Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

30.03.2016 року позивач ПАТ НАСК "ОРАНТА" звернулося до суду із позовом до відповідача, який 04.07.2016 року уточнив та просить стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 2770,34 грн., та судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 05.01.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування № АЕ/0781397 автомобіля [NUMBER]. Проте, 06.08.2013 року сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER]. Позивач виплатив власнику пошкодженого з вини відповідача автомобіля суму страхового відшкодування у розмірі 2770,34 грн., у зв'язку із чим, ПАТ НАСК "ОРАНТА" звернулося до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача ПАТ НАСК "ОРАНТА" - Хустик О.Ю. підтримав уточнену позовну заяву та просить задовольнити вимоги. При цьому представник пояснив, що регресна вимога до відповідача виникла у зв'язку із неналежним сповіщенням відповідачем страхової компанії про ДТП. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, так як пояснив, що після вчинення ДТП він усно повідомив працівників страхової компанії до ДТП, згодом привіз до страхової компанії копію постанови про притягнення його до відповідальності. Відповідач вказав, що у зв'язку із невеликою сумою страхового відшкодування йому пообіцяли виплатити кошти потерпілій особі без проблем. Відповідач після ДТП погане себе почував, представники страхової компанії побажали йому виздоровлення. Однак, належних письмових доказів на теперішній час щодо сповіщення ним страхової компанії про ДТП у відповідача немає. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що кошти від страхової компанії в якості страхового відшкодування отримала, однак, ані до суду за копією постанови про притягнення відповідача до відповідальності, а ні до страхової компанії із такою копією постанови не зверталася. Вислухавши учасників справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 09.01.2013 року між ПАТ НАСК "ОРАНТА" та [PERSON] було укладено договір страхування № АЕ/0781397 автомобіля [NUMBER], строк дії договору до 09.01.2014 року, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн. /а.с. 10/. 06.08.2013 року о 14.00 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Комітетській у м. Одесі, не витримав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Галія С.П. від 11.09.2013 року по справі № 520/10682/13-ц [PERSON]. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України /а.с. 12/. Згідно розрахунку страхового відшкодування від 11.10.2013 року дослідження № ВН5204ВТ-15.08/2 від 15.08.2013 року та страхового акту № ОЦВ-13-10225/1 розмір страхового відшкодування, спричиненого власнику автомобіля [NUMBER] становить 2 770,34 грн. /а.с. 20-28/. Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ НАСК "ОРАНТА" 18.11.2013 року перерахувало [PERSON] кошти у розмірі 2 770,34 грн. /а.с. 36/. Таким чином, позивач виконав свої обов'язки щодо виплати [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 2 770,34 грн. У ході розгляду справи представник позивача ПАТ НАСК "ОРАНТА" пояснював, що регресна вимога до відповідача виникла у зв'язку із неналежним сповіщенням відповідачем страхової компанії про ДТП. Відповідно до абз. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] у ході розгляду справи пояснював, що після вчинення ДТП він усно повідомив працівників страхової компанії про ДТП, привіз до страхової компанії копію постанови про притягнення його до відповідальності, та у зв'язку із невеликою сумою страхового відшкодування йому пообіцяли виплатити кошти потерпілій особі, письмової заяви він не писав. При цьому, відповідач зазначив, що належних письмових доказів на теперішній час щодо сповіщення страхової компанії про ДТП у нього немає. Таким чином, враховуючи, що на виконання положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України відповідачем [PERSON] не надано належних доказів сповіщення страхової компанії про ДТП, суд приходить до висновку, що у ПАТ НАСК "ОРАНТА" наявні підстави для пред'явлення регресного позову до відповідача. З урахуванням вказаного, враховуючи належне виконання позивачем ПАТ НАСК "ОРАНТА" своїх обов'язків щодо виплати за договором страхування страхового відшкодування потерпілій особі, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ НАСК "ОРАНТА" підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved