Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя з вимогами встановити, що земельна ділянка, площею 0,0580 га у межах згідно з планом, цільовим призначенням для садівництва, що розташована в [ADDRESS] , зареєстрована на ім`я [PERSON] згідно розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 10.04.2008 року (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ 750227, кадастровий номер 050680200:01:001:0777) та будівельні матеріали, які були використанні в процесі будівництві та існують у вигляді незавершеного домоволодіння; садовий будинок незавершеного будівництвом готовністю 11% під літерою «А»; погріб «П/А»; навіс «Б»; убиральня «В»; літній душ «Ж»; криниця №1; огорожа №2; ворота з хвірткою №3; легковий автомобіль ВАЗ 21093, (номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ), є спільною сумісною власністю подружжя та здійснити поділ спільного майна подружжя визнавши за [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою в [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на 1\\2 частину - земельної ділянки, площею 0,0580 га у межах згідно з планом, цільовим призначенням для садівництва, що розташована в [ADDRESS] , зареєстрованої на ім`я [PERSON] , згідно розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 10.04.2008 року (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ 750227, кадастровий номер 050680200:01:001:0777), на будівельні матеріали, які були використанні в процесі будівництві та існують у вигляді незавершеного домоволодіння, садовий будинок незавершеного будівництвом готовністю 11% під літерою «А»; погріб «П/А»; навіс «Б»; убиральня «В»; літній душ «Ж»; криниця №1; огорожа №2; ворота з хвірткою №3 та на легковий автомобіль ВАЗ 21093, (номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ), а також стягнути з відповідача судові витрати. Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2004 року по 09.08.2013 року. Під час перебування у шлюбі ними було придбано наступне майно: вагончик, який вони придбали за 50 000,00 грн., побудували літню кухню і сарай тимчасовий, придбали легковий автомобіль ВАЗ 21093, колір бежевий, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , вартістю 43 410,00 грн., земельну ділянку розміром 0,0580 га у межах згідно з планом, цільовим призначенням для садівництва, що розташована в ( [ADDRESS] . В дану земельну ділянку позивачка вклала свої особисті кошти, підвищувала родючість землі шляхом внесення мінеральних та органічних добрив, вирощувала овочі і фрукти, садила плодові дерева. Також зазначила, що після придбання вагончика, вони провели електропостачання та почали в ньому проживати та побудували сарай і літню кухню тимчасову, а в 2007 році побудували навіс під літерою «Б»; літній душ «Ж»; в 2008 році огорожу №2, в 2009 році погріб П/А; убиральня «В»; криницю №1 та розпочали будівництво садового будинку готовністю 11%; в 2010 році ворота з хвірткою №3. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем домовилися розділити спільно нажите майно добровільно та він обіцяв, що буде згоден на грошову компенсацію, але постійно уникав будь-якого спілкування із позивачкою з цього приводу. Таким чином, угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між ними не досягнуто, тому з цих підстав позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. В результаті автоматизованого розподілу, розгляд зазначеної справи призначено головуючому судді Жмудю О.О. Ухвалою суду від 25.08.2016 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. 07.09.2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 08.09.2016 року відкрито провадження у справі. У свою чергу, Ухвалою суду від 08.09.2016 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0580 га., кадастровий номер 050680200:01:001:0777, цільовим призначенням для садівництва, що розташована в [ADDRESS] , яке належить [PERSON] , згідно державного акту ЯЖ 750227 від 24.12.2008 року та на легковий автомобіль марки ВАЗ 21093, ДНЗ [NUMBER] колір бежевий, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , яка зареєстрована згідно свідоцтва № [NUMBER] від 15.04.2008 року на ім`я [PERSON] . На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ним отримані. 16.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, зазначивши, з [PERSON] вони разом не проживали з 2004 року по 2008 року. У період цього часу [PERSON] проживав у м.Вінниці, задля цього він придбав за кошти взяті у кредит метелевий вагончик, утеплив його, зробив стелю, підлогу, встановив двері, вікно, облаштував кухню та кімнату для проживання, а [PERSON] мешкала в с.Хижинці, не працювала та на її утриманні перебував неповнолітній син від першого шлюбу. Також зазначив, що земельну ділянку кадастровий номер 050680200:01:001:0777, яка розташована у [ADDRESS] ним отримано у приватну власність в порядку приватизації. У свою чергу, автомобіль ВАЗ 21093 був придбаний ним за кошти, отримані ним за компенсацію пошкодженого автомобіля придбаного ним ще до реєстрації шлюбу з [PERSON] . Таким чином, [PERSON] вважає, що земельна ділянка, металевий вагончик та автомобіль не можуть бути об`єктом спільної сумісної власності. Однак, не заперечував, щодо поділу будівельних матеріалів, які використані під час будівництва споруд розташованих на земельній ділянці за кадастровим номером 050680200:01:001:0777 у [ADDRESS] , вартістю 6000,00 грн., а саме: садового будиночку під літ. «А», погрібу підліт. П/А, навіса підліт. «Б», убиральні підліт. «В», літнього душу під літ. «Ж», криниці, огорожі, воріт з хвірткою. Також [PERSON] зазначив, що у період шлюбу ним було отримано кредит у розмірі 10 000,00 грн., та 5 412,00 грн. і дані кошти є об`єктом спільного сумісного майна подружжя, які підлягають поділу. Таким чином, [PERSON] просив суд, поділити спільно нажите майно подружжя визнавши за [PERSON] право власності на будівельні матеріали, які використані під час будівництва споруд розташованих на земельній ділянці за кадастровим номером 050680200:01:001:0777 у [ADDRESS] , а саме: фундаменту садового будиночку під літ. «А», погрібу підліт. П/А, навіса підліт. «Б», убиральні під літ. «В», літнього душу підліт. «Ж», криниці, огорожі, воріт з хвірткою, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3000,00 грн. в рахунок компенсації за Ѕ частку у спільно нажитому майні, а саме: будівельних матеріалах, які використані під час будівництва споруд розташованих на земельній ділянці за кадастровим номером 050680200:01:001:0777 у [ADDRESS] : фундаменту садового будиночку під літ. «А», погрібу під літ. П/А., навіса під літ. «Б».,убиральні під літ. «В», літнього душу під літ. «Ж», криниці, огорожі, воріт з хвірткою. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в розмірі 2240 грн. 50 коп. за кредитним договором №01-в-21-4-011 від 03.10.2012 року 4 244,00 грн. за кредитним договором № SAMDN500TC001839189, укладеним з АТ КБ «Приватбанк», а також сягнути з [PERSON] документально підтверджені судові витрати. Ухвалою суду від 12.12.2016 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. В ході розгляду справи судом витребовувались докази по справі, а саме: у ПАТ КБ «ПриватБанк» інформацію стосовно отриманих [PERSON] кредитних коштів та матеріали інвентаризаційної справи № 1942. У свою чергу, Ухвалою суду від 24.05.2017 року, за клопотанням представника відповідача по первісному/позивача по зустрічному [PERSON] призначалася судово будівельно-технічна та автотоварознавча експертиза. Провадження на час проведення експертизи було зупинено. (а.с. 192-193, 236-237). Ухвалою суду від 11.10.2017 року відновлено провадження у справі. Ухвала суду про проведення експертизи повернута без виконання. Ухвалою суду від 23.11.2017 року провадженя у справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] , у зв`язку з його смертю. 26.06.2018 року на адресу суду надійшла заява від [PERSON] про відновлення провадження у справі. [PERSON] зазначила, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] та відповідно є його правонаступником, оскільки звернулася до приватного нотаріуса Барського районного нотаріального округу Вінницької області із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 09.07.2018 року відновлено провадження по справі, залучено [PERSON] до участі у справі як правонаступника [PERSON] , та призначено підготовче судове засідання. У свою чергу витребувано у приватного нотаріуса Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельника О.М. належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] 30.07.2018 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької областівід 11.09.2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] повернуто заявнику. На дану ухвалу суду [PERSON] було подано апеляційну скаргу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2018 року правадження у справі зупинено та справу направлено до Апеляційного суду Вінницької бласті для розгляду апеляційної скарги. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 09.10.2018 року апеляційна скарга [PERSON] була повернута скаржнику. 30.07.2018 року на адресу суду надійшов відзив на первісну позовну заяву від представника відповідача по первісному/позивача по зустрічному позову [PERSON] , в якому вона зазначила, що [PERSON] , позовні вимоги [PERSON] визнає частково, в частині визнання спільним сумісним майном будівельні матеріали з яких збудовано садовий будиночок під літ. «А»., погріб під літ. П/А, навіс під літ. «Б», убиральня під літ. «В», літній душ під літ. «Ж», криниця, огорожа, ворота з хвірткою, та не заперечує щодо стягнення з неї на користь [PERSON] Ѕ частку грошової компенсації вартості вище зазначених споруд. В решті позову просила суд відмовити. У свою чергу, 11.09.2018 року [PERSON] подала до суду відповідь на відзив представника правонаступника [PERSON] - [PERSON] на первісну позовну заяву, в якій вона зазначила, що вимоги [PERSON] щодо визнання особистою власністю автомобіля ВАЗ-21093 та земельну ділянку, та стягнення коштів за кредитним договором є безпідставними та не підлягають до задоволення, оскільки відсутні будь які докази щодо купівлі автомобіля ВАЗ 21093 за кошти отримані по страховому випадку, а земельна ділянка не могла вважатися особистою приватною власністю [PERSON] оскільки, за час подружнього життя за рахунок сумісно вкладених коштів на її забудову варість земельної ділянки значно збільшилась, а тому у відповіднсоті до закону вона є спільною сумісною власністю подружжя. Також зауважила, що [PERSON] не вказує до якої черги спадкоємців вона відноситься після смерті [PERSON] . У зв`язку із закінченням повноважень судді Вінницького міського суду Вінницької області Жмудя О.О., 19.10.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 127/16943/16-ц. В результаті автоматизованого розподілу, розгляд зазначеної справи призначено головуючому судді Бойко В.М. Ухвалою суду від 22.10.2018 року відновлено провадження у справі та розпочато підготовче судове засідання. 10.12.2018 року позивач по первісному/відповідач по зустрічному позову [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій зазначила, що за час перебування у шлюбі з [PERSON] вони придбали майно на загальну суму 202 092,00 грн., без урахування вартості вагончика. На придбання вагончика та будівельних матеріалів, будівництво будинку, господарських будівель і споруд та на оплату праці найманих працівників вони витратили всього: 99 530,00 грн. (згідно техпаспорту) + 50 000,00 грн. (вартість вагончика), 20000 грн. (оплата праці), таким чином загальна вартість склала - 151 530,00 грн. Тому частка кожного із сторін у спільному майні становить 75 765,00 грн. У свою чергу нею було взято у позику кошти у сумі 6 000,00 дол. США у своєї матері [PERSON] для придбання будівельних матеріалів та будівництво будинку, дані кошти були стягнуті з [PERSON] за рішенням суду. За таких обставин, [PERSON] просила суд встановити, що земельна ділянка, площею 0,0580 га у межах згідно з планом, цільовим призначенням для садівництва, що розташована в [ADDRESS] , зареєстрована на імя [PERSON] , згідно розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 10.04.2008 року (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ 750227, кадастровий номер 050680200:01:001:0777) та будівельні матеріали, які були використанні в процесі будівництві та існують у вигляді незавершеного домоволодіння; садовий будинок незавершеного будівництвом готовністю 11% під літерою «А»; погріб «П/А»; навіс «Б»; убиральня «В»; літній душ «Ж»; криниця №1; огорожа №2; ворота з хвірткою №3; легковий автомобіль ВАЗ 21093,( номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ) є спільною сумісною власністю подружжя. Здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою в [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на 1\\2 автомобіля ВАЗ 21093, двигун [NUMBER] , номер кубова [NUMBER] . Визнати за [PERSON] право власності на 100% земельної ділянки, площею 0,0580 га у межах згідно з планом, цільовим призначенням для садівництва, що розташована в [ADDRESS] , зареєстрованої на ім`я [PERSON] згідно розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 10.04.2008 року (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ 750227, кадастровий номер 050680200:01:001:0777) та 100% будівельних матеріалів та робіт, які були використанні в процесі будівництві та існують у вигляді незавершеного домоволодіння; садовий будинок незавершеного будівництвом готовністю 11% під літерою «А»; погріб «П/А»; навіс «Б»; убиральня «В»; літній душ «Ж»; криниця №1; огорожа №2; ворота з хвірткою №3. Ухвалою суду від 10.12.2018 року підготовче провадження у справі закрито. У зв`язку з поверненням ухвали суду про призначення експертизи від 24.05.2017 без викнання, представник відповідача по первісному/позивача по зустрічному позову [PERSON] повторно заявила клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи. Увалою суду від 30.07.2019 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Провадження на час проведення експертизи було зупинено. Ухвалою суду від 26.11.2020 року провадження у справі поновлено, у зв`язку з отриманням висновку експерта. 25.01.2021 року від відповідача по зустрічному/позивача по первісному позову [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої [PERSON] просила суд, поділити спільно нажите майно [PERSON] та [PERSON] , визнавши на праві власності за [PERSON] : на будівельні матеріали, які використані в процесі будівництва та існують у вигляді фундаменту садового будиночку підліт. «А»., погрібу підліт. П/А., навіса підліт. «Б», убиральні під літ. «В», літнього душу під літ. «Ж», криниці, огорожі, воріт з хвірткою і розташовані на земельній ділянці за кадастровим номером 050680200:01:001:0777 у [ADDRESS] вартістю 43275, 80 грн., стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] 21 638 грн. 40 коп. в рахунок компенсації за 1/2 частку вартості будівельних матеріалів, які використані в процесі будівництва та існують у вигляді фундаменту садового будиночку під літ. «А»., погрібу під літ. П/А., навіса під літ. «Б», /биральні під літ. «В», літнього душу під літ. «Ж», криниці, огорожі, воріт з хвірткою і розташовані на земельній ділянці за кадастровим номером 050680200:01:001:0777 у [ADDRESS] стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в розмірі 2 240,50 грн. за кредитним договором № ОІв-21-4-011 від 3 жовтня 2012 року, та 4 244,00 грн. за кредитним договором № SAMDN500TC001839189, укладеним з Приватбанком. Виділити на праві власності [PERSON] легковий автомобіль ЗАЗ 21093 номер кузова [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] вартістю - 43 410,00 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 21 705,00 грн. в рахунок компенсації за Ѕ частку вартості автомобіля ВАЗ 21093, номер кузова [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. В судове засідання позивач по первісному/відповідач по зустрічному позову [PERSON] не з`явилася. На адресу суду 07.04.2021 року надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача. Первісні позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач по первісному/позивач по зустрічному позову [PERSON] позовні вимоги по первісному позову визнала частково, не заперечувала що визнання спільною сумісною власністю будівельних матеріалів та їх поділу. Зутрічні позовні вимоги викладені у заяві від 25.01.2021 року підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник [PERSON] просила суд зустрічний позов задовольнити у повному обсязі та стягнути на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 24 078,00 грн., з яких 908,00 грн - судовий збір, 10 900,00 грн. - витрати на провдення судової будівельно-технічної експертизи, 11 270,00 грн. - витрати за надання правничої допомоги. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] не з`явився, на адресу суду 25.01.2021 року надійшла заява про розгляд справи у відсутність [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , 07.09.2004 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 1736 (т.1, а.с.12). Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 09.08.2013 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 20 (т.1, а.с.11) У свою чергу, [PERSON] 10.04.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 572. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (т.1, а.с.10). Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №9 (т.2, а.с.11) Розпорядженням № 1791 від 19.10.2007 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки площею 0,06 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Комунальник-1» (т.1, а.с.10) Відповідно до державного акту Серія ЯЖ № 750227 [PERSON] на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 10.04.2008 року № 594 є власником земельної ділянки прлощею 0,0580 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення садівництва (т.1, а.с.15). Після приняття рішення міської ради від 29.04.2016 року № 246, № 333 від 24.06.2016 року, земельна ділянка з кадастровим номером 0520680200:01:001:0777 знаходиться в межах міста Вінниці та їй присвоєно вулицю Барське шосе (т.1, а.с.13) Відпорвідно до Звіту експертно-грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 0520680200:01:001:0777, загальною площею 0,280 га, що розташована за адреслю: [ADDRESS] , ринкова вартість вищевказаної земельної ділянки становить 59 153,00 грн. (т.1, а.с.25-41). Також, за [PERSON] відповідно до Облікової картки, зареєстрований 13.10.2009 року транспортний засіб ВАЗ 21093 д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] (т.1, а.с.4). Ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21093 5МТ, д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] складає 43 410,00 грн (т.1, а.с.42-49). У свою чергу, відповідно до кредитного договору № 01в-21-4-011 від 03.10.2012 року [PERSON] та КО «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» уклали договір відповідно до якого КО «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» надав [PERSON] кредит в сумі 5 000,00 грн. для будівництва інженерних мереж водопостачання, що знаходиться за адрсеою: [ADDRESS] . Суд звертає увагу, що даний договір [PERSON] не підписаний (т.1, а.с.96) З Виписки по карткових рахунках [PERSON] наданих АТ КБ "Приватбанк" за період з 01.01.2007 року по 31.12.2014 року вбачається, що всього приходу складає - 51 437,76 грн., всього розходу складає - 62 285,04 грн., баланс на кінець періоду складає - 10 847,28 грн., кредитний ліміт - 0,00 грн. (т.1, а.с.166-175). Крім того, з Заяви про оформлення кредиту вбачається, що [PERSON] оформив картку з кредитним лімітом 500,00 грн. (т.1, а.с.176). З виписки по карткових рахунках [PERSON] за період з 01.01.2007 року по 01.01.2015 року вбачається, що всього приходу - 1 188,56 грн., всього розходу - 707,76 грн., баланс на кінець періоду - 480,80, грн., кредитний ліміт -0,00 грн (т.1, а.с.195-222). Відповідно до Висновку експерта № 508/540 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 21.07.2020 року, вартість будівельних матеріалів, які використані під час будівництва будівель та споруд розташованих на земельній ділянці за кадастровим номером 0520680200:01:001:0777 у [ADDRESS] шосе а саме: садового будиночку під літ. «А», погрібу під літ. «П/А», навіса під літ. «Б», убиральні під літ. «В», літнього душу під літ. «Ж», криниці, огорожі, воріт з хвірткою станом на час проведення дослідження становить 43 276,80 грн. Під час проведення дослідження встановлено, що у самовільно збудованому незавершеному будівництвом садовому будинку під літ. «А», з конструктивних елементів влаштований тільки фундамент, всі зовнішні огороджувальні елементи відсутні, будівельна готовність становить 11%, що не дозволяє надати технічно можливі варіанти поділу незавершеного будівництвом садового будинку літ. «А», що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 0520680200:01:001:077 у [ADDRESS] . Надати варіант поділу самовільно спорудженого садового будинку під літ. «А», готовністю 11%, що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 0520680200:01:001:0777 у [ADDRESS] , який би відповідав Державним будівельним нормам України, які діють на час проведення дослідження - неможливо. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.14 Постанови від 22 грудня 1995 року №20 та відповідно до державних будівельних норм, які діють в Україні - поділити самовільно споруджений садовий будинок під літ. «А», готовністю 11%, що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 0520680200:01:001:0777 у [ADDRESS] - неможливо, через неможливість дотримання вимог, що відповідали Державним будівельним нормам України, які діють на час проведення досліджені" (т.3, а.с.61-87) Частиною 1 статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 2 статті 60 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За перісним позовом [PERSON] остання просила суд визнати земельну ділянку з кадастровим номером 050680200:01:001:0777, будівельні матеріали, які існують у вигляді незавершеного домоволодіння, садовий будинок незавершеного будівництва готовністю 11% та легковий автомобіль спільною сумісною власністю подружжя. Дослідивши матеріали справи суд, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 116 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. За приписами ч.1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. У пункті 18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» міститься роз`яснення про те, що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК України, 377 ЦК України. Крім того, суд звертає увагу на ті обставини, що право власності на спірну земельну ділянку [PERSON] , внаслідок приватизації, виникло з моменту його державної реєстрації, тобто з 24.12.2008 року. Законом України від 17.05.2012 року № 4766-VI «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка», який набрав чинності з 13.06.2012 року, режим майна подружжя, набутого внаслідок приватизації, було змінено. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 57 СК України земельна ділянка, набута на час шлюбу внаслідок приватизації, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Частину п`яту статті 61 СК України виключено. Отже, з урахуванням змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. Виключно протягом періоду з 08.02.2011 року до 13.06.2012 року приватизована одним із подружжя земельна ділянка вважалася об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У іншому випадку земельні ділянки вважалися правом особистої приватної власності. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі № 158/1016/16-ц (провадження № 61-4238св18), 23.01.2019 року у справі № 352/1974/15-ц (провадження № 61-4313св18). Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивачка по первісному позову [PERSON] у своїх поясненнях стверджувала, що в дану земельну ділянку вона вкладала свої особисті кошти, підвищувала родючість землі шляхом внесення мінеральних та органічних добрив, вирощувала овочі і фрукти, висаджувала плодові дерева, та вважала дану ділянку спільною сумісною власністю подружжя, оскільки за час шлюбу вартість земельної ділянки істотно збільшилась внаслідок спільних трудових чи грошових затрат. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з [PERSON] з 2007 року. [PERSON] бачила один раз на садибній ділянці. Зазначила, що по будівництву [PERSON] матеріально допомагала мати. В судовому засіданні також допитувався свідок [PERSON] , однак, суд не бере його покази до уваги, оскільки клопотання про його допит позивачкою на стадії підготовчого засідання не подавалося. Також, [PERSON] зазначила, що кошти на купівлю будівельних матеріалів та будівництво будинку у розмірі 6 000,00 дол США їй дала у позику мати [PERSON] , які за рішенням суду з неї стягнуто, за таких обставин просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. (т.2, а.с.143-144). Однак, суд не погоджується із твердженням [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, майно, що належало одному з подружжя на підставі ст.57 СК України, не перетворюється у спільну сумісну власність. Спільна сумісна власність виникає лише на частку майна, яка істотно збільшилася внаслідок умов, передбачених цим законом. Частка того з подружжя, якому належало майно, збільшується на суму його вартості до поліпшення. Суд вважає, що грошові кошти за час спільного проживання подружжя були витрачені з метою поліпшення умов життя та в інтересах сім`ї. Здійснені поліпшення є невід`ємною частиною підтримання належних чином земельної ділянки та не є окремим об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому розподілу не підлягає. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 243/5477/15-ц (провадження № 61-46081св18). Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка з кадастровим номером 050680200:01:001:0777 була набута [PERSON] в порядку приватизації відповідно до Державного акту серія ЯЖ № 750227 24.12.2008 року, вона не відноситься до об`єктів спільної сумісної власності та була особистою власністю [PERSON] . У свою чергу, [PERSON] просила суд визнати об`єктом спільної сумісної власності будівельні матеріали, які були використанні в процесі будівництві та існують у вигляді незавершеного домоволодіння та садовий будинок незавершеного будівництва готовністю 11% під літерою «А»; погріб «П/А»; навіс «Б»; убиральня «В»; літній душ «Ж»; криниця №1; огорожа №2; ворота з хвірткою №3. З приводу вказаної позовної вимоги суд враховує наступне. Як зазначено у Висновку Експерта № 508/540 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 21.07.2020 року, вартість будівельних матеріалів, які використані під час будівництва будівель та споруд розташованих на земельній ділянці за кадастровим номером 0520680200:01:001:0777 у [ADDRESS] шосе а саме: садового будиночку під літ. «А», погрібу під літ. «П/А», навіса під літ. «Б», убиральні під літ. «В», літнього душу під літ. «Ж», криниці, огорожі, воріт з хвірткою станом на час проведення дослідження становить 43 276,80 грн. Під час проведення дослідження встановлено, що у самовільно збудованому незавершеному будівництвом садовому будинку під літ. «А», з конструктивних елементів влаштований тільки фундамент, всі зовнішні огороджувальні елементи відсутні, будівельна готовність становить 11%, що не дозволяє надати технічно можливі варіанти поділу незавершеного будівництвом садового будинку літ. «А», що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 0520680200:01:001:077 у [ADDRESS] . Надати варіант поділу самовільно спорудженого садового будинку під літ. «А», готовністю 11%, що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 0520680200:01:001:0777 у [ADDRESS] , який би відповідав Державним будівельним нормам України, які діють на час проведення дослідження- неможливо. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.14 Постанови від 22 грудня 1995 року №20 та відповідно до державних будівельних норм, які діють в Україні - поділити самовільно споруджений садовий будинок під літ. «А», готовністю 11%, що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 0520680200:01:001:0777 у [ADDRESS] - неможливо, через неможливість дотримання вимог, що відповідали Державним будівельним нормам України, які діють на час проведення досліджені". Частинами першою-третьою ст. 372 ЦК України встановлено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу було самочинно без дозволу на будівельні роботи та належно затвердженого проекту збудовано садовий будинок незавершеного будівництвом готовністю 11% під літерою «А»; погріб «П/А»; навіс «Б»; убиральня «В»; літній душ «Ж»; криниця №1; огорожа №2; ворота з хвірткою №3. У розумінні ч.1 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15. Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Окрім цього, суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Оскільки за Висновком експерта у самовільно збудованому незавершеному будівництвом садовому будинку під літ. «А», з конструктивних елементів влаштований тільки фундамент, всі зовнішні огороджувальні елементи відсутні, будівельна готовність становить 11%, що не дозволяє надати технічно можливі варіанти поділу незавершеного будівництвом садового будинку літ. «А», що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 0520680200:01:001:077 у [ADDRESS] надати варіант поділу самовільно спорудженого садового будинку під літ. «А», готовністю 11%, що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 0520680200:01:001:0777 у [ADDRESS] , який би відповідав Державним будівельним нормам України, які діють на час проведення дослідження- неможливо. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.14 Постанови від 22 грудня 1995 року №20 та відповідно до державних будівельних норм, які діють в Україні - поділити самовільно споруджений садовий будинок під літ. «А», готовністю 11%, що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 0520680200:01:001:0777 у [ADDRESS] - неможливо, через неможливість дотримання вимог, що відповідали Державним будівельним нормам України, які діють на час проведення досліджені". За таких обставин позовна вимога в частині поділу будівельних матеріалів не підягає до задоволення. Також, [PERSON] просила суд визнати спільною сумісною власністю легковий автомобіль ВАЗ 21093, (номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ). Судом встановлено, що даний транспортний засіб був придбаний за час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] , а тому підлягає поділу. Крім того, суд бере до уваги, що [PERSON] не заперечувала щодо виділення на праві власності [PERSON] даного легкового автомобіля з компенсацією Ѕ частки на користь [PERSON] . За таких обставин, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині визнання спільним сумісним майном подружжя легковий автомобіль ВАЗ 21093, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] та визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частини на легковий автомобіль ВАЗ 21093, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . У свою чергу, дослідивши зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] батьками [PERSON] , який народився [INFO] , в с.Маньківці Барського району Вінницької області є [PERSON] та [PERSON] (т.2, а.с.14). Відповідно до Свідоцтва про народженя Серія [NUMBER] батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] в м.Вінниці є [PERSON] та [PERSON] (т.2, а.с.10). У свою чергу [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (т.2, а.с. 10) Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (т.2, а.с.15). З Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] [PERSON] вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника (а не зміни відповідача), однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі. З матеріалів справи вбачається, що мати померлого [PERSON] - [PERSON] , та батько [PERSON] - [PERSON] були між собою рідними братом та сестрою. Таким чином, [PERSON] по відношенню до [PERSON] є двоюрідною сестрою. Як вбачається з Спадкової справи № 241/2017 після смерті [PERSON] , [PERSON] 18.10.2017 року подала заяву до приватного нотаріуса Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельнику О.М. про прийняття спадщини, дана заява нотаріусом була прийнята. Окрім того заяву на прийняття спадщини також подала [PERSON] (т.2, а.с.59). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є правонаступником прав та обов`язків померлого [INFO] [PERSON] . Враховуючи що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на будівельні матеріали, які були використанні в процесі будівництва та існують у вигляді фундаменту садового будинку незавершеного будівництвом готовністю 11% під літерою «А»; погріб «П/А»; навіс «Б»; убиральня «В»; літній душ «Ж»; криниця №1; огорожа №2; ворота з хвірткою №3 співпадають із позовними вимогами за первісним позовом [PERSON] , суд не вбачає підстав для задоволення даної позовної вимоги. З приводу позовної вимоги про поділ легкового автомобіля суд зазначає наступне. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. У свою чергу, легковий автомобіль ВАЗ 21093, (номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ) підлягає виділенню на праві власності [PERSON] з стягненням на користь [PERSON] в рахунок компенсації за Ѕ частку автомобіля. Що стосується поділу кредитних коштів, які [PERSON] просить стягнути з [PERSON] суд зауважує. Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Якщо наявність боргових зобовязань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя. Як вбачається з з Виписки по карткових рахунках [PERSON] у період перебування у шлюбі ним було відкрито декілька карткових рахунків, дослідивши витребуванні докази стосовно руху коштів та отриманих кредитів від АТ КБ «Приватбанк», відповідних доказів отримання кредиту у розмірі 10 000,00 від АТ КБ «Приватбанк» у матеріалах справи відсутні. При цьому, суд звертає увагу, що отримання одним із подружжя кредиту під час шлюбу не означає, що зобов`язання за таким кредитним договором автоматично буде поділене між подружжям. Так, зобов`язання підлягає поділу лише у тому випадку, якщо кошти були отримані в інтересах сім`ї. Відповідних доказів, що кошти були витрачені в інтересах сім`ї [PERSON] в матеріалах справи також відсутні. Також, як вбачається з Кредитного договору № 01в-21-011 від 03.10.2012 року, [PERSON] отримав кошти у розмірі 5 000,00 грн. для будівництва інженерних мереж водопостачання, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , даний договір [PERSON] не підписаний, а також, будь-яких доказів, що будівництво інженерних мереж водопостачання здійснювалося в інтресах сім`ї в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя підлягає частковому здоволенню, а саме: виділення на праві власності [PERSON] легковий автомобіль ВАЗ 21093, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , вартістю 43 410,00 грн., та стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , в рахунок компенсації за 1/2 частку вартості легкового автомобіль ВАЗ 21093, номер двигуна [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] у сумі 21 705,00 грн. В решті вимог слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] слід стягнути на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , в рахунок відшкодування судового збору 1 428 (одна тисяча чотириста двадцять вісім) гривень 00 копійок. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , в рахунок відшкодування судового збору 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 5 635 (п`ять тисяч шістсот тридцять п`ять) гривень 00 копійок. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України ст. ст. 356, 365, 368, 370 ЦК України, п. п. 23-25, 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсний та поділ спільного майна подружжя",

Outcome: partial