Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за законом, зазначивши, що [PERSON] являлася власницею будинку в селі Полуднівка Чигиринського району, вулиця Дорошенка, 7, який був побудований та зареєстрований як колгоспно-кооперативна власність в погосподарській книзі с. Полуднівка Чигиринського району. 06 червня 2002 року [PERSON] померла і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до закону, просить визнати за ним право власності на будинок, поскільки прийняв спадщину після смерті матері, але в зв"язку із відсутністю на будинок правовстановлюючих документів, нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надіславши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши листа, в якому просить розглянути справу без представника Новоселицької сільської ради Чигиринського району та про визнання позову в повному обсязі. Враховуючи листи представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом і вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-СР № 191689 від 06.06.2002 року, що 06 червня 2002 року померла [PERSON], після смерті якої на території Новоселицької сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина (а.с.8). Власником будинку, розташованого в с. Полуднівка Чигиринського району, вулиця Дорошенка, 7, відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради Чигиринського району № 213/02-31 від 21.06.2017 року, була [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі по с. Полуднівка № 1 за 2016- 2020 р., № об'єкта ПГО 0434-5 (а.с. 11). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 7, по вул. Дорошенка, с. Полуднівка Чигиринського району Черкаської області, зазначений будинок має наступну характеристику: Житловий будинок (А-1), Літня кухня (Б), [PERSON] (В), Колодязь (№1) (а.с.13-15). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-СР № 288026 від 04.05.1973 року, позивач є сином померлої 06.06.2002 року [PERSON], а отже, і спадкоємцем її майна відповідно до закону, в порядку ст. 1261 ЦК України (а.с.7). Факт прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] підтверджується довідкою виконавчого комітету Новоселицької сільської ради Чигиринського району від 21.06.2017 року № 214/02-31(а.с. 12). Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори № 122/01-16 від 16.02.2018 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звертався [PERSON], що діяв від імені [PERSON] Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 24). Як вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 14.12.2017 року № 1147/02-31, виданої державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори [PERSON], гр. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в с. Полуднівка, вул. Дорошенка, 7 Чигиринського району Черкаської області, який залишився після смерті [PERSON], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок (а.с. 10). Так, з огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Поскільки представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved