Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

30.03.2021 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, з дня звернення з позовом до суду - 30.03.2021 р і до закінчення навчання чи до досягнення дочкою 23-річного віку. В позовній заяві позивачка вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, має з ним спільну дочку - [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою 1-го курсу комунального закладу вищої освіти "Рівненська медична академія", денної форми навчання. Позивачка позбавлена фінансової можливості забезпечити належний рівень проживання та навчання дочки, яка навчається стаціонарно і потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу дочці , хоча може таку допомогу надавати. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у письмовому відзиві просить відмовити у задоволенні позову, так як має нестабільний заробіток, заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 50 тисяч гривень, працювати постійно не може за станом здоров`я, оскільки має хронічні захворювання. З 2019 року офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, допомогу не отримує, також не отримує пенсію, інші доходи відсутні. Окрім того, позивачка не надала доказів про те, що дочка дійсно потребує матеріальної допомоги. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] народження , є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). 23 серпня 2018 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області шлюб між стронами розірваний (а.с.6). [PERSON] , [INFO] народження досягла повноліття, є студенткою 1 курсу за спеціальністю "Фармація, промислова фармація" КЗВО "Рівненська медична академія". Форма навчання очна (денна). Навчається з 15 вересня 2020 року по 28 червня 2023 року на державній формі навчання, що стверджується Довідкою № 1259 від 25.02.2021 р, виданою КЗВО "Рівненська медична академія" (а.с.3). Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23.01.2019 у справі № 346/103/17-ц . Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини - [PERSON] , [INFO] народження , яка досягла повноліття, але не досягла віку 23 років; необхідність придбання підручників у зв`язку з навчанням, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження в м. Рівне, у зв`язку з навчанням вона не взмозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Суд також враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у нього групи інвалідності, але наявність інших захворювань, що обмежують його у працездатності (а.с. 23), відсутність постійного доходу у зв`язку із звільненням з роботи 11.11.2019 р (а.с.21). Однак, суд знаходить безпідставним посилання відповідача на наявність заборгованості зі сплати аліментів в користь позивачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] народження , до досягнення нею повноліття, оскільки цей обов`язок він повинен був виконати до 04 березня 2021 р. Разом з тим, враховуючи вік відповідача (а.с.19), відсутність у нього інших утриманців, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати, відсутність доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки у розмірі 3000,00 грн, суд знаходить за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial