Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

11 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON], про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1996 року проживає у незареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка з 11 лютого 1978 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] і фактично з ним проживала до 1996 року. Протягом останніх 17 років вони з [PERSON] проживають однією сім'єю, ведуть спільне господарство. [INFO] у них народилася дочка [PERSON], у свідоцтві про народження якої її батьком був записаний [PERSON], оскільки [PERSON] на час народження дочки перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. З часу народження дочки і по даний час він визнає себе батьком [PERSON], разом з дружиною виховує та утримує її. Остання також визнає його своїм батьком. Позивач був впевнений, що у свідоцтві про народження дочки він записаний її батьком, оскільки бачив, що у документах, зокрема, які підтверджують її навчання у Новозагорівській ЗОШ І ступеня та Старозагорівській ЗОШ І-ІІІ ступенів, його дочка записана і проходить навчання як "[PERSON]". Лише під час вирішення питання про видачу паспорта та документів про закінчення навчання на ім'я дочки позивачу стало відомо, що у свідоцтві про її народження батьком записаний відповідач [PERSON] З врахуванням уточнених позовних вимог просить визнати його батьком [PERSON] Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції виключити з актового запису № 4 від 26 лютого 1998 року про народження [PERSON] відомості про [PERSON] як батька дитини. Крім того, внести відповідні зміни до актового запису про народження, вказавши [PERSON] батьком [PERSON] та змінити запис в графі по батькові дитини з "[PERSON]" на "[PERSON]". У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Судові витрати у справі просив залишити за ним. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги, пояснив, що не проживає із [PERSON] тривалий час, хоча шлюб вони не розривали, при цьому з достовірністю знає, що не являється батьком [PERSON], про що подав письмову заяву. Не заперечує проти виключення відомостей про нього як батька [PERSON] із актового запису про народження останньої. Представник відповідача - відділу ДРАЦС Локачинського районного управління юстиції Микитко А.А. у судовому засіданні позовні вимоги визнала також, не заперечувала проти внесення змін в актовий запис про народження [PERSON] Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що з 1996 року проживає однією сім'єю з позивачем [PERSON], хоча перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] У зв'язку із цією обставиною при народженні її дочки [PERSON], батьком якої є позивач, у її свідоцтві про народження батьком був записаний [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], представника відповідача- відділу ДРАЦС Локачинського районного управління юстиції, третьої особи [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Як роз'яснено в п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі -КпШС), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно із ч.3 ст. 53 КпШС при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Отже, за змістом наведеної норми закону встановлення судом батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин: спільного проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і позивачем або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що з достовірністю підтверджують визнання позивачем батьківства. Із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], які перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвами серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 04 листопада 2014 року (а.с.7,8). Відомості про батька [PERSON] вказані у її свідоцві про народження згідно із ст.52 КпШС. Разом з тим, судом встановлено, що матір дитини [PERSON] з 1996 року по даний час спільно проживає із позивачем [PERSON], ведуть господарство, а також спільно виховують, забезпечують здобуття освіти та утримують [PERSON] Зазначене підтверджується поясненнями сторін у справі та третьої особи, а також показами свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні позивач [PERSON] ствердив, а відповідач [PERSON] визнав той факт, що він не є батьком дитини [PERSON] Позивач [PERSON] письмово підтвердив своє батьківство щодо дитини, а відповідач [PERSON] - те, що не являється батьком дитини. Ця обставина визнається сторонами, а тому доказуванню не підлягає в силу вимог ст.61 ЦПК України. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не може бути записаний в актовому записі про народження [PERSON] її батьком. Як передбачено ст. 63 КпШС по батькові дитини присвоюється за іменем батька. Оскільки визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів сторін та дитини, у відповідності до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України позов підлягає до задоволення повністю. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за ним.

Outcome: approved