Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач просить в заяві від 11 грудня 2014 року визнати незаконним страйк, оголошений 5 грудня 2014 року найманими працівниками заводу. Вказує, що його оголошення і проведення суперечить вимогам Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)". Зокрема, вимоги страйкуючих, які викладені в п. 4 порядку денного зборів трудового колективу заводу від 28 листопада 2014 року, не стосуються розбіжностей в питаннях соціально-трудових відносин, що можуть виникати між сторонами, наприклад, щодо встановлення нових або зміни діючих умов праці, або виконання колективного договору чи окремих його положень, або невиконання власником вимог законодавства про працю, що передбачено статтею 2 цього Закону. Крім цього, страйковий комітет заводу - орган який представляє страйкуючих, а очолює його відповідач, порушив вимоги ч.2 ст. 6 цього Закону про те, що у разі виникнення трудового спору (конфлікту) він зобов'язаний у триденний строк письмово проінформувати роботодавця, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням підприємства та Національну службу посередництва і примирення. З посиланням на ст. 22 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" просить визнати страйк незаконним, зобов'язати найманих працівників ДП "Зірненський спиртовий завод" - учасників страйку прийняти рішення про припинення страйку та розпочати роботу не пізніше наступної доби після вручення копії рішення суду страйковому комітету, стягнувши з відповідача також понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представники позивача - директор заводу [PERSON] та адвокат [PERSON] підтримали позовну заяву. Пояснення вони дали аналогічні викладеному в заяві. З пояснень [PERSON] йому перешкоджали як виконуючому обов'язки директора заводу з 6 листопада 2014 року та після призначення на посаду директора 26 листопада 2014 року потрапити на територію заводу. Лише в п'ятницю 28 листопада 2014 року о 19 годині 30 хвилин він зміг зайти на завод. Про проведення зборів в той день йому нічого невідомо, припускає, що протокол складався шляхом збору підписів працівників заводу. З'явився він на столі в приймальні директора тільки в понеділок 1 грудня 2014 року. Жодних вимог йому трудовий колектив не висував. А ті, що містяться в протоколі від 28 листопада 2014 року не відповідають вимогам ст. 2 Закону. Крім цього в протоколі є прізвища осіб і підписи, вчинені за них, які через відсутність їх по місцю свого проживання на той час не могли в ньому розписатися. За декого з працівників підписи поставили інші люди. Наприклад [PERSON] на той час знаходився в м. Одесі, [PERSON] прийнятий на роботу на завод лише 18 грудня 2014 року, а його прізвище міститься в протоколі від 28 листопада 2014 року, [PERSON] внесений в протокол двічі і його підписи в обох випадках різні. Наводить це як доказ того, що протокол не в повній мірі відповідає дійсності. Крім цього, частина працівників заводу, які внесені в протокол, наприклад робітники охорони заводу, не страйкували і продовжують працювати. Зазначив також, що про проведення страйку не повідомлялися відповідні органи згідно переліку і в порядку, передбаченому ч.2 ст. 6 Закону "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)". Страйкуючі чомусь звернулися до об'єднання "Укрспирт", який не є стороною в спорі. Таким чином, колективний трудовий спір фактично не виникнув в порядку, що встановлений ч.1 ст. 6 Закону, оскільки страйкуючі не отримували відмови роботодавця в задоволенні їхніх вимог, а самі вимоги фактично стосувалися зміни керівництва заводу, що до компетенції трудового колективу, а тим більше дирекції заводу не належить. Представники позивача просять задовольнити позов заводу. Відповідач, голова страйкового комітету ДП "Зірненський спиртовий завод" [PERSON], в судове засідання не прибула, про своє ставлення до позову не повідомила. Іі покликання на хворобу і амбулаторне лікування суд визнав затягуванням розгляду справи і причиною, яка не перешкоджала [PERSON] з'явитися в судове засідання, та прийняв рішення про заочний розгляд справи. В судовому засіданні на підставі доказів, наданих позивачем, встановлено наступне. 28 листопада 2014 року 97 працівників заводу, що з пояснень директора [PERSON] дійсно є більшою частиною від усіх працюючих, прийняли рішення про оголошення страйку, обрання особи, яка очолює страйк, формулювання вимог трудового колективу З цього протоколу відомо, що причиною оголошення страйку є неприйняття жодних рішень на звернення колективу заводу до державного підприємства Концерн "Укрспирт" і Міністерства аграрної політики та продовольства України припинити незаконні перевірки заводу та щодо призначення на посаду директора заводу до цього тимчасово виконуючого обов'язки директора [PERSON] Тоді як згідно зі ст. 2 Закону колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: а) встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; б) укладення чи зміни колективного договору, угоди; в) виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; г) невиконання вимог законодавства про працю. Тобто, розбіжності, з яких виник конфлікт, не носять характер колективного трудового спору. А тому з таких підстав страйк розпочатий бути не міг. У відповідності з ч.2 ст. 6 Закону про виникнення колективного трудового спору (конфлікту) орган, який представляє інтереси найманих працівників або профспілки, зобов'язаний у триденний строк письмово проінформувати роботодавця, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням підприємства та Національну службу посередництва і примирення. Таке повідомлення за підписом керівника страйкового комітету [PERSON], датоване 28 листопада 2014 року за № 216, зареєстроване у позивача (а. с. 14). Проте, докази виконання відповідачем вимог ч.2 ст. 6 Закону щодо інформування про виникнення колективного трудового спору крім роботодавця інших органів, передбачених цією нормою Закону, в наданих відповідачем дирекції заводу матеріалах про виникнення колективного трудового спору відсутні. Підняті трудовим колективом питання не можуть розглядатися як підстава виникнення і вирішення трудового конфлікту, а тому суд вважає, що у роботодавця не виникло обов'язку надсилати протокол зборів трудового колективу від 28 листопада 2014 року до вищестоящого органу управління, як це передбачено ч. 2 ст. 5 Закону або вживати заходи для вирішення конфлікту, який не є колективним трудовим спором. За таких обставин бездоказовим є покликання відповідача на те, що роботодавець ухиляється від здійснення примирних процедур, оскільки такі можуть застосовуватися лише у випадках, що передбачені ст. 2 Закону. Суд вважає встановленим, що виникнення конфлікту на підприємстві не носить характеру колективного трудового спору, а стосується він головної обставини - призначення на посаду директором заводу конкретної особи - [PERSON] Вирішення цього питання не відноситься до компетенції роботодавця - ДП "Зірненський спиртовий завод", оскільки призначення директора заводу, як про це свідчить наказ № 291- к від 26 листопада 2014 року у відношенні діючого директора заводу [PERSON] (а. с. 6) та витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а. с. 10-11), належить до відання керівника державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Міністерства аграрної політики та продовольства України. А у відповідності з п. "б" ст. 21 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" незаконними визнаються страйки оголошені без додержання найманими працівниками, профспілкою, об'єднанням профспілок чи уповноваженими ними органами положень статей 2, 4, 6, частин першої і п'ятої статті 12, частин першої, третьої і шостої статті 19 цього Закону. За встановлених обставин суд визнає страйк незаконним, зобов'язує учасників страйку прийняти рішення про припинення або відміну оголошеного страйку, а працівників розпочати роботу не пізніше наступної доби після дня вручення копії рішення суду органові (особі), що очолює страйк, керівникові страйкового комітету заводу [PERSON] Суд також покладає на відповідача [PERSON] понесені заводом судові витрати, оскільки її вимоги судом визнанні безпідставними.

Outcome: approved