Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

В березні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] акціонерного товариства Запорізький втормет, (далі - ПАТ Запорізький втормет), [PERSON] про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зазначив, що 25 листопада 2014 року о 18 год. 00 хв. водій [PERSON], перебуваючи з ПАТ Запорізький втормет у трудових відносинах (начальник цеху) та керуючи автомобілем марки «Івеко», номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності товариству, на 281 км + 600м автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ буксирував технічно несправний причеп р.н. [NUMBER], чим порушив вимоги пункту 2.3а Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Внаслідок технічної несправності на причепі відірвалось колесо, яке викотилося на полосу руху належного позивачу на праві власності автомобілю "Mercedes Benz 311 CDI Sprinter", р.н. [NUMBER], під його керуванням, що призвело до зіткнення. В результаті дорожно транспортної пригоди (далі ДТП) автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Розмір майнової шкоди складається: з вартості відновлюваного ремонту автомобілю в сумі 148 184 грн. 26 коп. та вартості матеріальних збитків на суму 51\~772 грн. 38 коп. Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Приватне акціонерне товариство Українська пожежно-страхова компанія (далі ПАТ Українська пожежно-страхова компанія), в якій застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], сплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 50\~000 грн. в межах страхової суми, а різницю між страховим відшкодуванням та вартістю відновлюваного ремонту автомобілю в сумі 98\~184 грн. 26 коп., на думку позивача, повинен сплатити ПАТ Запорізький втормет. Крім того, позивач стверджує, що діями [PERSON] йому як власнику пошкодженого майна спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 30\~000 грн. Оскільки відшкодувати шкоду у добровільному порядку відповідачі відмовились, просить суд стягнути з ПАТ Запорізький втормет збитки в сумі 98\~184 грн. 26 коп., з [PERSON] моральну шкоду в сумі 30\~000 грн. Ухвалою суду від 16.04.2015р. в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено ПАТ Українська пожежно-страхова компанія . 11.06.2015р. позивач [PERSON] надав до суду змінені позовні вимоги, в яких він просить суд стягнути з відповідача ПАТ Запорізький втормет спричинені йому збитки у сумі 98 184,26 грн. та моральну шкоду у сумі 30 000 грн. Позовні вимоги до [PERSON] позивач не заявляє. Ухвалою суду від 11.06.2015р. замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача ПАТ Запорізький втормет. [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ Запорізький втормет [PERSON], [PERSON] та його представник [PERSON] не визнали позовних вимог. Співвідповідач, а в подальшому третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] посилались на те, що в позовній заяві, всупереч вимогам закону, не вказано, в чому конкретно полягає спричинена позивачу моральна шкода, з чого він виходив при вирахуванні її розміру, а крім того, за спричинену внаслідок ДТП працівником моральну шкоду повинен несіть відповідальність роботодавець ПАТ Запорізький втормет, тобто позов в цієї частині предявлений не до тієї особи. Просили в задоволенні позову до [PERSON] відмовити повністю. Відповідач ПАТ Запорізький втормет посилається на те, що вартість матеріальних збитків, спричинених позивачу внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу відповідно до Звіту №11-023 спеціаліста - автотоварознавця складає 51\~772 грн. 38 коп., із цієї суми 50\~000 грн. вже сплачено страховою компанією. Сума вартості відновлюваного ремонту 148\~184 грн. 26 коп., визначена у звіті спеціаліста - автотоварознавця є розрахунковою, визначеною з метою розрахунку розміру матеріальних збитків відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003р., та не є тією сумою, що підлягає стягненню в рахунок відшкодування збитків, завданих внаслідок пошкодження автомобілю. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони немотивовані та необґрунтовані. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - ПАТ Українська пожежно-страхова компанія до суду не зявився, заяв не надавав. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін та їх представників, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 2014 року о 18 год. 00 хв. водій [PERSON], перебуваючи з ПАТ Запорізький втормет у трудових відносинах (начальник цеху) та керуючи автомобілем марки «Івеко», номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності товариству, на 281 км + 600м автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ в порушення вимоги п. 2.3а ПДР буксирував технічно несправний причеп р.н. [NUMBER]. Внаслідок технічної несправності на причепі відірвалось колесо, яке викотилося на полосу руху належного позивачу на праві власності автомобілю "Mercedes Benz 311 CDI Sprinter", р.н. [NUMBER], під його керуванням, що призвело до зіткнення. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. (а.с.18). У відповідності до ч.4\~ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] на момент вчинення ДТП перебував в трудових відносинах з ПАТ Запорізький втормет- працював на посаді начальника цеху, і виконував трудові обовязки був відряджений 25.11.2014р. на 3 дні до м.Миколаїв на підставі наказу №37/км для перевезення вантажу згідно подорожнього листа №55 від 25.11.2014р. вантажного автомобілю «Івеко», н.з. АА 8113 ІК, причеп АА 5266 ХР (а.с.42,58,59). Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових ) обов'язків. Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків. Також судом встановлено, що на дату вищевказаного ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ Українська пожежно-страхова компанія згідно полісу\~№АС/7287426 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.05.2014р., терміном дії з 23.05.2014 р. по 22.05.2015 р. (забезпечений транспортний засіб «Івеко», номерний знак [NUMBER]), та згідно полісу №АС/7136515 від 11.12.2013р. терміном дії з 30.12.2013р. до 29.12.2014р. (забезпечений транспортний засіб причеп, номерний знак [NUMBER]), за умовами яких ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого встановлено в розмірі 50 000,00 грн. на одного потерпілого (а.с.56,57). Згідно ст.2 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Аналогічна норма міститься в ч.2\~ст.999 ЦК України. У відповідності до ст.3 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Стаття 29 Закону передбачає, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст.36 Закону Страховик,

Outcome: partial