Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

КП «ЖЕК №7» звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги з обслуговування будинку та при будинкової території за період з травня 2009року по жовтень 2014 року включно в сумі 5763грн.06коп.. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS], який обслуговує КП " ЖЕК№7". Станом на 01.11.2014 р., за період з 01.05.2009р. у відповідача утворилася заборгованість у сумі 5763 грн. 06 коп. за надані послуги з утримання житла та при домової території. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Відповідач - [PERSON] позов не визнала обгрунтовуючи це тим, що позивач не надавав перелічених ним послуг з утримання будинку та прибудинковоїї території і вказані роботи не виконував, а тому вважає , що не вона повинна платити за вказані послуги. Окрім того зазначила, що оплату здійснювала в розмірі, на яку вважала виконані відповідні роботи позивачем. Окрім того вважає, що у позивача не має підстав для стягнення зазначеної суми, оскільки минув строк позовної давності, який просить застосувати. Також зазначає, що між ними не виниклі договірні відносини, оскільки відповідач має надавати послуги лише за договором, який між ними не укладався. Відповідач- [PERSON]. повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутність та відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази суд приходить до переконання, що позов КП « ЖЕК№7» підлягає задоволенню. Так в судовому засіданні було встановлено, що будинок [ADDRESS] було передано на баланс КП «ЖЕК№7» . Цей факт сторонами не оспорюється. Окрім того встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджено відповідачем та не оспорюється сторонами. Відповідач [PERSON] є членом родини [PERSON] , зареєстрована та проживає в зазначеній квартирі. Відповідачем [PERSON] оспорюється сам факт такої заборгованості, оскільки вона вважає, що позивач не виконував всі належні до виконання обов'язки по обслуговуванню будинку. Так в будинку тривалий час не робився ремонт , не проводилося прибирання у під'їздах, та інші роботи. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Перевіривши вищезазначені доводи суд приходить до переконання, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт не виконання, чи не належного виконання обов'язків по утриманню зазначеного будинку та прибудинкової території, що дає підстави для не сплати ним платежів за обслуговування будинку, або проведення перерахунку. Як зазначено вище, виконком Слов'янської міськради, як орган управління територіальної громади передав на баланс КП «ЖЕК №7» житловий будинок для їх утримання та обслуговування. Згідно рішення виконкому Слов'янської міської ради №153 від 18.03.2009р. були затверджені тарифи підприємствам які утримують та обслуговують житловий фонд Слов'янської міськради. Додатками до цього рішення передбачено структуру тарифів. Відповідач не погоджуючись з вимогами , посилався на те, що КП "ЖЕК №7" робіт по обслуговуванню та утриманню будинку [ADDRESS], перелічених в п.1,2,3,5, за вказаний період не проводив. А саме не виконував робіт з освітлення місць загального користування, прибирання при домової території, деритизацію та дезінфекцію, протипожежні заходи. Як на докази своїх доводів відповідач [PERSON] послалась на звернення до виконкому Слов'янської міськради з приводу не виконання відповідачем ремонту даху та на розрахунок витрат на послуги з утримання будинку та споруд, придомової території з 01.05.2009року по пров. Чубаря.9 складений директором КП «ЖЕК №7» , з якого вбачається, що тариф на місяць складає 1,8096грн. за 1кв.м. площі. При цьому також позивач зазначив, що він звертався стосовно зазначених недоліків до позивача, однак не запрошував представників КП « ЖЕК №7» для складання акту-претензії про не виконані, чи не належно виконані роботи, з заявами про перерахунок послуг до позивача не звертався. Та акти про не виконані, чи не належно виконані роботи відповідачем не складались. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"- утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства. Статтею 19 цього Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Враховуючи приписи ст.20,21 цього Закону, обов"язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг лежить як на виконавцеві таких послуг так і на споживачеві. Як встановлено в суді, між сторонами виникли договірні відносини стосовно надання комунальних послуг, про що свідчить надання відповідних послуг позивачем та сплата відповідачами таких послуг. Такі обставини свідчать про укладання сторонами правочину в усній формі, що не суперечить вимогам Закону України "Про житлово-комунальні послуги", стосовно форми правочину, з врахуванням вимог ст.202, 205, 206 ЦК України. Таким чином доводи відповідача, стосовно того , що за відсутності письмового договору в позивача немає підстав вимагати оплати комунальних послуг , є безпідставними та не грунтуються на законі. Стосовно доводів відповідача про відсутність у позивача підстав для вимог про стягнення плати за послуги, які ним не було надано суд виходить з наступного. Так відповідно до ст.18 Закону України "Про житлово комунальні послуги", передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. Наведені вимоги законодавства свідчать про те, що діючим законодавством не передбачено підстав для відмови від сплати за не надані, чи неналежно надані послуги. Передбачено лише право споживача на перерахунок таких послуг при умові заявлення претензії. В суді відповідач пояснила, що за час, за який у відповідача склалась заборгованість, акти-претензії стосовно порушення умов та якості виконання робіт по обслуговуванню будинку, не складались. Вона особисто з претензіями з цього приводу до КП " ЖЕК №7" та з приводу перерахунку платежів , не зверталась. Як на підтвердження своїх доводів стосовно наданих послуг по обслуговуванню будинку [ADDRESS] , позивач надав суду документи , договір на виконання робіт та акт прийому виконаних робіт, наряди -завдання на виконання робіт, що підтверджують факти виконання робіт з утримання будинку. Вказані обставини свідчать про те, що позивач виконував роботи по утриманню та обслуговуванню будинку [ADDRESS] та прибудинкової території. При цьому суд не враховує якість та належність виконання цих робіт, на що звертає увагу відповідач, оскільки як зазначено вище, відповідачами, як споживачами послуг, не надано доказів ( актів-претензій) про не виконання чи не належне виконання робіт та з цього приводу сторонами не вирішувалось питання про здійснення перерахунку комунальних послуг, як передбачено вимогами ст.18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Враховуючи положення ст. 11, 509 ЦК України у сторін виникли зобов'язання одне до одного по наданню комунальних послуг та по сплаті таких послуг. Відповідачі [PERSON]. та [PERSON] ці послуги отримували, а тому в них виникло зобов'язання по сплаті зазначених послуг. Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачами сплати комунальних послуг та наданого відповідачем розрахунку витрат на послуги з утримання будинку та споруд, при домової території з 01.05.2009року по [ADDRESS] свідчать, що розрахунок заборгованості позивачем складався з урахуванням встановленого тарифу 1,8096грн. за 1кв.м. площі, що не суперечить наданому відповідачем розрахунку. Однак при цьому слід зазначити, що позивач звернувшись з вимогами про стягнення заборгованості просить стягнути таку заборгованість за період з травня 2009року по жовтень 2014 року включно, про що зазначено в позові, наданих розрахунках та відповідає поясненням представника позивача в суді. Разом з тим , як вбачається з наданого розрахунку заборгованості до суми заборгованості за вказаний період , включена також сума заборгованості за минулий період з 01.12.2005року в розмірі 940, 16грн., про що свідчить наявність вказаного в розрахунку сальдо на 01.05.2009року, в розмірі 940,16грн.. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб? поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Враховуючи , що позивач не звертався з вимогами про стягнення заборгованості з відповідачів за інший період ніж з травня 2009року по жовтень 2014року, підстав для вирішення питання про стягнення такої заборгованості за інший період в суду не має. Тому в задоволенні цих вимог слід відмовити. Наданий розрахунок заборгованості відповідачами не оспорюється , відповідає нарахуванням оплати відповідно до встановленого тарифу, тому є обґрунтованим в частині нарахувань та сплати споживачами комунальних послуг за період з травня 2009року по жовтень 2014року. Таким чином із визначеної суми слід відрахувати суму заборгованості за інший період в розмірі 940,16грн., що буде становити 4822,90грн. Стосовно доводів відповідача про застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного. За змістом ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного праву або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлено у три роки. Відповідно до приписів ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов"язаннями визначеними строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Враховуючи правовідносини, що склались між сторонами відповідачі, як споживачі наданих послуг, повинні здійснювати щомісячно оплату наданих послуг , відповідно до п.5 ч.3 ст..20 та ст.32 ЗУ «Про житилово-комунальні послуги». Наведене свідчить про те, що перебіг позовної давності у зазначених відносинах сторін починається з часу, котли відповідач не здійснив щомісячний платіж за надані послуги. Частиною третьою ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Відповідачка [PERSON] звернулась з відповідною заявою до суду. Вирішуючи питання про можливість застосування ст. 257 ЦК України, суд враховує надані позивачем розрахунки заборгованості, з яких вбачається, що відповідачі не здійснювали оплату комунальних послуг частково. А саме у 2009році нараховувалось для сплати суми, які сплачувались, однак не в повному розмірі нарахованих сум. Взагалі не було сплачено лише у червні, вересні, грудні 2009року. аналогічна саткова сплата здійснювалась і у 2010році. Відсутня оплата лише в лютому, липні, серпні, вересні і грудні 2010року. .За інші періоди 2011-2014років відповідачем здійснювалась оплата не в повному обсязі. За приписами ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи встановлені обставини та вимоги ст. 257, 264 ЦК України судом встановлено, що за період, за який позивач просить стягнути заборгованість та до часу звернення до суду 14.11.2014року, трирічний строк позовної давності не минув. Оскільки його перебіг переривався періодичними платежами, що здійснювали відповідачі, що свідчить про визнання ним свого боргу, а окрім того він переривався зверненням позивача до суду із аналогічними заявами про видачу судового наказу у серпні 2011року та у вересні 2013року .

Outcome: partial