Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

У вересні 2013 позивач [PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що о 22 год. 20 хв. 10 вересня 2012 року на вул. Луговій в м. Києві, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля PEUGEOT 107, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля PEUGEOT 307, д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2012 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 10 вересня 2012 року, автомобіль, власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження та тривалий час не експлуатувався. Для пересування містом позивач змушений був орендувати у [PERSON] автомобіль DAEWOO Lanos, д.р.н.[NUMBER], за що сплатив орендодавцеві 6000,00 грн. Також [PERSON] зазначив, що він зазнав душевних страждань у зв'язку з пошкодження його автомобіля. Розмір відшкодування спричиненої йому моральної шкоди позивач оцінив у 10000,00 грн. З цих підстав [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь витрати на оренду автомобіля у сумі 6000,00 грн., витрати, пов'язані з нотаріальним посвідченням договору оренди автомобіля, у сумі 710,00 грн., франшизу у сумі 347,17 грн. та 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просили суд його задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково, проти стягнення з його довірителя франшизи у сумі 347,17 грн. не заперечував. Решту позовних вимог представник відповідача вважав необґрунтованими та просив суд відмовити у їх задоволенні. Представник залученого до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - ПрАТ "СК "УСГ") у судове засідання не з'явився, третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за відсутності її представника. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що о 22 год. 20 хв. 10 вересня 2012 року на вул. Луговій в м. Києві, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля PEUGEOT 107, д.р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля PEUGEOT 307, д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2012 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а.с.5). Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 10 вересня 2012 року за участю автомобіля PEUGEOT 107, д.р.н. [NUMBER], та автомобіля PEUGEOT 307, д.р.н. [NUMBER], є водій [PERSON] Внаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження. 13 вересня 2011 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - ПрАТ "СК "АХА Страхування") (страховик) та [PERSON] (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1129а/11к-03, предметом якого є страхування ризиків, пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем PEUGEOT 107, д.р.н. [NUMBER]. П.3 ч.1 ст.988 ЦК України та п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. За положеннями ст.9 Закону України "Про страхування" франшизою є частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 13 вересня 2013 року №1129а/11к-03 страховиком ПрАТ "СК "АХА Страхування" сплачено страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування у сумі 29502,11 грн. за вирахуванням франшизи у сумі 347,17 грн. П.1 ч.1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відтак, франшиза у сумі 347,17 грн. підлягає стягненню з особи, винної у заподіянні шкоди, якою є [PERSON] Судом встановлено, що цивільна відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля марки PEUGEOT 307, д.р.н. [NUMBER], була застрахована ПрАТ "СК "УСГ" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6870666. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складає 50000,00 грн., франшиза за договором - 510,00 грн. У відповідності до п.22.1., п.22.2 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. У зв'язку з цим ПрАТ "СК "АХА Страхування" звернулося до ПрАТ "СК "УСГ" в порядку суброгації з вимогою сплатити страхове відшкодування у сумі 29502,11 грн. Зважаючи на те, що розмір збитків, заподіяних власнику автомобіля PEUGEOT 107, д.р.н. [NUMBER], було розраховано без врахування фізичного зносу транспортного засобу, ПрАТ "СК "УСГ" здійснило виплату ПрАТ "СК "АХА Страхування" страхового відшкодування, у сумі 27708,61 грн. (за вирахуванням даної величини і франшизи у сумі 510,00 грн.). Як зазначав у своєму позові [PERSON], до матеріальних збитків, спричинених йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 10 вересня 2012 року, відносяться також витрати, сплачені ним за оренду у [PERSON] автомобіля DAEWOO Lanos, д.р.н. [NUMBER], у сумі 6000,00 грн. та витрати, пов'язані з нотаріальним посвідченням договору оренди автомобіля, у сумі 710,00 грн. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Нормою ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Чинним цивільним законодавством визначено, що особа, якій завдано збитків, має довести не лише факт заподіяння збитків та їх розмір, а й причинний зв'язок між протиправними діями відповідача та шкідливими наслідками. Зважаючи на те, що [PERSON] не доведено необхідність укладення договору оренди автомобіля (зокрема, виключна потреба у пересуванні автомобілем), грошові кошти сплачені орендарем цим договором, не можуть вважатись збитками в розумінні ст.22 ЦК України. Не відносяться до збитків і витрати позивача, пов'язані з нотаріальним посвідченням договору оренди автомобіля, у сумі 710,00 грн., Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження сплати ним [PERSON] орендної плати за користування автомобілем DAEWOO Lanos, д.р.н.[NUMBER]. Ч.1 ст.23 ЦК України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П.3 ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 10 вересня 2012 року, [PERSON] зазнав душевних страждань, пов'язаних з пошкодженням належного йому на праві власності автомобіля PEUGEOT 107, д.р.н. [NUMBER]. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. П.1 ч.2 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Аналізуючи положення ст.ст.23, 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", слід зробити висновок, що відшкодування потерпілому моральної шкоди з підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, проводиться в розмірі, визначеному судом, особою, яку визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] у сумі 2000,00 грн. та стягнути його на користь позивача з відповідача [PERSON] У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог: у сумі 344,10 грн. (229,40 грн. + 114,70 грн. = 344,10 грн.). З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 22, 23, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст.9, 20 Закону України "Про страхування",

Outcome: partial