Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 вересня 2005 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 358; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]"; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 17 вересня 2005 року, її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з причин психологічного характеру, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, що призвело до розпаду їх родини. Відповідач не цінить сім'ю, не бажає її зберігати, тому вона не бачить сенсу надалі формально перебувати у шлюбі. Він зловживає алкогольними напоями та, знаходячись у нетверезому стані, поводить себе неадекватно, створює конфліктні ситуації, що психологічно травмує дітей, вони почали боятися батька. Їй психологічно дуже важко знаходитися поруч з чоловіком, тому вона вважає, що шлюб необхідно розірвати. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з нею. Спору по розподілу спільного майна між ними немає. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17 вересня 2005 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 358 (а.с.6). Від шлюбних відносин сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, актові записи № 852 від 18 грудня 2007 року та № 733 від 15 листопада 2011 року (а.с. 7, 8). Судом встановлено, що сторони на теперішній час мають роздільний бюджет, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, що підтверджується їх заявами. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права та інтереси їхніх дітей, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судові витрати на підстаі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved