по [ADDRESS] від суб`єктів Держава в особі Міністерства оборони України(власник) та КЕВ м. Чернівці(правокористувач). Для проведення державної реєстрації права власності та іншого речового права вищевказаними заявника ми були подані усі необхідні документи. Реєстраційні дії, які проводились державним реєстратором упродовж 2018-2019 років здійснювались за заявою представника Міністерства оборони України на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Зокрема у справах №824/367/16-а,№824/8/17-а,№926/1166/18,№926/1150/19, щодо спірної земельної ділянки. Стороною у цих справах також було ПП «Грін Лайн» оскільки упродовж 2015-2018 років за ним було зареєстровано право користування(право оренди відповідно до договору, який в судовому засіданні визнано недійним) щодо спірної земельної ділянки. Крім цих судових рішень також долучено постанову Верховного суду від 16.01.2019 року у справі №926/1150/19, щодо спірної земельної ділянки. Відповідно до пошуків в ДРРПННМ, РПВННМ, ДРІ, ЄРЗВОНМ від 15.03.2019 року право власності територіальної громади с. Біла в особі Білянського сільської ради на дану земельну ділянку скасоване на підставі постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.03.2017 року, постанови Верховного суду від 15.08.2018 року, рішення Господарського суду Чернівецької області від 09.10.2018 року, а тому державна реєстрація права власності була проведена без будь-якого порушення Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року №1127. Що стосується дати видачі Державного акту на право постійного користування Б№037505 то при внесенні заяви до ДРРПННМ адміністратором ЦНАПУ була допущена технічна помилка та виставлена дата його видачі 01.01.1978 року. Така помилка може бути виправлена шляхом звернення із заявою про внесення змін до ДРРПННМ. Відповідач зазначає, що вона як державний реєстратор діяла у відповідності до чинного законодавства. У зв`язку із цим, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. 26.12.2019 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці від представника третьої особи Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення, із змісту яких вбачається, що Міністерство оборони України заперечує щодо наведених позивачами обставин та правових підстав позову. Зазначає, що приналежність спірної земельної ділянки Міністерству оборони України є очевидним та підтверджується відповідними рішення судів. А тому у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. 28.01.2020 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці від представника третьої особи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці надійшли письмові пояснення, із змісту яких вбачається, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці заперечує щодо наведених позивачами обставин та правових підстав позову. Зазначає, що приналежність спірної земельної ділянки Міністерству оборони України є очевидним та підтверджується відповідними рішеннями судів. А тому у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Ухвалою суду від 08.09.2020 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву якій просила суд розгляд справи здійснювати у її відсутність, підтримує обставини викладені у відзиві, просила у задоволенні позову відмовити. Представник Міністерства\~оборони України у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій зазначив, що підтримує обставини викладені раніше у письмових поясненнях, розгляд справи просив проводити без його участі, та відмовити у задоволенню позову за безпідставністю. \~Представник\~Квартино-експлуатаційного\~відділу м.\~Чернівці у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує та просить у його задоволені відмовити в повному обсязі. Представник\~Кіцманської районної\~державної адміністрації у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив, письмові пояснення не подав. В судовому засіданні прокурори військової прокуратури Покора К.В. та Лупійчук Б.В. підтримали позицію викладену у письмових поясненнях, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно рішення Кіцманської районної ради народних депутатів Чернівецької області від 03.11.1978 року затверджено матеріали про видачу державних актів на право користування землею та вирішено видати державний акт на право користування землею Чернівецькій квартирно-експлуатаційній частині в Кіцманському районі на об`єкти «1,2 та 192» загальною площею 33,9 га. На підставі вказаного рішення у 1978 році Виконавчим комітетом Кіцманської районної ради народних депутатів Чернівецької області видано державний акт (без дати) Чернівецькій квартирно-експлуатаційній частині району в Кіцманському районі Чернівецької області на безоплатне користування землями господарських потреб у розмірі 34,9 га. Зазначені обставини також підтверджуються копією плану землекористування. Відповідно до\~договору купівлі-продажу\~від 30.12.2005\~року укладеним\~між «Укрспецекспорт»\~діючого від\~імені Міністерства\~оборони України\~та [PERSON] ,\~останній набув\~право власності на будівлі та споруди військового містечка № [NUMBER] , що знаходиться по [ADDRESS] . Згідно письмової доповіді керівника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 12.05.2006 року у зв`язку із реалізацією будівель та відсутністю потреби в користуванні окремих земельних ділянок військового містечка № [NUMBER] , нежитлові будівлі колишньої військової частини [NUMBER] , загальною площею 2173,3 кв.м. що знаходиться с. Біла Кіцманського району Чернівецької області передано територіальній громаді с. Біла Кіцманського району Чернівецької області в особі Білянської сільської ради. Зазначені обставини також підтверджуються протоколом від 20.07.2006 року №21 засідання комісії з питань використання цілісних майнових комплексів, іншого нерухомого військового майна та земель оборони, які вивільняються в ході реформування Збройних Сил України. Згідно договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2006 року укладеним між [PERSON] та Приватним підприємством «Грін Лайн», посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Олексюк С.В. 12 жовтня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі на номером 4082, Приватне підприємство «Грін Лайн» набуло права власності на будівлі та споруди військового містечка № [NUMBER] , що знаходиться по [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.10.2006 року за ПП «Грін Лайн» зареєстроване право власності на будівлі та споруди військового містечка № [NUMBER] , що знаходиться по [ADDRESS] (форма власності приватна, частка 1/1) Згідно акту\~прийому-передачі\~земельної ділянки\~від 20.08.2015\~року Кіцманська\~районна державна\~адміністрація передала\~Білянській сільській\~раді у\~комунальну власність\~земельну ділянку площею 14,5012 га, кадастровий номер 7322580700:01:002:0094, що знаходиться по [ADDRESS] з цільовим використанням для обслуговування будівель та споруд цілісного майнового комплексу в межах та розмірах зазначених у кадастровому плані. 26.04.2016 року між ПП «Грін Лайн» та Білянською сільською радою укладено договір оренди землі для обслуговування будівель та споруд цілісного майнового комплексу розташованих по [ADDRESS] строком на 49 років. Про що внесені відомості до Державного реєстру земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.04.2019 року, державним реєстратором відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради Мар`ян Т.Я. 12.03.2019 року здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 14,5012 га, кадастровий номер 7322580700:01:002:0094, що знаходиться по [ADDRESS] за Міністерством оборони України та інше речове права, а саме право постійного користування земельною ділянкою за Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці. Реєстрація здійснена на підставі рішення Господарського суду Чернівецької області №926/1166/18 від 09.10.2018 року, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №824/8/17-а від 26.12.2017 року, державного акту на право постійного користування землею виданого 01.01.1978 року Кіцманською районною Радою народних депутатів, постанови Верховного суду України №926/1150/17 від 16.01.2019 року, постанови Львівського апеляційного Господарського суду №926/1150/17 від 27.08.2018 року, постанови Чернівецького окружного адміністративного суду №824/367/16-а від 14.03.2017 року та рішення Господарського суду Чернівецької області №926/1150/17 від 23.05.2018 року. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду №824/8/17-а від 26.12.2017 року скасовані рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації ГТУЮ у Чернівецькій області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №26320709 від 20.11.2015 року та про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №27887530 від 21.01.2016 року. Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду №824/367/16-а від 14.03.2017 року визнано протиправним і скасовано рішення ХХХVII сесії VІ скликання Кіцманської районної ради №671-37/15 від 09.06.2015 року про встановлення та зміну меж населених пунктів с. Біла, с. Стрілецький Крут, с. Рівне, с. Бурдей в частині включення в межі населеного пункту с. Біла земельної ділянки колишнього військового містечка № [NUMBER] площею 14,5012 га, розташованої за адресою: с. Біла, Кіцманський район, Чернівецька область. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду №824/367/16-а від 13.07.2017 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.03.2017 року залишено без змін. Постановою Верховного суду №824/367/16-а від 15.08.2018 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.03.2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017 року залишено без змін. Рішенням Господарського суду Чернівецької області №926/1166/18 від 09.10.2018 року визнано недійсним укладений між Білянською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області та ПП «Грін Лайн» договір оренди землі від 26.04.2016 року для обслуговування будівель та споруд цілісного майнового комплексу розташованих по [ADDRESS] . Рішенням Господарського суду Чернівецької області №926/1150/17 від 23.05.2018 року у задоволення позову ПП «Грін Лайн» до КЕВ м. Чернівці про припинення права постійного користування земельною ділянкою відмовлено. Постановою Львівського апеляційного Господарського суду №926/1150/17 від 27.08.2018 року рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.05.2018 року залишено без змін. Постановою Верховного суду України №926/1150/17 від 16.01.2019 року постанову Львівського апеляційного Господарського суду від 27.08.2018 року та рішенням Господарського суду Чернівецької області від 23.05.2018 року залишено без змін. Норми права, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У\~статті 129 Конституції України\~закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Законом України\~«Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, до яких відноситься право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно ч.1 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація проводиться на засадах гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Суб`єктом державної реєстрації згідно вказаного Закону державний реєстратор. Згідно ст.10\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» державним\~реєстратором є громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав. Пунктами 1,2\~ч.3\~ ст.10\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»\~вказано,\~що державний\~реєстратор перед\~прийняттям відповідного\~рішення встановлює\~відповідність заявлених\~прав і\~поданих/отриманих\~документів вимогам\~законодавства,\~а також\~відсутність суперечностей\~між заявленими\~та вже\~зареєстрованими речовими\~правами на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяженнями,\~зокрема: відповідність\~обов`язкового дотримання\~письмової форми\~правочину та\~його нотаріального\~посвідчення у\~випадках,\~передбачених законом; відповідність\~повноважень особи,\~яка подає\~документи для\~державної реєстрації\~прав; відповідність\~відомостей про\~речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що містяться\~у Державному\~реєстрі прав,\~відомостям,\~що містяться\~у поданих/отриманих\~документах; наявність\~обтяжень прав\~на нерухоме\~майно; наявність\~факту виконання\~умов правочину,\~з якими\~закон та/або\~відповідний правочин\~пов`язує можливість\~виникнення,\~переходу,\~припинення речового\~права,\~що підлягає\~державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення У пункті\~12\~Порядку «Про\~про державну\~реєстрацію прав\~на нерухоме\~майно» затвердженого\~постановою Кабінету\~міністрів України\~№1127\~від 25.12.2015\~року визначено,\~що розгляд\~заяви та\~документів,\~поданих для\~державної реєстрації\~прав,\~здійснюється державним\~реєстратором,\~який встановлює\~черговість розгляду\~заяв,\~що зареєстровані\~в базі\~даних заяв\~на таке\~майно,\~відповідність заявлених\~прав і\~поданих документів\~вимогам законодавства,\~відсутність суперечностей\~між заявленими\~та вже\~зареєстрованими речовими\~правами та\~їх обтяженнями,\~а також\~наявність підстав\~для проведення\~державної реєстрації\~прав,\~зупинення розгляду\~заяви,\~зупинення державної\~реєстрації прав,\~відмови в\~державній реєстрації\~прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру, Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів), а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав. Реєстратором не дотримано вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Реєстратором не встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, а саме: 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; Судом встановлено, що у 1978 році Виконавчим комітетом Кіцманської районної ради народних депутатів Чернівецької області видано державний акт (без дати) Чернівецькій квартирно-експлуатаційній частині району в Кіцманському районі Чернівецької області на безоплатне користування землею у розмірі 34,9 га. для господарських потреб. Державний акт Б № 037505 на право користування землею в 1978 році виданий без зазначення місяця і дати, а також не зареєстрований в книзі записів державних актів на право користування землею, як того вимагає постанова Ради Міністрів СРСР № 199 від 06.03.1975р, та виданий на загальну площу 34.9 га, в тому числі під об`єктом\~№ 192\~площею 14,5 га, що більше на 1 га. ніж це визначено в рішенні\~Кіцманської районної\~ради народних\~трудящих №372/21від\~03.11.1978\~року. Що є порушенням п. 2.8. Інструкції про порядок складання, видачі (заміни) і зберігання державних актів на право користування землею яка розроблена на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 26 березня 1975р № 657р і затверджена Міністерством сільського господарства СРСР 7 вересня 1976 року. Державний акт був виданий на іншу площу ніж це зазначено в рішенні виконавчого комітету Кіцманської районної ради народних трудящих №372/21 від 03.11.1978 року. Директивою Міністра оборони України від 20.04.2005р. №Д-322/1/010 Чернівецьку квартирно-експлуатаційну частину району переформовано у квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці, тобто згідно директиви КЕВ м. Чернівці є правонаступником Чернівецької КЕЧ району. На підставі викладеного судом встановлено, що Чернівецька квартирно-експлуатаційна частина району в Кіцманському районі Чернівецької області та Чернівецька квартирно-експлуатаційна частина району, яка переформована у квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці є різними юридичними особами. Директива Міністра оборони України від 20.04.2005р. №Д-322/1/010 не спростовує цього висновку, та не підтверджує правонаступництво КЕВ м. Чернівці від Чернівецької квартирно-експлуатаційна частина району в Кіцманському районі Чернівецької області. Відповідно п. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Приписами п. 2, 3 ст. 107 ЦК України визначено, що\~після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Саме передавальний акт підтверджує виникнення прав та обов`язків в правонаступника та передавальним актом визначаються які саме права і обов`язки переходять до правонаступника (позиція Вищого господарського суду України висловлена в Постанові 17 січня 2017 року, справа № 910/11386/16). Реєстратором не встановлено чи КЕВ м. Чернівці є правонаступником Чернівецької Квартирно-експлуатаційної частини в Кіцманському районі Чернівецької області, чи існують передавальні акти та які права та обов`язки перейшли до правонаступника. В листі Львівського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства Оборони України від 24 травня 2016 року № 179-2/692 зазначено, що документи Чернівецької квартирно-експлуатаційної частини в Кіцманському районі на зберігання у відділ не надходили. Інформації стосовно зазначеної частини у відділі немає. Відповідно до витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21976619 від 31.05.2016р в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації про державне підприємство Чернівецьку квартирно-експлуатаційну частину в Кіцманському районі не знайдено. \~ \~ \~ \~Твердження прокурора\~Покори К.В.\~про те,\~що у\~рішенні виконавчого комітету Кіцманської районної ради народних трудящих №372/21 від 03.11.1978 року та Державному акті Б № 037505 на право користування землею допущено описку є необґрунтованим, оскільки ніхто не був позбавлений можливості виправити вказані описки в позасудовому або в судовому порядку. Таким чином, жодне із перерахованих вище рішень судів, які реєстратор визначив як підставу реєстрації права власності, не містять визнання права власності на спірну земельну ділянку за Міністерством оборони України. Щодо посилання прокурора Покори К.В. на преюдицію фактів встановлених у рішеннях судів, суд зазначає наступне. Преюдиція це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справі. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. Фактичні обставини це певне коло фактів з якими закон пов`язує правові наслідки, які встановлюються завдяки доказуванню особливій процесуальній діяльності, яку здійснюють особи, що беруть участь у справі. Встановлення фактів це не що інше, як збір інформації про ці факти, доведення їх наявності або відсутності. Термін «факт» позначає дискретний (обмежений простором і часом) відрізок дійсності(реальний факт) і достовірне знання, що відбиває цю дійсність. Більше того, не має преюдиціального значення оцінка судом конкретних обставин справи, які не оспорювалися, мотиви рішення, правова кваліфікація спірних правовідносин, адже висновок про належність права власності є правовою кваліфікацією спірних правовідносин, актом застосування норм матеріального права, а тому не може розглядатися іншими судами як преюдиціальний факт, у зв`язку із чим потребує окремого доведення. Таким чином реєстратор при державній реєстрації прав на нерухоме майно перевищив свої повноваження та з власної ініціативи фактично надав правову оцінку мотивувальним частинам рішень судів. Згідно правової позиції визначеної в постанові Судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2 цс15, аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Згідно цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином на підставі п. 1, 2 ст. 120 ЗК України в зв`язку з відчуженням майна попередній користувач припинив своє право користування спірною земельною ділянкою, а до набувача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічна правова позиція зроблена також в постанові від 12 жовтня 2016 року Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-2225 цс16. В постанові\~від 4\~грудня 2018\~року по справі № 910/18560/16 Велика Палата Верховного Суду зробила висновки: Якщо віддати перевагу приписам статей\~92,\~140,\~141\~142 ЗК України\~(в редакції на час укладення договору купівлі-продажу військового майна) перед загальними правилами про перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівель і споруд, то при переході будівлі чи споруди до власника - юридичної особи приватного права чи фізичної особи, право на таку земельну ділянку до нового власника не перейде. Водночас уповноважений у відповідних правовідносинах орган буде позбавлений можливості оформити право на земельну ділянку новому власнику об`єкта нерухомості, якщо права на цю ділянку належать попередньому власнику чи постійному землекористувачу, без їх відмови від земельної ділянки, чим порушується принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та об`єктів нерухомості, які на ній розміщені. Особливості використання земель оборони (в тому числі самої процедури зміни цільового призначення земель оборони) визначаються\~Законом України "Про використання земель оборони"\~та відомчими нормативними актами (зокрема Положенням про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основними правилами користування наданими землями, Керівництвом з обліку земель (земельних ділянок) в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, затвердженими\~наказом Міністра оборони України від 22 грудня 1997 року N 483). Однак на час укладення договору купівлі-продажу військового майна положення законодавства, які встановлюють порядок відчуження земельних ділянок у випадку переходу права власності на розташовані на них військові об`єкти нерухомого майна, були відсутні. Враховуючи, що перехід права на будівлю і споруду є однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості, то можливість реалізації ним таких прав не може залежати від того, чи додержав попередній землекористувач процедур й порядку припинення землекористування, подавши заяву про відмову від права постійного користування, позаяк юридичними підставами для такого переходу виступають закон, договір, рішення суду, інші обставини, що мають юридичне значення. Тому перехід права на земельну ділянку, що має правовий режим земель оборони, до приватного власника придбаного об`єкта нерухомості, розташованого на ній, об`єктивно зумовлює зміну її цільового призначення, зокрема, на землі забудови (житлової або громадської) або землі промисловості, адже змінюється суб`єкт її використання, земельна ділянка в такому випадку використовується для експлуатації придбаного у власність об`єкта нерухомості, розташованого на цій земельній ділянці, а не є наданою для розміщення і діяльності військової частини. Набуття юридичними особами приватного права чи фізичними особами у визначеному законодавством порядку права приватної власності на будівлі, які належали до військового майна, створює правові підстави для переходу права на земельну ділянку до власника об`єкта нерухомості, розташованого на ній, у розмірі відповідно до положень\~статті 120 ЗК України,\~статті 377 ЦК України\~саме в силу правочину з придбання військового майна та автоматичного переходу права користування земельною ділянкою відповідно до принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Цим зумовлюється право власника такого об`єкта нерухомості вимагати оформлення у встановленому порядку свого права користування відповідною земельною ділянкою незалежно від отримання відмови уповноваженої особи від вказаних земель. Відносно твердження прокурора Покори К.В. про відсутність порушених прав позивача [PERSON] суд зазначає наступне. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" викладене в рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004. У п. 3.6 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Судом встановлено, що [PERSON] є учасником Приватного підприємства «Грін Лайн». Згідно протоколу № 5 від 04.11.2019 року позивач [PERSON] подав заяву про вихід із складу засновників підприємства та виділення йому його частки у статутному фонді будівлями та спорудами, а також визначення порядку користування земельною ділянкою під виділеними йому будівлями та спорудами. На підставі викладено є очевидним, що позивач [PERSON] звернувся до суду за захистом свого інтересу. Відносно твердження прокурора Покори К.В. про обраний неналежний спосіб захисту, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). На підставі викладеного, саме Законом визначено, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав може бути скасоване на підставі судового рішення. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що у заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час подання позову дорівнює 1921,00 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. Враховуючи, що позивачами заявлено одну вимогу немайнового характеру, то при поданні позову позивачі повинні були сплатити судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~Позовні вимоги Приватного підприємства\~"Грін\~Лайн",\~ [PERSON] задоволені у розмірі 100%. Отже з Державного реєстратора Відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради Мар`ян Тетяни Ярославівни, підлягають стягненню на користь Приватного підприємства\~"Грін\~Лайн",\~ [PERSON] понесені судові витрати, а саме: судовий збору в сумі 1921 грн. 00 коп., по 960 грн. 50 коп. на користь кожного.

Outcome: approved