Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи якій зазначив, що що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно. Між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] 30 листопада 2007 року укладено Кредитний договір №4/В, за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит у сумі 350 000,00 (триста п'ятдесят тисяч доларів США 00 центів), цільове призначення кредиту проведення розрахунків по договору купівлі-продажу земельної ділянки, зі сплатою 15% річних, повернення кредиту здійснюється згідно встановленого графіку з кінцевим терміном 29.11.2032р. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №4/В від 30.11.2007. між ВАТ «ВіЕйБіБанк» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір № 30 від 07.12.2007., згідно з яким Відповідач передав Позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 205,1кв.м., житловою площею 57,1кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,1196 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. На сьогоднішній день кредит не повернуто, в зв'язку з чим станом на 27.05.2016 року виникла заборгованість на загальна сума заборгованості Позичальника перед Банком за Кредитним договором №4/В від 30.11.2007 року становить 18 437 844, 31 (вісімнадцять мільйонів чотириста тридцять сім тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 31 копійок. В зв'язку з чим позивач просить звернути стягнення на даний будинок та земельну ділянку, а також стягнути з останнього судові витрати сплачені при зверненні до суду. (а.с.2-5). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити . Відповідач будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчить повернутий з місця реєстрації відповідача конверт за терміном зберігання та надане оголошення в газету «Урядовий кур'єр» ( а.с.61.69,70), в судове засідання не з'явився, про поважність неявки суд не повідомили, а тому суд заслухавши представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив, що між сторонами по справі виникли договірні відносини щодо отримання кредиту, його сплати, забезпечення кредиту шляхом передачі земельної ділянки в заставу, що підтверджується копіями договорів . Встановивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, згідно якої підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є також договори, що відповідає відносинам виниклим між сторонами. Статтями 526,527,530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору у встановлені терміни, а ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, але відповідач виконував свої зобов'язання неналежним чином, що вказує на виникнення з його вини заборгованості по кредитному договору, відсоткам по кредиту та нарахуванню штрафних санкцій за неналежне виконання договірних зобов'язань, що підтверджує правомірність звернення позивача до суду. Відповідно до ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; оплата неустойки; відшкодування збитків. Згідно статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором, а згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, а тому суд визнаючи правомірним звернення позивача вважає за необхідне задовольнити його вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 45414 доларів США 50 центів. Статтею 589 ЦК України встановлено, що в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, а статтею 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором чи законом, а тому суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет застави - житловий будинок відповідача. Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону "Про Іпотеку", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Також, ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку" та ст. 20 Закону України "Про заставу" у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (застави). Такі ж положення чинного законодавства Позивачем було відтворено в п. 7.1 Іпотечного договору, а саме: у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником Зобов'язання по Кредитному договору в цілому або в тій чи іншій його частині та/або невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим Договором, в цілому або в тій чи іншій його частині, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 39 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно з ч. 6 статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмету іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до ч.1 ст. 35 ЗУ "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно до п.7.5 Іпотечного договору, за рахунок Предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, і складаються включаючи, але не обмежуючись, з суми заборгованості по кредиту, що наданий згідно з Кредитним договором, несплачених процентів за користування кредитом, комісій, інших платежів, що передбачені цим Договором та Кредитним договором, збитків, завданих прострочкою виконання, штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору та цим Договором, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за Зобов'язанням і зверненням стягнення на Предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування Предмета іпотеки, у випадку, передбаченому в розділі 5 Договору, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки Предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, які поніс Іпотекодержатель. Позивач поніс витрати при зверненні до суду, а тому вони, згідно статті 88 ЦПК України повинні бути стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved