Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що відповідач [PERSON] має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач постійно безвідповідально ставилася до своїх батьківських обов'язків, родина перебувала на обліку служби у справах дітей центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах через невиконання матірью батьківських обов'язків. У 2013 році відповідач залишила у своєї матері [PERSON] та прабабусі [PERSON] своїх малолітніх дітей у селі Омельник Онуфріївського району Кіровоградської області. Банківська картка з дитячими коштами залишилася у відповідача, яка використовувала грошові кошти на свої власні потреби, в той час як діти з бабусею перебували у тяжкому матеріальному становищі. Відповідач не забезпечувала дітей матеріально та більше року не з'являлася до дітей. Діти проживали у незадовільному середовищі в умовах повної антисанітарії. На підставі рішення виконавчого комітету Омельницької сільської ради від 29 травня 2014 року № 23 «Про вилучення дитини» малолітні діти 29 травня 2014 року були забрані з домоволодіння [PERSON] за адресою: [ADDRESS], так як умови проживання дітей були незадовільні та становили загрозу їх життю та здоров'ю. Малолітні [PERSON] та [PERSON] були влаштовані до дитячого будинку змішаного типу «Жива Перлина» в селищі Онуфріївка, в якому відповідач жодного разу не відвідала своїх дітей і не виявила бажання забрати їх з дитячого будинку, матеріально дітей не забезпечувала, навчанням та вихованням дітей не цікавилася, що свідчить про ухилення матері дітей від виконання своїх батьківських обов'язків. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та дала пояснення, посилаючись на обставини, зазначені у позові, також пояснила суду, що соціальна допомога на дітей виплачувалася відповідачу до листопада 2013 року, вона, представник позивача, особисто неодноразово проводила бесіди із відповідачем щодо необхідності виховання та утримання дітей. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що в 2013 році вона працювала в Криму, продавцем та робила ремонти, в липні 2013 року вона потрапила в аварію і протягом серпня 2013 року перебувала у лікарні. В лютому 2014 року вона уїхала до м. Дніпродзержинська для переоформлення документів на допомогу та на три місяці працевлаштувалася до фірми «Астер», потім працювала подавцем без оформлення. 19 липня 2014 року вона приїхала до матері, але дітей вже не було. В орган опіки та піклування вона не ходила і повернулася до м. Дніпродзержинська, де взяла акт про проживання і довідку про склад сім'ї та повернулася до с. Омельник. Документи віддала до опіки, де її повідомили, що не прийшов акт обстеження її житлових умов із Дніпродзержинська, і вона поїхала назад. Більше збором документів вона не займалася. 27 листопада 2014 року вона вперше відвідала дітей у дитячому будинку і більше до дітей не приходила, документи до теперішнього часу вона не зібрала. Працівник органу опіки декілька раз розмовляла із нею, казала про недопустимість її поведінки і щодо необхідності утримувати та виховувати своїх дітей. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, надала акт служби у справах дітей та листа, згідно яких відповідач за місцем реєстрації її та дітей по [ADDRESS], тривалий час не проживає. Прокурор підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що відповідач є матірью двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відомості про батька дітей зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. Відповідач протягом тривалого часу безвідповідально ставилася д своїх батьківських обов'язків. Її родина, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах через невиконання матірью своїх батьківських обов'язків, перебувала на обліку служби у справах дітей, центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. У 2013 році відповідач залишила дітей на вихованні та утриманні своєї матері [PERSON] та прабабусі [PERSON] в [ADDRESS], і матеріально дітей не забезпечувала, їх вихованням не займалася, діти перебували у незадовільних умовах для проживання. На підставі рішення виконавчого комітету Омельницької сільської ради від 29 травня 2014 року № 13 «Про вилучення дітей» малолітні [PERSON] та [PERSON] були вилучені від матері відповідача та прабабусі та передані до дитячого будинку змішаного типу «Жива Перлина», розташованого в селищі Онуфріївка Кіровоградської області, що підтверджується актом соціального інспектування № 156 місця проживання [PERSON], актом обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача від 01 грудня 2014 року, рішенням виконавчого комітету Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 29 травня 2014 року № 23 «Про вилучення дитини», актом від 29 травня 2014 року про вилучення малолітніх дітей, актом від 29 травня 2014 року про факт передачі дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до дитячого будинку змішаного типу «Жива Перлина». З 29 травня 2014 року до теперішнього часу малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебувають у дитячому будинку змішаного типу «Жива Перлина», відповідач відвідала дітей лише один раз 27 листопада 2014 року, протягом зазначеного часу відповідач навчанням та вихованням дітей не цікавиться, з дітьми не спілкується, матеріально їх не забезпечує, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діти повністю знаходяться на утриманні дитячого будинку, що підтверджується довідкою директора дитячого будинку «Жива Перлина» від 26 листопада 2014 року та інформацією директора дитячого будинку «Жива Перлина» від 17 березня 2015 року. Згідно характеристики, що надана сільським головою Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області 01 грудня 2014року, [PERSON] за час проживання на території сільської ради з серпня 2014року зарекомендувала себе з негативної сторони, не працює, схильна до вживання спиртних напоїв, вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей не займається і не цікавиться. Відповідач [PERSON] та її малолітні діти [PERSON], 2010 року народження та [PERSON], 2011 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але в квартирі не проживають, відповідач періодично навідується до квартири, що підтверджується актом про непроживання, складеним ТОВ «Крона» 27 квітня 2015 року. Згідно висновку начальника служби у справах дітей Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року № 165, служба у справах дітей вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно абз. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В силу п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з п. 7.2. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо). Враховуючи вищевикладене, оскільки факт ухилення відповідача від виховання та утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], був підтверджений письмовими доказами, поясненнями позивача та представника третьої особи, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітніх дітей.

Outcome: approved