Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 14 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено поліс № АЕ/48322672 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого був застрахований транспортний засіб "Mazda CX-7" державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу [PERSON] мав місце страховий випадок 23 червня 2016 року за участю автомобіля марки Mazda CX-7 державний номерний знак [NUMBER], що застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Галицька». 04 серпня 2016 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КпАП. Згідно страхового акту № ГСК000001947-01М заявлена подія є страховим випадком за Полісом № АЕ/4832672 від 14 серпня 2015 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 761,26 грн. Згідно платіжного доручення № 5412 від 06 жовтня 2016 року позивачем перераховано на карту страхове відшкодування в сумі 761,26 грн. Просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 761,26 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява, що він є інвалідом ІІ групи, а тому звільнений від сплати судового збору. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 23 липня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. 14 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено поліс № АЕ/48322672 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого був застрахований транспортний засіб "Mazda CX-7" державний номерний знак [NUMBER] (а.с.7). 04 серпня 2016 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КпАП (а.с.16). Відповідно до повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу [PERSON] мав місце страховий випадок 23 червня 2016 року за участю автомобіля марки Mazda CX-7 державний номерний знак [NUMBER], що застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Галицька» (а.с. 9, 10). Згідно страхового акту № ГСК000001947-01М заявлена подія є страховим випадком за Полісом № АЕ/4832672 від 14 серпня 2015 року, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 761,26 грн. (а.с.18). Згідно платіжного доручення № 5412 від 06 жовтня 2016 року позивачем перераховано на карту страхове відшкодування в сумі 761,26 грн. (а.с.21). 17 травня 2017 року на адресу відповідача направлено претензію про відшкодування завданих матеріальних збитків в порядку регресу в розмірі 761,26 (а.с.8). Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях. Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Представник позивача на підтвердження позовних вимог посилалась на неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 16 березня 2018 року строк, а також доказів, на підтвердженя своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Положеннями пункту 5 частини 1 ст. 989 ЦК України передбачено обов»язок страхувальника повідомляти Страховикові про настання страхового випадку в строк, встановлений договором. Згідно п.п., 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Статтею 1191 ЦК України та п.п. п. 38.1.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно п.п. 38.1.1 п. 38.1, ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Враховуючи вищезазначене, правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, ці обставини зафіксовані правоохоронними органами, відповідач як особа, винен у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23 червня 2016 року, притягнутий до адміністративної відповідальності, при цьому позивач визнав страховий випадок, добровільно сплативши страхове відшкодування потерпілій особі. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке у своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі № 6-284цс15 та від 22 червня 2016 року по справі № 6-1253цс16. З матеріалів справи вбачається, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнута до адміністративної відповідальності. Позивач визнав зазначений випадок страховим, добровільно сплатив страхове відшкодування, а тому сам факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути підставою для задоволення позову про відшкодування шкоди в порядку регресу, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, оскільки регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Тому з урахуванням викладеного суд приходить висновку, неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не є підставою для відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, представник позивача на підтвердження позовних вимог посилався на самовільне залишення відповідачем, як учасником дорожньо-транспортної пригоди місця пригоди. Згідно п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Зі змісту постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року вбачається, що [PERSON] 23 червня 2016 року, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, самовільно залишив місце пригоди. Оскільки відповідач будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, тому позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: 02100, [ADDRESS], на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» (Код ЄДРПОУ 22186790, адреса місцезнаходження: 76018, вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ) у відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 761 (сімсот шістдесят одна) грн. 26 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 1762 грн. 00 коп. Оскільки відповідач є інвалідом І групи, тому відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача не підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved