Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з усього майна [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: [NUMBER] , що накладений постановою про арешт майна боржника від 01 липня 2019 року у виконавчому провадженні № 59343183, що перебувало в провадженні Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області правонаступником якого є Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький); стягнути з Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на її користь судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою про арешт майна боржника від 01 липня 2019 року у виконавчому провадженні № 59343183, що перебувало провадженні Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на все майно, що належить [PERSON] на праві власності було накладено арешт. 22 липня 2019 року Богунським відділом державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 59343183. 02 січня 2020 року Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) своїм листом за № 3 повідомило [PERSON] про те, що згідно бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділ відсутні відкриті виконавчі провадження відносно мене [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Одночасно, його повідомлено з посиланням на частину 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» про підстави зняття державним виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Наведені у листі підстави не надають державному виконавцеві можливості звільнити належне мені майно з-під арешту. Земельні ділянки, які зазначені в доданій до позовної заяви Інформаційній довідці № 197043634 від 21 січня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вибули з його власності. Отже, виходячи з вищенаведеного - виконавче провадження в ході якого накладався арешт на належне йому майно - завершене та не перебуває на примусовому виконанні в Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), а накладений арешт на його майно не скасовано. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.08.2020 року відкрито провадження по справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Представник Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку представника позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що постановою про арешт майна боржника від 01.07.2019 року у виконавчому провадженні № 59343183, що перебувало провадженні Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на все майно, що належить [PERSON] на праві власності було накладено арешт. 22.07.2019 року Богунським відділом державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 59343183. Листом Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за № 3 02.01.2020 року, [PERSON] повідомлено про те, що згідно бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділ відсутні відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Одночасно, його повідомлено з посиланням на частину 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» про підстави зняття державним виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Наведені у листі підстави не надають державному виконавцеві можливості звільнити належне йому майно з-під арешту. Згідно з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] належить корпоративні права в розмірі 1/2 частка (50 %) внеску до статутного капіталу Багатопрофільного товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ`ЯНКА», ідентифікаційний код юридичної особи - 13573832, місцезнаходження якого: 10020, м. Житомир, проспект Миру, буд. № 22. Вартість належної мені частки (внеску) до статутного капіталу становить - 15 350 грн. 00 коп. (а.с. 11) Відповідно до Інформаційної довідки № 197043634 від 21.01.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено, що [PERSON] належить: -1/2 частка квартири [ADDRESS] , вартістю 15 263,05 грн., що належить мені на підставі договору купівлі-продажу від 02 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу БІЛЕЦЬКОЮ Н.С. за реєстровим номером 1127, що підтверджується; -квартира [ADDRESS] , вартістю 17 254,81 грн., що належить мені на підставі договору купівлі-продажу від 22 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ЧЕРПАК Г.А. за реєстровим номером 2394. (а.с. 12-13) Частина 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" вказує, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Існування арешту та заборони на відчуження майна порушує конституційні права власника майна. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п.6.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусам України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, договори про відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин і механізмів посвідчуються за умови подання документів, підтверджують право власності цього майна на ім`я відчужувачів, та перевірки відсутності обтяжень за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред`явлення ними відповідного до правил підвідомчі ( ст.30 ЦПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено обтяження ( заборону відчужувати, арешт), про визнання права власності на майно і звільнення його з-під обтяження ( заборони відчужувати, арешту). Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року, державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи , що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи із наведеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved