Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно укладеного кредитного договору б/н від 27.02.2008 р. відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . У зв'язку з тим, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору, а саме станом на 22.11.2013 р. виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 19 901 грн. 33 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 2 206 грн. 57 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 9 445 грн. 89 коп., 6 825 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 16 414 грн. 62 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань, 500 грн. штраф (фіксована частина), 923 грн. 87 коп. - штраф (процентна складова), а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом, а також сплачені судові витрати у сумі 229 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк", підтвердив позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Суд, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду у відсутність відповідача. Суд, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON]., 27.02.2008 р. укладений кредитний договір, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 3 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 24 % річних. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.3.2 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводити перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість надання кредиту на платіжну картку. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню Банка, та Клієнт дає право Банку в любий момент змінити (збільшити чи зменшити) кредитний ліміт. Згідно з п. 8.6. умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує умов кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 22.11.2013 р. виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 19 901 грн. 33 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 2 206 грн. 57 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 9 445 грн. 89 коп., 6 825 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 16 414 грн. 62 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань, 500 грн. штраф (фіксована частина), 923 грн. 87 коп. - штраф (процентна складова) До теперішнього часу заборгованість не погашена. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інші не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими. Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Разом з тим, згідно зі ст. 253, 256, 257 ЦК України загальна позовна давність, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки, при цьому, згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) застосовується позовна давність в один рік. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до вимог статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В контексті рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 р. щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 ст.1 ст. 11, ч. 8 ст. 18, ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України, суд вважає, що держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Зазначені тлумачення також закріплені у п. 31 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). Договір укладено 27 лютого 2008 року з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. За таких обставин у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право пред'явити вимогу до боржника про виконання порушеного зобов'язання щодо повернення кредиту, починаючи з 27 лютого 2009 року протягом наступних трьох років. Проте позов пред'явлено 19 грудня 2013 р., тобто поза строком позовної давності, встановленої законом. Позивачем в установленому законом порядку не заявлено клопотання про поновлення строків звернення до суду та не доведено поважність причин пропуску позовної давності. З урахуванням наведеного, суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, а тому в їх задоволені слід відмовити, у зв'язку з пропуском строку для звернення з позовом, встановленого законом, без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed