Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

21 липня 2021 року генеральний директор КНП «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» - Михайлюкович О.К. звернувся до суду з заявою в якій просить про госпіталізацію у примусовому порядку громадянки [PERSON] , [INFO] у психіатричному закладі. В обґрунтування свої вимог \~посилається на те, що [INFO] [PERSON] , [INFO] була госпіталізована до Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна психіатрична лікарня №2». За думкою комісії лікарів, хвора являє собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Абловій Ю.Ю. Частиною 1 статті 339 ЦПК України передбачено, що за умов, визначених\~Законом України\~"Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Водночас, за змістом частини 1 ст. 341 ЦПК України та \~ч. 2 ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до такого закладу в примусовому порядку розглядається судом за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги протягом 24 годин з дня її надходження. Також частиною 2 статті 341 ЦПК України передбачено, що \~справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги. Ухвалою судді від 27.07.2021 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання в порядку окремого провадження на 22 липня 2021 року, однак у зв`язку з неявкою одного присяжного розгляд справи відкладено до 26 липня 2021 року. У судовому засіданні лікар - психіатр Коваль Є.Г. підтримала заяву у повному обсязі, прокурор Чернишов О.С. не заперечував проти задоволення заяви. Особа стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, разом з тим повідомила, що дійсно вона має захворювання. Зацікавлена особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених\~статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених\~статтею 14 цього Закону. В силу\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є громадянкою України, проживає за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] , [INFO] була госпіталізована до Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна психіатрична лікарня №2». Згідно ч. ч. 2,\~ 5\~ ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно\~компетенцією лікаря-психіатра \~або комісії лікарів-психіатрів є встановлення\~діагнозу\~психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія\~лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення,\~прийняте\~лікарем-психіатром\~або\~комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. 14 липня 2021 року, при обстеженні психічного стану в Комунальному некомерційному підприємстві «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» комісія лікарів виявила, що [PERSON] психічно хворіє з 2013 року, тоді лікувалась в ОПЛ-4; з 2019 року госпіталізується в ОПЛ-2. Остання госпіталізація 4 дні тому. Знаходячись вдома, стала збудженою, метушливою, розторможеною, не спала, була агресивна до чоловіка. В зв`язку з чим була госпіталізована 02.07.2021 року. Знаходилась у закритому відділенні. Стан поліпшився, в зв`язку з чим була переведена у відкрите відділення, але там місця не трималась, знову стала збудженою, цинічною, агресивною, самостійно покинула відділення, висловлювала маячні ідеї відношення, була агресивна до медперсоналу. В зв`язку з чим знову переведена до закритого відділення. Психічний статус на час огляду: дуже збуджена, агресивна, місця не тримається, багатослівна, цинічна, погрожує розправою медперсоналу, викрикує прокльони на їх адресу, не підпорядковується режиму, відмовляється від лікування. Діагноз: шизоафективний розлад. Маніакальний тип з психотичними включеннями. Комісія прийшла до висновку: звернутися до Комінтернівського районного суду Одеської області з питанням про примусову госпіталізацію [PERSON] , в зв`язку з тяжким психічним захворюванням та неспроможністю самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Лікар психіатр підтвердила обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначила, про необхідність лікування [PERSON] у стаціонарних умовах. Згідно\~Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016\~судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому\~статтею 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями\~29,\~55\~Основного Закону\~України.\~Суд після\~незалежного і\~неупередженого розгляду\~питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для її госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди. Питання щодо строку госпіталізації та лікування до компетенції суду не входить. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

Outcome: approved