Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Тростянецька міська рада Сумської області звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що у 2008 році за рахунок коштів державного бюджету Територіальним Управлінням Державної судової адміністрації у Сумській області було придбано нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Рішенням 30 сесії 5 скликання Тростянецької міської ради за №335 від 14.11.2008 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м.Тростянець квартири [ADDRESS] », розглянувши звернення Територіального управління Державної судової адміністрації у Сумській області, вищевказану квартиру було прийнято до комунальної власності територіальної громади м.Тростянець у особі Тростянецької міської ради. 18.11.2008 між Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Сумській області, у особі начальника Логвиненка М.І., та комунальним підприємством Тростянецької міської ради «Тростянецьке житлово-експлуатаційне управління», у особі начальника Бондаренка В.В., підписано «Акт приймання-передачі квартири [ADDRESS] ». У грудні 2019 року під час формування та оновлення переліку майна комунальної власності Тростянецької міської об`єднаної територіальної громади (до добровільного об`єднання територіальних громад - територіальна громада м. Тростянець), міською радою було виявлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] , у Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстроване за гр. [PERSON] . Як вбачається, у 2008 році при придбанні до державної власності вказаної вище квартири, Територіальне управління Державної судової адміністрації у Сумській області не вжило заходів щодо внесення відомостей про вчинення відповідного правочину та зміну власника квартири до Реєстру прав власності на нерухоме майно та здійснило передачу вищевказаної квартири до комунальної власності територіальної громади м.Тростянець, не здійснивши державну реєстрацію права власності. Дані обставини також були не враховані позивачем та відповідачем 18.11.2008 при проведенні процедури передачі з державної власності ТУ ДСА у Сумській області до комунальної власності територіальної громади м.Тростянець у особі Тростянецької міської ради, квартири [ADDRESS] . Проведення державної реєстрації відомостей про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснюється на підставі рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність, або з приватної у державну, чи комунальну власність. Також подаються рішення правонабувача майна, уповноваженого ним органу про надання згоди на передачу об`єкта нерухомого майна та акт приймання-передачі такого об`єкта нерухомого майна. Оскільки державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири з відстроченням платежу від 26.12.2007 квартири [ADDRESS] так і не було проведено, та у подальшому вищевказану квартиру було передано до комунальної власності територіальної громади м.Тростянець, це у свою чергу порушує права громади як власника. За указаних обставин, позивач просить визнати за Тростянецькою міською радою право власності на квартиру [ADDRESS] . У відповідності до ст.178 ЦПК України представником відповідача ТУ ДСА в Сумській області був поданий відзив на позов, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. Свою позицію представник відповідача мотивував тим, що у відповідності до ст.ст.126,130 Конституції України, ст.14 Закону України «Про статус суддів» від 07.02.2002 (чинний на час придбання квартири), ч.7 ст.44 Закону України «Про статус суддів», постанови КМУ за №707 від 03.08.2005, якою затверджено Порядок забезпечення житлом суддів Апеляційного суду України, апеляційних і місцевих судів (чинний на час придбання квартири), з метою забезпечення житлом суддів були вчинені відповідні дії, а саме ТУ ДСА у Сумській області, на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2007, номер правочину - 2609225, була придбана квартира за адресою: [ADDRESS] . Підтвердження указаного є договір купівлі-продажу від 26.12.2007 та платіжне доручення за №1 від 27.12.2007 про перерахування коштів у сумі 292900,00 грн. із призначенням платежу - оплата за квартиру [PERSON] . Документи щодо передачі спірної квартири із державної до комунальної власності відсутні. Передача квартири із державної у комунальну власність не можлива без державної реєстрації права власності на нерухоме майно - квартиру за державою в особі ТУ ДСА України в Сумській області. Позивач звернувшись із позовом не надав доказів, які беззаперечно свідчили би про те, що спірне майно є його власністю. Тобто, жодної із передбачених законодавством підстав набуття позивачем права власності на спірну квартиру не має (а.с.60-61). У відповіді на відзив позивач указав, що ТУ ДСА в Сумській області всупереч вимогам ст.182 ЦК України, у редакції чинній на час укладення договору купівлі-продажу, не здійснило державну реєстрацію права власності, а 28.10.2008 надіслало до Тростянецької міської ради лист про прийняття останньою квартири за [ADDRESS] . За наслідками розгляду указаного листа, рішенням 30 сесії 5 скликання Тростянецької міської ради «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м.Тростянець квартири [ADDRESS] » за №335 від 14.11.2008, дану квартиру було прийнято до комунальної власності територіальної громади м.Тростянець. Дане рішення є чинним і станом на сьогоднішній день. Інформацію про здійснення чи не здійснення державної реєстрації права власності на зазначену квартиру ТУ ДСА в Сумській області Тростянецькій міській раді не надавало, отже, міська рада не мала об`єктивної інформації із даного питання. Акт-приймання передачі квартир не було оскаржено до суду жодним із сторін, він є чинним вже більше 10 років. Після цього квартиру було поставлено на баланс КП Тростянецької міської ради «Тростянецьке ЖЕУ». Зважаючи на передачу квартири, відповідно до вказаного акту приймання-передачі від ТУ ДСА в Сумській області до комунальної власності Тростянецької міської ради, постановку квартири на баланс комунального підприємства Тростянецької міської ради, фактично квартира [ADDRESS] вже перебувала у комунальній власності. У даному випадку відсутня лише державна реєстрація вказаного факту - права комунальної власності на зазначене майно (а.с.77-79). У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі із підстав указаних у позові та відповіді на відзив на позов, просив задовольнити позов. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення поштових повідомлень за відомою адресою її проживання по [ADDRESS] (повернуті без вручення а.с.53,88,97,106), а також шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі інтернет, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с107-109,114,115). Таким чином відповідачка вважається такою, що повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Представник другого відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку із службовою зайнятістю та відсутністю коштів на відрядження, проти задоволення позову заперечує із підстав, указаних у відзиві на позов, вважає, що позов не підлягає задоволенню (а.с.98,99,110,116). Суд, заслухавши позицію представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Із метою забезпечення житлом суддів, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Сумській області, як розпорядником бюджетних коштів, за рахунок коштів державного бюджету, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.12.2007 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. та зареєстрованого у реєстрі за №4932, була придбана квартира [ADDRESS] (а.с.23-24,62-64). Згідно із указаним договором купівлі-продажу ТУ ДСА у Сумській області спірна квартира була придбана ТУ ДСА в Сумській області у продавця [PERSON] , якій квартира належала на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Тростянецької міської ради Сумської області від 08.11.2006 (а.с.55-59). Квартира була придбана із відстроченням платежу за 292900,00 грн., які ТУ ДСА в Сумській області зобов`язалося перерахувати продавцю на протязі 3-х банківських днів із моменту посвідчення договору та його державної реєстрації. Як убачається із платіжного доручення №1 від 27.12.2007 ТУ ДСА в Сумській області провело оплату за квартиру [PERSON] у сумі 292900,00 грн. (а.с.66). 29.12.2007 продавець [PERSON] подала приватному нотаріусу Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. заяву, яка була посвідчена останнім та зареєстрована у реєстрі за №5052, за якою [PERSON] підтвердила факт отримання 29.12.2007 від ТУ ДСА в Сумській області 292900,00 грн. як повний розрахунок за продану квартиру [ADDRESS] , претензій до покупця не мала (а.с.65). У обґрунтування заявленого позову позивачем було надано рішення Тростянецької міської ради Сумської області за №335 від 14.11.2008, за яким квартира [ADDRESS] була прийнята у комунальну власність територіальної громади м.Тростянець (а.с.22). Також позивачем був наданий акт прийняття-передачі спірної квартири від 18.11.2008, складеного на підставі вищезазначеного рішення, за яким ТУ ДСА в Сумській області в особі начальника Логвиненка М.І., що діяв на підставі Положення, передав, а КП «Тростянецьке житлово-експлуатаційне управління» в особі начальника Бондаренка В.В., який діяв на підставі відповідного Положення, прийняло до комунальної власності квартиру [ADDRESS] , що складається із 3-х кімнат загальною площею 97,4 кв.м, житловою площею 65,8 кв.м. (а.с.28). Натомість, представником ТУ ДСА в Сумській області стверджується, що документи щодо передачі зазначеної квартири із державної у комунальну власність відсутні, на даний час указана квартира обліковується у ТУ ДСА в Сумській області як службове житло. Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про визнання права власності суд також ураховує наступне. Так, статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено поняття державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (чинною на час укладення договору купівлі- продажу) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до статті 4 цього Закону державній реєстрації прав підлягають право власності на нерухоме майно. Стаття 4 частина 1 пункт 1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (чинною на час укладення договору купівлі- продажу) передбачала, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме, зокрема 1) право власності на нерухоме майно. Частина 4 статті 4 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (чинною на час укладення договору купівлі- продажу) встановлює, що державна реєстрація прав на нерухоме майно, що є у державній власності, здійснюється за заявою органу, уповноваженого в установленому порядку управляти нерухомим майном, що є у державній власності. Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ч.4 ст.334 ЦК України у редакції яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу квартири). Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (ч.3 ст.640 ЦК України у редакції яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу квартири). Тобто, право власності у набувача, а саме момент його виникнення починається з моменту державної реєстрації (відповідно до законодавства, яке діяло на час укладення договору купівлі -продажу квартири). Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №217979095 від 29.07.2020, за договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 26.12.2007, право власності було зареєстроване 24.07.2020, форма власності - державна, власником значиться - Територіальне управління державної судової адміністрації України в Сумській області (а.с.82-84). Отже, на даний час квартира [ADDRESS] відноситься до державної власності та зареєстрована за власником - другим відповідачем у встановленому законом порядку. Відповідно до частини 2 статті 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції закону станом на час постановлення рішення міськради від 14.11.2008) передбачено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Однак, передача квартири із державної у комунальну власність не могла бути проведена лише на підставі рішення органу місцевого самоврядування та листа ТУ ДСА у Сумській області, без здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно (спірну квартиру) за новим власником - держави в особі ТУ ДСА України в Сумській області. Відповідно до пункту 8 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 листопада 1995 р. N 891 встановлено, що передача відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться разом з відповідною технічною документацією на будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж та інші), а також документами, що встановлюють право на нього (надалі - Положення). Доказів того, що позивач отримав від другого відповідача усі належні документи, як то передбачено вказаним Положенням, позивачем у суді не доведено. Натомість, позивач у своєму листуванні до ТУ ДСА в Сумській області зазначає про відсутність у нього оригіналів вказаних документів (а.с.25-27, 29-31). КП Тростянецької міської ради «Житлово-експлуатаційне управління» також не володіє документами на спірну квартиру, лише обліковує її (а.с.32,33), а станом на 02.12.2019 р. спірна квартира у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно значилась за власником - першим відповідачем [PERSON] (а.с.35-37). Із огляду на зазначене суд критично оцінює надані стороною позивача докази - рішення Тростянецької міської ради Сумської області за №335 від 14.11.2008 та акт приймання-передачі квартири від 18.11.2008, як такі, що були прийняті в порушення вимог законодавства, що регулює порядок здійснення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та передачу у комунальну власність державного житлового фонду. Інші докази, які беззаперечно свідчили би про те, що спірне майно є власністю позивача, останнім не було надано. Таким чином, суд вважає, що жодної із передбачених законодавством підстав для набуття позивачем права власності на спірну квартиру не має. Положення статті 392 ЦК України спрямовані на захист існуючого права власності, однак не встановлюють способу його набуття, як цього вимагає позивач у справі. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, ураховуючи вищевикладене суд не знаходиться підстав для задоволення заявленого позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України відсутні підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат із сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed