Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Посилалась на те, що 28 травня 2004 року між її донькою [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. 27 листопада 2005 року від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] 11 вересня 2008 року між батьками онука - [PERSON] та [PERSON] укладено аліментний договір згідно якого відповідач зобов"язувався сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 300 гривень щомісячно, однак своїх зобов"язань не виконує. 27 жовтня 2008 року рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. [INFO] [PERSON] - померла. Вказує, що біологічний батько дитини вихованням сина не займається, не цікавиться його життям, здоров`ям та навчанням. Таким чином, відповідач без поважних на те причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина. На даний час [PERSON] проживає з бабусею - [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із цим, позивачка звернулася до органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради з метою надання висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. За таких обставин, просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] . Ухвалою суду від 08 жовня 2020 року прийнято відмову позивачки [PERSON] від позову до [PERSON] в частині позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та провадження у справі в цій частині закрито. Під час розгляду справи позивачка [PERSON] та її представник адвокат Ниміджан Ю.В. позов підтримали та просили його задовольнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради в судове засідання не з"явився. Суду надано висновок органу опіки та піклування від 23.07.2020 року відповідно до якого орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у зв"язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Відповідач у судовому засіданні в режимі відео конференції не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що з 28 травня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Проте рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2008 року шлюб між сторонами - розірвано (а.с.13). Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] (а.с.10). Після фактичного припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу малолітній син сторін залишився проживати разом із матір`ю - [PERSON] . Проте, [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а.с. 15) Померла [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . (а.с. 14) На даний час [PERSON] проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Як було встановлено судом, позивачка [PERSON] працює в ОКНП "Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги" з листопада 2014 року по теперішній час молодшою медсестрою хірургічного відділення №2. (а.с.26) Із довідок наданих суду вбачається, що доглядом та піклуванням дитини займаються бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Натомість, відповідач [PERSON] не цікавиться навчанням та здоров`ям сина. Згідно характеристики наданої директором НВК "Любисток" В.І. Сонетик неповнолітній [PERSON] є веселий, товариський, дружелюбний та самостійний. Проживає з бабусею та дідусем за адресою [ADDRESS] . [PERSON] цікавиться успішністю онука, підтримує тісний зв"язок з класним керівником. Разом з тим, як було встановлено судом, відповідач жодним способом не намагався налагодити відносини із сином та матеріальної допомоги йому не надає. Отже, з наведених вище письмових доказів вбачається, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина [PERSON] . Всі обов`язки по утриманню та вихованню дитини взяла на себе матір - [PERSON] , а після смерті [PERSON] її батьки [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із цим, рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 15 липня 2020 року №285/16 вирішено надати суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.44). На підставі цього рішення, Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 23 липня 2020 року було надано Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с.45). Варто зазначити, що в судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] . Так, згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30 липня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що під ухиленням слід розуміти усунення батьків від виконання своїх обов`язків, зокрема, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пункт 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 липня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» містить роз`яснення щодо того, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи наведені вище письмові докази, а також фактичні обставини справи, суд приходить до переконливого висновку про те, що відповідач свідомо ухиляється від обов`язку по вихованню дитини, хоча має реальну можливість виконувати його, у зв`язку із чим його слід позбавити батьківських прав.

Outcome: approved