Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із заявою про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 листопада 2008 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено попередній договір поступки паєнагромадження в ЖБК «Цукровик». За умовами договору нею повністю сплачено вартість квартири в сумі 93 860.00 грн. [PERSON] взяв на себе зобов'язання не пізніше 31 березня 2009 року закінчити будівництво та здати в експлуатацію будинок [ADDRESS] в м. Ходорові та провести переоформлення права власності на відступлену частку (паєнагромадження) - однокімнатну квартиру загальною площею 36.10 кв.м.. Окрім укладання попереднього договору поступки паєнагромадження між нею та ЖБК «Цукровик», як забудовником, укладено договір дольової участі у будівництві житлового будинку [ADDRESS] в м. Ходорові, відповідно до умов якого право власності на квартиру переходить до неї з моменту здачі будинку в експлуатацію. 25 травня 2010 року Інспекцією ДАБК у Львівській області видано Сертифікат відповідності, який засвідчує відповідність ДБНІП закінченого будівництвом 76-ти квартирного житлового будинку(перша черга - 36 квартир), загальною площею 2030,3 кв.м. Вона виготовила технічний паспорт на квартиру " [ADDRESS] м. Ходорові та звернулася до РС Жидачівського РУЮ про оформлення права власності. Однак 07 квітня 2014 року рішенням № 12212316 державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] відмовив у реєстрації права власності на квартиру. Маючи всі правові підстави для отримання у власність квартири [ADDRESS] в м. Ходорові Жидачівського району Львівської області, вона не може реалізувати своє конституційне право на житло. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача ЖБК «Цукровик», він же відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, факт виконаня зобов"язань між ним та позивачкою підтвердив, просить визнати за позивачкою право власності на законно набуте нею нерухоме майно. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Згідно ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватись на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників. За договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети (ст. 1132 ЦК України). Вкладом учасника вважається все, що він вносить у спільну діяльність ( спільне майно, в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки ( ч. 1 ст. 1133 ЦК України). Згідно частини 1 ст. 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" (у редакції, чинній на час укладення договору) передбачено, що об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права. Суб'єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави (частина перша статті 5 цього Закону). Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів України (частина п'ята статті 7 цього ж Закону). Відповідно до частин першої і другої статті 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності. Згідно статті 10 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиційна діяльність може здійснюватись за рахунок: власних фінансових ресурсів інвестора (прибуток, амортизаційні відрахування, відшкодування збитків від аварій, стихійного лиха, грошові нагромадження і заощадження громадян, юридичних осіб тощо); позичкових фінансових коштів інвестора (облігаційні позики, банківські та бюджетні кредити); залучених фінансових коштів інвестора (кошти, одержані від продажу акцій, пайові та інші внески громадян і юридичних осіб); бюджетних інвестиційних асигнувань; безоплатних та благодійних внесків, пожертвувань організацій, підприємств і громадян. Згідно ст.16 ЦК України способом захисту порушеного цивільного права та інтересу є визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно вимог ст. 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ст.182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом достовірно встановлено, що 05 листопада 2008 року між позивачкою та відповідачем ЖБК "Цукровик" укладено попередній договір поступки паєнагромадження в ЖБК «Цукровик». За умовами договору позивачкою повністю сплачено вартість однокімнатної квартири в сумі 93 860.00 грн. Між позивачкою та ЖБК «Цукровик», як забудовником, укладено договір дольової участі у будівництві житлового будинку [ADDRESS] в м. Ходорові, відповідно до умов якого право власності на квартиру переходить до позивачки з моменту здачі будинку в експлуатацію. 25 травня 2010 року Інспекцією ДАБК у Львівській області видано Сертифікат відповідності, який засвідчує відповідність ДБНІП закінченого будівництвом 76-ти квартирного житлового будинку (перша черга - 36 квартир), загальною площею 2030,3 кв. Згідно технічного паспорта, виданого 06.02.2014 року Стрийським МБТІ, квартира №? 1 входить в збудований будинок [ADDRESS] Жидачівського раойну Львівської області. 26 травня 2010 року ЖБК «Цукровик» передав позивачці однокімнатну квартиру [ADDRESS], в м. Ходорів Жидачівського раойну Львівської області, а тому маються всі підстави для визнання за позивачкою права власності на вказане нерухоме майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved