Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Адміністрація державної прикордонної служби України позов мотивує тим, що [PERSON] проходив військову службу (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького (надалі - НАДПСУ) з 03.08.2016 року по 21.04.2017 року, на посаді курсанта факультету правоохоронної діяльності. 21.04.2017 року відповідач був звільнений з військової служби у відповідності до п. "е" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" через службову невідповідність. Дана обставина підтверджується витягом з наказу ректора НАДПСУ №257-ос від 21.04.2017 року. Вислуга років на день звільнення складає 1 рік 09 місяців 03 дні. Відповідач під час навчання у НАДПСУ перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Адміністрації державної прикордонної служби України на утримання відповідача було витрачено: на грошове забезпечення - 69 841,96 грн.; на продовольче забезпечення - 447,07 грн.; на забезпечення речовим майном - 3466,26 грн.; на медичне забезпечення - 321,29 грн., всього на суму 74 076,58 грн. Дана обставина підтверджується відповідними довідками. [PERSON] був звільнений з військової служби відповідності до п. "е" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" - через службову невідповідність. Діями відповідача заподіяно державі шкоду в сумі 74\~076,58 грн. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в його користь грошові кошти в розмірі 74 076,58 грн. - витрати, повязані з утриманням [PERSON] у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького. Представник Адміністрації державної прикордонної служби України подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак не подав відзив, враховуючи, що Адміністрація державної прикордонної служби України не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проходив військову службу (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького з 03.08.2016 року по 21.04.2017 року на посаді курсанта факультету правоохоронної діяльності. Як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2017 року [PERSON] був звільнений з військової служби у відповідності до п. "е" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" через службову невідповідність, про що свідчить витяг з наказу ректора НАДПСУ №257- ос від 21.04.2017 року. Вислуга років на день звільнення складає 1 рік 09 місяців 03 дні. Як встановлено судом, [PERSON], під час навчання у НАДПСУ перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Державою, в особі Адміністрації державної прикордонної служби України, на утримання відповідача було витрачено наступні кошти: на грошове забезпечення - 69 841,96 грн.; на продовольче забезпечення - 447,07 грн.; на забезпечення речовим майном - 3466,26 грн.; на медичне забезпечення - 321,29 грн., що в загальній сумі становить 74 076,58 грн., що підтверджується відповідними довідками. Таким чином, діями відповідача заподіяно державі шкоду в сумі 74\~076,58 грн. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи сцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах ~: вноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України. Пунктом 10 статті 25 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання провжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом пяти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади , витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу, витрат повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» № 964 від 12.07.2006року, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, а також оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 1.1 спільного наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України № 419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» порядок зрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, повязаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість (в даному випадку небажання продовжувати навчання). Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст.326 Цивільного кодексу України, у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади, в даному випадку Державна прикордонна служба України. Ст.1166 Цивільного Кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Національна академія Державної прикордонної служби України ім.Б.Хмельницького є структурною одиницею Державної прикордонної служби України. Командування академії несе повну відповідальність за збереження та ефективне використання закріпленого за вказаним навчальним закладом майна. Отже, невідшкодування відповідачем витрат, пов'язаних з утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України . Б Хмельницького, є прямою шкодою державі. Укладаючи контракт з позивачем, [PERSON], взяв на себе обов'язок протягом не менш як п'яти років, після закінчення навчання у вищому військовому навчальному закладі, продовжувати проходження військової служби на посадах офіцерського складу в органах Державної прикордонної служби України, а у разі дострокового розірвання контракту - відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі. Умови контракту недійсними не визнавались. [PERSON] ознайомлений з ними та знав про свій обов'язок відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Судом встановлено, що в добровільному порядку [PERSON] витрати, повязані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі, не відшкодував, хоча зобов'язаний був це зробити. Згідно\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), згідно\~ст. 610 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1\~ст. 611 Цивільного кодексу України\~у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, позовні вимоги Адміністрації державної прикордонної служби України про відшкодування витрат, повязаних з утриманням [PERSON] під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, слід задовольнити . Крім того, на підставі ч.1\~ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стягненню з відповідача в користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved