Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Директор ТзОВ "КТЕ-Львів" Городецький Н.О. звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідачки на користь позивача суми несплаченого боргу за договором - 21019,50 грн, суми інфляційних витрат - 3597,05 грн та трьох відсотків річних - 1019 грн, що загалом становить - 25635,55 грн, а також судових витрат в сумі 1921 грн. Ухвалою від 10 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 жовтня 2017 року між ТзОВ "КТЕ-Львів" та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення - кладової ХХІХ загальною площею 2,7 кв.м в будинку [ADDRESS] . Договір нотаріально посвідчено. Того ж 02 жовтня 2017 року відповідачка прийняла від позивача вищевказане нежитлове приміщення, яке цього ж числа на підставі договору купівлі-продажу №7964 від 02 жовтня 2017 року зареєстроване за останньою. Реєстрацію вчинено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В. Станом на дату укладення договору купівлі-продажу №7964 [PERSON] повідомила ТзОВ "КТЕ-Львів", що вартість нежитлового приміщення в сумі 21019,50 грн нею сплачена повністю та перешкод для укладення договору і передачі права власності у позивача немає. Звірка розрахунків згідно даних руху коштів по банківських рахунках та бухгалтерському обліку між ТзОВ "КТЕ-Львів" та [PERSON] станом на дату укладення договору купівлі-продажу №7964 від 02 жовтня 2017 року не проводились. Проте, як з`ясувалось в лютому 2019 року після проведення звірок по розрахунках з усіма клієнтами позивача, відповідачка не сплатила і не мала наміру сплатити вартість нежитлового приміщення кладової ХХІХ в сумі 21019,50 грн. Після проведення звірки розрахунків в 2019 році позивач звернувся з відповідними запитами до банківських установ, в яких у нього відкриті поточні рахунки. Згідно відповідей АТ "Райффайзен Банк Аваль", АТ "ОТП Банк" надходжень коштів на банківські рахунки позивача від відповідачки за період з 01 жовтня 2017 року по 19 лютого 2019 року не було. Відповідно до картки клієнта з програми ведення бухгалтерського обліку щодо відповідачки, розрахунків між ТзОВ "КТЕ-Львів" та [PERSON] за придбану кладову не проведено. На претензії товариства відповідачка не реагує. Позивач вважає, що такі дії [PERSON] є неправомірними і такими, що призвели до вибуття з його власності нежитлового приміщення без оплати. Станом на травень 2019 року сума заборгованості [PERSON] складає 21019,50 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідачки суму інфляційних витрат - 3597,05 грн, 3% річних - 1019 грн та судові витрати, що складаються зі сплаченого ТзОВ "КТЕ-Львів" при зверненні до суду з даним позовом судового збору в сумі 1921 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Окрім того зазначив, що розрахунки з їхнім підприємством як з юридичною особою проводяться виключно через банківську установу, каса на підприємстві відсутня. Крім того, просив суд звернути увагу на положення п. 4.2. Попереднього договору купівлі продажу, що був укладений між позивачем та відповідачкою 20 липня 2017 року з метою укладення в майбутньому договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, відповідно до якого оплата забезпечувального платежу повинна була бути здійснена шляхом безготівкового перерахування коштів на вказаний в договорі рахунок. З огляду на викладене, просив позов задоволити в повному обсязі. 08 липня 2019 року представник відповідачки - адвокат Романюк А.Б. подав відзив, в якому вказав, що він та його довірителька в повному обсязі заперечують заявлені вимоги, вважають їх безпідставними і такими, що не ґрунтуються ні на законі, ні на фактах. Доводи, на які посилається в позовній заяві ТзОВ "КТЕ-Львів", не відповідають фактичним обставинам. Зокрема, не відповідає дійсності твердження позивача про несплату [PERSON] коштів за кладову загальною площею 2,7 кв.м в будинку [ADDRESS] , яку вона придбала у позивача на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 02 жовтня 2017 року. Відповідні кошти в сумі 21019,50 грн були сплачені його довірителькою представнику позивача ще до укладення вищевказаного договору, факт оплати зафіксований в самому договорі (п.2), а також в акті приймання - передачі нежитлового приміщення від 02 жовтня 2017 року. Цей факт визнає і сам позивач у позовній заяві, проте одночасно стверджує нібито відповідачка не сплатила і не мала наміру сплатити вартість кладової і "ввела в оману позивача під час укладення договору". Такі твердження ТзОВ "КТЕ-Львів" обгрунтовує виключно посиланнями на "звірку розрахунків", яка проведена позивачем у лютому 2019 року, даними власного бухгалтерського обліку та відомостями з "картки клієнта з програми ведення бухгалтерського обліку щодо відповідача". Водночас, навіть якщо в бухгалтерському обліку позивача дійсно відсутня інформація про здійснення оплати відповідачкою, то очевидно, що кошти, які сплатила [PERSON] як оплату за отримане нежитлове приміщення з нерозумілих причин не були оприбутковані товариством. Проте це не може бути підставою для претензій до його довірительки, якщо сам факт оплати і отримання коштів позивачем підтверджується відповідними письмовими доказами. Зобов`язання відповідачки щодо оплати придбаної нею кладової було належним чином виконано, підстав стверджувати про порушення з її сторони, а тим більше застосовувати до [PERSON] заходи відповідальності, у позивача немає. З огляду на викладене, просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідачки заявлений позов не визнав з підстав, викладених у відзиві. Пояснив, що на момент укладання договору його довірителькою було повністю сплачено вартість нежитлового приміщення - кладової. Грошові кошти сплачено представнику ТзОВ "КТЕ-Львів" готівкою. Належних доказів на підтвердження несплати коштів за договором купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року позивачем не надано. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачки, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20 липня 2017 року між ТзОВ "КТЕ-Львів" в особі директора Городецького [PERSON] . [PERSON] . та [PERSON] укладено Попередній договір купівлі-продажу комори, зідно якого сторони зобов`язались до 30 серпня 2017 року укласти договір купівлі-продажу комори, яка знаходиться в житловому будинку [ADDRESS] . Загальна вартість комори за домовленістю сторін становить 21019,50 грн. Згідно п. 4.2 Попереднього договору купівлі-продажу комори від 20 липня 2017 року, для забезпечення виконання свого зобов`язання щодо укладення Основного договору Сторона 2 ( [PERSON] ) сплачує Стороні 1 (ТзОВ "КТЕ-Львів") забезпечувальний платіж у розмірі 21019,50 грн. Крім того зазначено, що оплата забезпечувального платежу здійснена Стороною 2 шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Сторони 1 № [NUMBER] в ПАТ "OTP Bank" до 21 липня 2017 року. Умовами Попереднього договору також визначено право ТзОВ "КТЕ-Львів" відмовитись від укладення Основного договору з [PERSON] , розірвавши в односторонньому порядку цей договір, у випадку, зокрема, невиконання [PERSON] зобов`язання щодо сплати забезпечувального платежу. Сторонами дотримано вимоги закону щодо нотаріального посвідчення даного договору. 02 жовтня 2017 року між ТзОВ "КТЕ-Львів" та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, кладової, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №7964. Відповідно до п.1 зазначеного договору, продавець в особі представника передав, а покупець [PERSON] прийняла у власність нежитлове приміщення, кладову ХХІХ в будинку [ADDRESS] приміщення становить 2,7 кв.м. Згідно з п. 2 договору від 02 жовтня 2017 року, продаж зазначеного приміщення вчиняється за ціною 21019,50 грн з ПДВ. Ця сума повністю сплачена покупцем та отримана продавцем до моменту підписання цього договору відповідно до умов Попереднього договору купівлі-продажу, посвідченого 20 липня 2017 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В., зареєстрованим в реєстрі за №5559. На момент підписання цього договору сторони не мають одна до одної претензій щодо проведення розрахунків. В пункті 3 вказаного договору купівлі-продажу зазначено, що вартість приміщення, що є предметом цього договору, становить 21019,50 грн (а.с.11). Як вбачається зі змісту договору від 02 жовтня 2017 року, його підписано в присутності нотаріуса. Встановлено особи громадян, які підписали договір, встановлено їх дієздатність, а також правоздатність, перевірено дієздатність ТзОВ "КТЕ-Львів" та повноваження його представника і належність товариству відчужуваного майна - нежитлового приміщеня, кладової. Таким чином, сторони договору засвідчили, що зазначена ціна предмету договору відповідає домовленості продавця та покупця, підтвердили факт повного розрахунку та отримання позивачем грошей за нежитлове приміщення. 02 жовтня 2017 року ТзОВ "КТЕ-Львів" та [PERSON] підписали також акт приймання - передачі нежитлового приміщення, кладової. Згідно акта, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року №7964, продавець передав покупцю нежитлове приміщення, кладову ХХІХ в будинку [ADDRESS] . Сторони свідчать, що умови договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, кладової від 02 жовтня 2017 року виконані повністю і вони не мають претензій один до одного, пов`язаних з виконанням вищевказаного договору (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, приватним нотаріусом Красовською А.В. 02 жовтня 2017 року зареєстровано у приватну власність нежитлове приміщення - кладову в будинку [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року (а.с.20). Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Однією із засад судочинства, регламентованих п. 3 ч.1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вважає необґрунтованими твердження ТзОВ "КТЕ-Львів" про те, що відповідачка не сплатила вартість нежитлового приміщення кладової ХХІХ в сумі 21019,50 грн на час укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, кладової від 02 жовтня 2017 року, оскільки належних доказів того, що умови договору [PERSON] не виконано та вона не сплатила грошові кошти за придбане майно, суду надано не було. Посилання позивача на відповіді АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 20 лютого 2019 року (а.с.21) та АТ "OTP Bank" від 21 лютого 2019 року (а.с.22) щодо ненадходження коштів на банківські рахунки ТзОВ "КТЕ-Львів", відкриті у цих банках, від [PERSON] за період з 01 жовтня 2017 року по 19 лютого 2019 року як на докази несплати відповідачкою коштів за договором купівлі-продажу від 02 жовтня 2017 року суд не бере до уваги з підстав їх неналежності. Окрім того, АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ "OTP Bank" надана інформація про ненадходження коштів від [PERSON] на рахунки позивача за період з 01 жовтня 2017 року по 19 лютого 2019 року. В той же час в п. 4.2. Попереднього договору зазначено, що оплата забезпечувального платежу здійснена в розмірі 21019,50 грн Стороною 2 ( [PERSON] ) до 21 липня 2017 року. Як на доказ непроведення розрахунків між сторонами за договором позивач посилається і на картку клієнта з програми ведення бухгалтерського обліку в ТзОВ "КТЕ-Львів" щодо [PERSON] , водночас така суду для дослідження позивачем не надана. Твердження позивача про те, що ним не отримано коштів за\~продаж нежитлового\~приміщення спростовуєтьсяп. 4.2. договору від 20 липня 2017 року та п.2. договору від 02 жовтня 2017 року, даними акта приймання-передачі нежитлового приміщення, кладової [PERSON] від 02 жовтня 2017 року (а.с. 11 - 13). Суд також враховує, що під час укладення договору купівлі-продажу сторони не висловили будь-яких заперечень щодо умов договору в частині здійснення розрахунків за придбане майно, ТзОВ "КТЕ-Львів" не скористалось своїм правом, передбаченим п.4.5. Попереднього договору, в односторонньому порядку розірвати договір від 20 липня 2017 року та не укладати Основний договір купівлі-продажу в разі несплати забезпечувального платежу в розмірі 21019,50 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги ТзОВ "КТЕ-Львів" є необгрунтованими, позивачем не доведено факту нездійснення в готівковій чи безготівковій формі оплати [PERSON] за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 02 жовтня 2017 року, тому у задоволенні позову слід відмовити. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в ході судового розгляду позивачем не доведено, що мало місце невиконання основного зобов`язання, тому вимоги позивача в частині стягнення суми інфляційних\~витрат та\~трьох відсотків\~річних не підлягають задоволенню. Враховуючи те, що у задоволені позовних вимог відмовлено, то, у відповідності до норм ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed