Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, що складає 12254 гривні 49 копійок. Як зазначив представник позивача у позовній заяві, 24.05.2012 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у позивача у розмірі 4000 гривень, шляхом підписання заяви та встановлення їй кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою щомісячних відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає стоку дії картки; проте відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим у неї станом на 19.03.2019 року склалася заборгованість у розмірі 12254 гривні 49 копійок, що складається із: 3353 гривні 87 копійок заборгованість за тілом кредита; 2450 гривень 81 копійка заборгованість за простроченим тілом кредита; 4340 гривень 07 копійок пеня; 1050 гривень пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; 500 гривень та 559 гривень 74 копійки штрафи. Позивач просить стягнути зазначену суму у судовому порядку. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав заяву, згідно якої підтримав позов, просить задовольнити заявлені вимоги, та розглянути справу за своєї відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала відзив на позов, згідно якого вимоги позивача не визнала. За змістом відзиву, відповідачка заперечила факт укладання кредитного договору на умовах, які зазначив позивач, звертаючи увагу на суперечності щодо суми кредита у наданих документах та інші обставини. Крім того, позивачка просить застосувати до вимог позивача наслідки пропуску позовної давності. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що підстав для задоволення позову немає. Суд виходить з того, що: відповідно до чч.1, 2 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Так, документами, наданими позивачем анкетою-заявою від 04.09.2012 року (а.с.11) вбачається, що відповідачка дійсно 24.05.2012 року отримала у позивача кредит у розмірі 1500 гривень. При цьому, для суду є незрозумілими твердження позивача про те, що розмір кредиту складає 4000 гривень, а заборгованість за тілом кредиту понад 5000 гривень, оскільки зі змісту анкети-заяви, розмір кредиту склав лише 1500 гривень; ані у позовній заяві, ані у наступних письмових поясненнях позивачем не наведено відомостей щодо обставин та підстав збільшення суми кредитування, більш того, на запит суду позивач своїм листом від 08.10.2019 року (а.с.75) повідомив, що додаткові угоди між банком та відповідачкою не укладалися. Відносно вимог позивача про стягнення з відповідачки пені та штрафів суд також враховує, що анкеті-заяві від 04.09.2012 року відсутні будь-які дані про погодження сторонами умов їх сплати відповідачкою. Позивачем також подані "Тарифи на обслуговування кредитних карт" та "Умови та правила надання банківських послуг", які нібито є частиною укладеного кредитного договору, але ці "Тарифи" та "Умови" відповідачкою не підписані, і за наявними доказами відсутні дані, які б їх дозволяли достовірно ідентифікувати ці "Тарифи" та "Умови" як частину кредитного договору, укладеного з відповідачкою. Крім того, зі змісту "Тарифів" та "Умов" вбачається, що вони містять положення щодо зобов`язань позичальника за різними кредитними програмами та різними видами кредитних карток, а за якою самою програмою був укладений договір з відповідачкою, є незрозумілим. Таким чином, докази, надані позивачем, свідчать про отримання відповідачкою 04.09.2012 року позики (кредиту) у розмірі 1500 гривень, без умов збільшення його розміру, а також пені та штрафів у випадку прострочення його повернення. З розрахунку суми заборгованості, наданого позивачем (а.с.5-10) вбачається, що ця сума відповідачкою відшкодована позивачу на момент розгляду справи у повному обсязі. З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку про безпідставність заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed