Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району (змінено назву відповідно до рішення Дніпродзержинської міської ради від 30.09.2015 року № 1419-66/У1) у місті Дніпродзержинську звернувся з позовною заявою до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з наступних підстав. В обґрунтування свого позову вказали , що відповідач по справі - [PERSON], [INFO] , є матір'ю малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] , та [PERSON], [INFO] . Батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] року, внаслідок дисемінованого туберкульозу легенів. Відомості про батька [PERSON], записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. 29.06.2011 прокуратурою Дніпровського району м. Дніпродзержинська проти відповідача [PERSON] було висунуто обвинувачення за ст.166 КК України (злісне невиконання батьками обов'язків по догляду за дитиною, яке спричинило тяжкі наслідки, а саме - алергічний дерматит, який перейшов в дерматомікоз нижніх кінцівок і дерматит туловища (тулупа), ускладнений гіподермією). 19.10.2011 Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська розглянуто кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] за ст.166 КК України. Не дивлячись на те, що в ході досудового слідства [PERSON] свою провину не визнала і в силу ст. 63 Конституції України від надання свідчень відмовилась, у судовому засіданні ніяких заперечень проти звинувачення не висунула, та свою провину визнала повністю. Згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.10.2011 [PERSON] було засуджено. Зазначений факт можна було розцінювати як свідоме нехтування [PERSON] до своєї долі та долі дитини, що підтвердило відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов'язків. Тому, у жовтні 2011 року органом опіки та піклування - виконавчим органом Дніпровської районної у місті ради було направлено до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO] , на підставі п.6 ст. 164 СКУ. 25.06.2012 рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська в задоволенні позовних вимогах органу опіки та піклування - виконавчому органу Дніпровської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO] - відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 06.07.2012. 14.01.2013 ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, скарга [PERSON] - відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.06.2012 залишено без змін. Не дивлячись на вищевказані обставини сім'я [PERSON] залишалась під пильним наглядом служби у справах дітей та інших суб'єктів соціальної роботи, на яких законодавством покладено захист прав та інтересів дітей. Сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом в Дніпродзержинському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді згідно з Планом заходів реалізації Національної стратегії профілактики соціального сирітства на період до 2020 року. Відповідач [PERSON] надавалась соціально-педагогічна допомога у вихованні дітей, проводилась профілактична робота щодо упорядкування власного житла, ведення здорового способу життя. За період 2009-2015 роки в ході розгляду численних звернень бабусі малолітніх дітей - [PERSON], прокуратурою Дніпровського району м.Дніпродзержинська неодноразово проводилися перевірки з питань невиконання [PERSON] батьківських обов'язків та з інших питань. Так, відповідно до інформації комунального закладу «Дніпродзержинська міська поліклініка № 6» ДОР» від 08.07.2014 року №265/080 [PERSON] разом з онукою [PERSON], [INFO] звертались до шкіряно - венерологічного поліклінічного відділення. За результатами огляду дитини лікарем було поставлено діагноз - піодермія та призначено лікування, проте, на повторний прийом мати дитини - [PERSON] не зверталась. Прокурором району 03.07.2014 та 09.02.2015 року було проведено бесіди з малолітньою [PERSON] за участю методиста психологічної служби, спеціаліста вищої категорії та практичного психолога спеціального дитячого навчального закладу «Сузір'я» м.Дніпродзержинська, які пояснили, що загальна обізнаність дитини нижче вікових показників, увага не стійка, мимовільна, концентрація недостатня, пам'ять механічна, мовленнєвий розвиток дитини потребує корекції, словник збіднений, зв'язне мовлення розвинене недостатньо, на питання щодо взаємовідносин в родині [PERSON] реагувала негативізмом. Відповідно до пояснень бабусь та дідуся малолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 05.07.2014 року - [PERSON] характеризується з негативної сторони: не приділяла часу малолітній [PERSON], не годувала, не займалась вихованням та розвитком дитини, вживає спиртні напої, спілкується з особами, які були засуджені та ведуть асоціальний спосіб життя, залишає на невизначений час малолітніх дітей без нагляду дорослих, вдома не ночувала, неодноразово вживала спиртні напої за місцем мешкання з особами, які раніше були засудженні в присутності дітещя вчиняє кримінальні правопорушення, дитячий садок [PERSON] майже не відвідує. Зокрема, відповідно до пояснень вищезазначеної [PERSON] від 24.05.2014 року [PERSON] за період спільного проживання з нею державну допомогу по догляду за дитиною до трирічного віку та державну допомогу, яка виплачуються їй як одинокій матері витрачала на власні потреби, у нічний час поверталася додому з виснаженою малолітньою [PERSON] відмовлявшись дитину годувати, систематично не з'являлася додому по три доби, вела аморальний спосіб життя не піклуючись про малолітню [PERSON]. Згідно з поясненням [PERSON] від 30.06.2014 року [PERSON] веде аморальний спосіб життя, в присутності дітей вживає спиртні напої в компанії осіб, які раніше були засуджені (в тому числі і [PERSON], засуджений Дніпровським районним судом за ст.309 КК України), постійно і змінює місце проживання у зв'язку з систематичним порушенням громадського порядку що є підставою для відмови у подальшому проживанні з боку власників квартир, у яких відповідачка винаймала житло. Неодноразово залишала дітей зі сторонніми людьми, в тому числі і з [PERSON], який по відношенню до дітей є сторонньою людиною. Державну допомогу на дітей витрачає на власні потреби та як наслідок діти не отримують необхідного харчування. Відповідно до пояснень сусідів відповідачки, де остання проживала з червня 2014 року за адресою: [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також характеризується з негативної сторони: вживала спиртні напої за місцем мешкання, вдома перебували особи, які ведуть аморальний спосіб життя - переважно чоловіки, малолітніх дітей відповідачка залишала самих вдома без нагляду дорослих, порушувався громадський порядок, з квартири, де проживала [PERSON] доносилися, лайки та плач дітей переважно у вечірній час. За період 2015 року [PERSON] бачили у стані алкогольного сп'яніння на сходах у під'їзді за місцем мешкання, при цьому малолітні діти знаходились в квартирі без нагляду. Також, мали місце випадки перебування, а саме під час прогулянки, малолітньої [PERSON] в компанії невідомого чоловіка, якого раніше сусіди за місцем мешкання [PERSON] не бачили. Крім того, 21.04.2015 року співробітниками сектору кримінальної міліції у справах дітей Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУ МВС України у Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, який на даний час перебуває на розгляді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська. Вищезазначені факти можна розцінювати як свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками [PERSON], які передбачені цивільним законодавством та загальними моральними засадами суспільства - не піклується про своїх дітей, зокрема, постійно змінює місце проживання, не забезпечує необхідного лікування, не створює умов для отримання освіти, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток, як складову виховання. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані турбуватись про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (наприклад, коли вони не піклуються про дитину, зокрема: не забезпечують необхідного медичного догляду, лікування), засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] , вважають за необхідне вирішити питання про позбавлення батьківських прав їх матері - [PERSON]. Просять суд позбавити [PERSON], [INFO] р. н., батьківських прав у відношенні малолітніх дітей; [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] ;передати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] , органу опіки та піклування Дніпровського району для подальшого влаштування; стягнути з [PERSON], [INFO] (ІНН [NUMBER]), аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, на користь майбутнього опікуна. Представники позивача - [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 15.12.2014 року, від 05.01.2016 року, [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 05.01.2016 року, підтримали обставини, викладені в позовній заяві та просять задовольнити позовні вимоги та просять суд позбавити [PERSON], [INFO] , батьківських прав у відношенні малолітніх дітей; [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] ; передати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO] , органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району для подальшого влаштування; стягнути із [PERSON], [INFO] (ІНН [NUMBER]), аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, на користь майбутнього опікуна. Додатково пояснили, що сім'я [PERSON] перебувала під наглядом постійно , у 2012 році було рішення суду, яким не було задоволено їх вимоги . Вона перебуває постійно під наглядом. Щодо повідомлення про виховання та проживання дітей , то перевірки робе орган опіки. Проводили перевірку лише за заявами [PERSON] Бабуся малолітніх дітей [PERSON] скаржилася на дії органу опіки та піклування , але це не був тиск. Щодо звернення [PERSON] до прокурора із заявою, про те що з неї вимагаються гроші службою , їм невідомо. З часу ухвалення рішення апеляційним судом , вони не перевіряли умови проживання, навчальні заклади де перебували діти відповідачки. Вони не могли цього зробити ,оскільки відповідачка постійно змінює місцепроживання. У 2015 році вони проводили з відповідачкою профілактичну бесіду щодо підтримання порядку та не ухиляння від виконання батьківських обов'язків. Вони надали довідку про відвідування родини [PERSON] від 2014 року. Інформація де перебувають діти у органу опіки була. Мати постійно змінює місце проживання, це негативно впливає на дітей, діти не відвідують навчальні заклади. Якщо вважати 50 разів на рік відвідуванням, то вони не вважають це нормальним. З [PERSON] щодо причин постійного зміни місця проживання вони не спілкувалися. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що конфлікт з матір'ю [PERSON] у неї почався з часу смерті бабусі- матері її батька. На той час, [PERSON] оформила її бабусю до психіатричного закладу, де бабуся померла. Потім між ними стало питання квартири. Почалися судові справи щодо поділу квартири. Вона вже на той час закінчила школу. Потім [PERSON] написала на неї заяву про викрадення грошей. Було порушено кримінальну справу і її засудили. Ці гроші збирав для неї вітчим та складував у копилку по 50 коп. та 1 грн. Їй далі умовний термін, а оскільки вона працювала і не завжди могла з'являтися на реєстрацію, то їй замінили умовний термін і відправили до СІЗО на 3 місяці. Там , у СІЗО вона познайомилася із [PERSON]. Від нього вона народила доньку [PERSON]. Вони почали жити разом, вона познайомила свою матір [PERSON] з батьком свого співмешканця і вони також почали проживати разом. Потім вона розійшлася із [PERSON], познайомилася із [PERSON], від якого народила сина [PERSON]. Може і її провина в тому, що вона знайомилася із неблагополучними чоловіками і вони дурна впливали на її дітей. На даний час вже біля 3 років вона мешкає сама з дітьми. Періодична їй допомагають бабусі її дітей - [PERSON] та [PERSON]. Доступу до квартири своєї вона немає. Тому і міняє місце проживання. [PERSON] як тільки дізнається, де вона знімає житло, знаходить власників та залякує їх тим, що повідомить до податкової інспекції, тому господарі відмовляють їй ужитлі. Донька не завжди відвідувала дитячий садочок, оскільки вони мешкали на правому березі, а садок знаходився на лівому березі, тому дитина часто залишалася вдома. Вона не може мешкати в своїй квартирі, оскільки [PERSON] не дає їй такої можливості. [PERSON] не допомагає їй у вихованні дітей, син її навіть не знає. Син ходить до дитячого садочка. Бабусі [PERSON] та [PERSON] спілкуються з дітьми. Її діти з [PERSON] не бажають спілкуватися. У них був конфлікт, коли вона привезла дітей бабусі згідно рішення суду , то [PERSON] викликала "Правий сектор" , відбувся конфлікт. Щодо свого виховання [PERSON] може сказати, що вона виховувалася вітчимом. Перед ним, був ще інший вітчим, перед ним ще інший. Ії виховувала бабуся, вчила її писати, читати. Представник відповідача - Полтавченко О.А., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 03.02.2015 року , підтримав посянення та пояснив, що підстав для позбавлення [PERSON] немає. Третя особа на стороні позивача - [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що в матеріалах справи є документ начальника міського відділу про те, що [PERSON] перебуває на обліку і необхідно зібрати матеріали щоб позбавити її батьківських прав. Коли тільки народилася [PERSON], то дитина не була бажана. В той час дитина мешкала з нею. Мати кинула її і дитина була на її утриманні. Потім, коли повернулася [PERSON] - [PERSON] було біля 5 місяців, то у неї почали з'являтися різні співмешканці. [PERSON] мешкала окремо, приносила [PERSON] брудну, одяг у рибі, вині, дитина не доїдала. Коло спілкування [PERSON] - були раніше засуджені особи, були і хворі на туберкульоз. Дитина мало перебувала у дитячому садочку у 2010 році - 75 днів , у 2011 році -193 дні, у 2012 році - у 2012 році - 69 днів , у 2013 -52, у7 днів . Коли [PERSON] було 2 роки , вона захворіла чесоткою, дитину не лікували, дитину лікували у шкірвендиспансері. Вона зверталася із заявою про злочин. Дитина постійно брудна, голодна. У 2013 році знову до шкірвен, були язви по рукам, обличчю. Дитина лякалася. Велика кількість співмешканців. Останні - [PERSON] прийшов до неї і сказав, що треба йти до служби, будемо забирати дітей. Він розповідав страшні факти- п'янки, бійки. Вона раніше допомагала посудою, постільною білизною. На той час [PERSON] дозволяла їй забирати [PERSON]. Потім коли вона назад відводила [PERSON], то вона казала, що не хоче йти до матері, оскільки там чужі дядьки, їй ніде спати, що вона спить на матраці на полу. Не може попити води, оскільки всі чашки зайняті вином. З квартири вона [PERSON] не вигоняла. Свою кімнату [PERSON] здала раніше засудженому, який її розгромив. Вона зверталася до служби у справах дітей . На її звернення служба виходила разом з працівниками прокуратури, то [PERSON] відмовилася повідомити свою адресу . Вважає, що останні складені акти складалися після того, як [PERSON] попереджали про перевірки . У [PERSON] у власності є частина квартири. [PERSON] перестала проживати в ній з 2009 року, коли тільки народилася [PERSON]. Спір про квартиру на даний час розглядається в суді. [PERSON] вона не перешкоджала проживати у квартирі. Є навіть заява до служби у справах дітей, що вона не перешкоджає її проживанню. Рішення суду про усунення перешкод [PERSON] у проживанні вона оскаржує. Двері у квартирі вона міняла. Допомагати грошима вона не буде. [PERSON] не давала їй давати побачення з дітьми всупереч рішення суду. Вона до дитячого садку приносила речі дітям, гостинці. Після чого її донька та її співмешканці їй погрожували. У 2012 році дійсно був позов в суді. Чому відмовили, оскільки начальник міської служби прислала заперечення до суду. Вона не спілкувалася із господарями квартир, де [PERSON] знімала квартири. За 2014 , 2015 рік вона знає, що [PERSON] мешкала на [ADDRESS] . На даний час [PERSON] не відвідує шкільний захід, вона була у вересні 2015 році - вчителька не знає чому. [PERSON] не відвідує дитячий садок. Просить задовольнити позовні вимоги та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 19.01.2016 року, підтримав позицію [PERSON] та просить задовольнити позовні вимоги. Треті особи на стороні позивача - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області просять розглядати справу у відсутність їх представника, . орган опіки та піклування - сектор із забезпечення різних форм влаштування дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради (а.с. 90, 95, 181) Заслухав представників позивача, відповідачку , представника відповідача, третіх осіб, представника третьої особи, свідків , заслухав висновок прокурора, яка вважає , що підстав для позбавлення батьківських прав не вбачає, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Дніпровської районної у раді ( на даний час орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району) від 02.06.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відповідно до якого вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітніх дітей: [PERSON],[INFO] року, [PERSON], [INFO] року. (а.с.5-6) Як вбачається з вищевказаного висновку орган опіки та піклування вказує наступні підстави : 1)- судимість [PERSON] у 2011 році за ст. 166 КК України, при цьому вказано, що у жовтні 2011 року органом опіки та піклування було направлено позовну заяву до Дніпровського суду м. Дніпродзержинська про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON], [INFO]. Вказують про відмову в задоволенні їх позову та залишення рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.06.2012 року апеляційним судом Дніпропетровської області без змін. Крім цього, як посилається представник позивача саме порушення даної кримінальної справи було причиною звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських справ [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON]. Крім , того Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.01.2013 року [PERSON] була звільнена від покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду від 19.10.20111 року. 9а.с.17) 2)- посилаються на проведення чисельних перевірок за заявами [PERSON] щодо невиконання [PERSON] невиконання батьківських обов'язків. При цьому до матеріалів позову не додають матеріалів, зібраних саме органом опіки та піклування матеріалів , що є підставою для звернення з позовом про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей. 3) - посилаються як на підставу на інформацію комунального закладу "Дніпродзержинська міська поліклініка № 6 ДОР" про відвідування [PERSON] з онукою шкіряно- венерологічного відділення, встановлений діагноз: піодермія, призначене лікування, однак повторно прийом мати дитини не звернулася. Звернення з цього приводу та повідомлення органів опіки з боку лікувального закладу не було. 4)- проведення бесіди прокурором в присутності практичного психолога з [PERSON], відповідно до висновку якого встановлено загальну обізнаність дитини нижче вікових показників, увага не стійка, пам'ять механічна, мовленевий розвиток дитини потребує корекції, словник збіднений, зв'язане мовлення розвинене недостатньо, на питання взаємовідносин в родині реагувала негативізмом; 5)- 21.04.2015 року Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ ГУ МВС складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП, який на даний час перебуває на розгляду у Баглійському суді. Щодо цієї підстави, то до матеріалів позову додано копію протоколу № 132955 та постанову про адміністративне правопорушення, складений відносно [PERSON] , в якому вказано: " в період з січня по лютий 2015 року [PERSON] за місцем мешкання : [ADDRESS] ухилялася від виховання своїх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 2013 року. (а.с.18- зворотня) . Однак в чому саме виразилося ухиляння від виховання малолітніх дітей не вказано ані в протоколі, ані в постанові . В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, яке видано 03 липня 2013 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області , матір'ю малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] є відповідачка [PERSON]( а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть , виданого 25 березня 2013 року , [PERSON] , який був батьком [PERSON] , помер [INFO] року (а.с.10) Щодо наданої інформації начальника Дніпродзержинського міського управління від 15.03.2013 року , повідомлено про звернення [PERSON] щодо своєї доньки [PERSON],в якій викладено про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у 2010,2012 роках, порушення кримінальної справи щодо [PERSON] за ст. 166 КК України, та вказує на те, що є всі підстави для направлення заяви про позбавлення [PERSON] батьківських прав.(а.с.19) Однак знов же, ці всі підстави вказувалися при поданні позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] ще у 2011 році. На вищевказану інформацію, начальником служби у справах дітей [PERSON] надано відповідь від 10.04.2013 року, вказано, що з червня 2012 року інформації із правоохоронних органів, дошкільного закладу та лікувальних закладів щодо ухиляння матері від виконання покладених на неї обов'язків по вихованню та розвитку дітей не надходило і підстав для звернення з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] не вбачають. (а.с. 20-21) Додані до матеріалів позовної заяви протоколи допитів у якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не можуть бути прийняті судом як докази, оскільки вказані свідки в судовому засіданні не підтвердили дані ним раніше свідчення. Надана інформація щодо відвідування малолітньою [PERSON], [INFO] дошкільного навчального закладу № 30 м. Дніпродзержинська від 29.12.2014 року та від 25.03.2015 року дійсно встановлені пропуски , однак як вбачається з наданої інформації щодо кожного пропуску надавалися або заяви матері [PERSON] або довідки з лікувальних закладів. ( а.с. 49- зворотня, 50) . Знов же звернення до органів опіки з боку дошкільного навчального закладу № 30 м. Дніпродзержинська щодо невиконання [PERSON] батьківських прав не було. Відповідно до інформації головного лікаря КЗОЗ Дніпродзержинської міської ради "ЦПМСД № 1" 12.09.2013 року та 17.09.2013 року діти ( [PERSON] та [PERSON]) оглянуті на дому медичною сестрою . На момент відвідування в квартирі прибрано, догляд за дітьми здійснювала мати, діти охайні, доглянуті, зауважень до матері не було. 24.09.2013 року при відвідування амбулаторії діти оглянуті лікарем та було рекомендоване контрольне обстеження та консультація у фтізіатра, але мати не з'явилася. 27.09.2013 року квартира закрита, на телефонні дзвінки -не відповідають. (а.с.53) Згідно довідок від 22.12.2014 та від 03.07.2014 року вказані прийому у лікарів дітей, вказані діагнози, [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря фтізіатра з 2013 року з діагнозом: туб контактна, хронічний карієс, перебувала на стаціонарному лікуванні в дитячому інфекційному відділенні з діагнозом: ГРВІ середньої важкості з 25.210. по 02.11.2013 року; [PERSON], [INFO] перебував з 25.10. по 02.11.2013 року на стаціонарному лікуванні в дитячому інфекційному відділенні з діагнозом: ГРВІ середньої важкості . (а.с.53-зворотня, 54) Відповідно до довідки- відвідування від 20 травня 2014 року, начальником служби у справах дітей в зв'язку із повідомлення на телефон служби інформації про невиконання батьківських прав, з'ясовано, що [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] мешкають у однокімнатній квартирі, що винаймають, в наявності 2 спальних місця ([PERSON] спить разом з матір'ю), дитячі іграшки, продуктами харчування забезпечені, санітарний стан квартири- задовільний(а.с.58 ).Проведена профілактична бесіда, роз'яснювальна робота щодо виховання та утримання дітей, відібрано пояснення , винесено попередження.(а.с.58-59) Однак в чому саме виразилося ухиляння від виховання малолітніх дітей не вказано. Рішенням Дніпровського районного суду від 25.06.2012 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON]. (а.с. 14-16), яке було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.01.2013 року . (а.с. 22-23) Як вбачається з довідки від 02.09.2015 року [PERSON], [INFO] на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не зверталася. (а.с.128) Відповідно до довідки № 151 від 02.09.2015 року [PERSON], [INFO] дійсно навчається у 1-Г класі КЗ "СЗОШ" № 44 м. Дніпродзержинська. (а.с. 127) Відповідно до довідки від 02.09.2015 року [PERSON], [INFO] дійсно відвідує ДНЗ-ЦРД № 30 "Мальва" з 05.06.2015 року. (а.с.126) Відповідно до акту обстеження сімейних та житлово-побутових умов [PERSON], учениці 1-Г класу вказано, що санітарний стан задовільний, місця для занять, відпочинку, сну дитини, є шкап для одягу, спальне місце, письмовий стіл, полиця для книжок, шкільний куток освітлюється настільною лампою. Висновок: емоційна атмосфера в родині позитивна. Дитина забезпечена повноцінним харчуванням, одягом, взуттям по сезону, постільною білизною, шкільними предметами. До школи дівчинка приходе чиста, акуратна, без запізнень. Відвідує танцівний гурток «Лідер» та спортивну секцію по акробатиці при КУ СОШ № 4. Мати достатньо приділяє увагу доньці. (а.с.123) Також при обстеженні умов проживання [PERSON] відповідно до акту від 31.08.2015 року встановлені задовільні умови для проживання малолітніх дітей.( а.с.130) В судовому засіданні допитані свідки , а саме свідок [PERSON], яка є фахівцем із соціальної роботи Дніпродзержинського міського центру соціальних служб пояснила в судовому засіданні, що в кінці травня - на початку червня 2014 року в зв'язку з тим, що надійшла скарга щодо неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських прав щодо малолітніх дітей, вони взяли родину [PERSON] на соціальний супровід. Направили лист до міліції, щоб встановити адресу мешкання [PERSON] Через два тижні їм повідомили адресу проживання [PERSON] Вони вийшли до неї, де познайомилися з нею та її дітьми. Перший раз вони приходили на [ADDRESS] , де [PERSON] мешкала у своєї подрузі. Потім вони приходили постійно на [ADDRESS]. Родину [PERSON] вони взяли під соціальний супровід з метою виведення родини із кризової ситуації, оскільки надходили скарги стосовно того, що діти інфіковані туберкульозом , мешкають у притоні , мати їх п"є. Тому вони взяли сім'ю [PERSON] на супровід. У родини був тяжкий матеріальний стан, дівчинка не ходила до дитячого садка, син не перебував на черзі до дитячого садка, не пройшли медичне обстеження, потребували гуманітарної допомоги. При цьому, мати може погодитися або відмовитися від соціального супроводу. [PERSON] добровільно погодилася на їх допомогу, виконувала їх рекомендації. Вони спілкувалися із родиною [PERSON] один раз на тиждень, це могло бути і в телефонному режимі. На даний час соціальний супровід родини [PERSON] припинений. Під час супроводу було влаштовано дівчинку до дитячого садку. Супровід припинено рік тому, в кінці вересня 2014 року, оскільки виконали всі пункти супроводу, тобто пройшли медичний огляд дівчинки, влаштували її до дитячого садка № 30, надали матеріальну допомогу, провели психологічну допомогу. Мати ставила питання щодо психологічного стану дівчинки, вони допомогли звернулися до психолога, яка надала висновки та рекомендації матері та дитині. [PERSON] перебувала у них тричі на обліку, в тому числі і щодо її побиття , коли вона була вагітною. Ними проводилася робота щодо психологічної допомоги. Знята [PERSON] була з обліку, оскільки були виконані всі пункти, [PERSON] виконувала всі рекомендації. діти були чисті, доглянуті. Про свої перевірки вони не завжди попереджували. У вересні 2014 року дівчинку тільки почала водити. Не водила тільки за хворобою. До їх втручання , дівчинка була влаштовано до дитячого садка, але коли [PERSON] народила другу дитину, то вона фізично не могла водити дівчинку до дитячого садка, оскільки він розташований дуже далеко. Вони пропонували [PERSON] інший садок, однак дівчинка відмовилася ходити до іншого садка . Діти проходили обстеження щодо зараження туберкульозом. Обстеження було проведено, хвороби у дітей не виявлено. [PERSON] ходила з дітьми до туберкульозного диспансеру та брала довідки. Після зняття з обліку, вона продовжувала спілкуватися у телефонному режимі, [PERSON] дзвонила щодо влаштування меншої дитини до садку. Додатково пояснила, що вона спілкувалася з дітьми [PERSON] [PERSON] завжди адекватна, енергійна, вона готує, прибирає. Завжди були продукти харчування, наготовлена їжа. Діти дуже прив'язані до матері. Свої обов'язки [PERSON] виконує повністю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею малолітнього [PERSON]. [PERSON] знає з 2011 року, коли її син почав мешкати з [PERSON]. Біля трьох тижнів, [PERSON] не говорила, що у неї ще є донька. Потім вона привела доньку . Після того, як [PERSON] народила сина, то [PERSON] через два тижня його посадили. Під час сумісного проживання у неї з її сином були сварки на підставі ревнощів. Діти завжди були з [PERSON], вона їх не залишали. На даний час не може нічого поганого сказати. [PERSON] проживала з ними. На її думку у [PERSON] було відхилення, оскільки коли посадили її сина, [PERSON], то [PERSON] з дітьми довго гуляла на вулиці у дворі. Раніше , коли її питали у прокуратурі, то вона казала зовсім інше, читати їй пояснення не давали. Вона дійсно поставила підпис, але не читала. Я відразу казала прокурору, що це все не так, що написано у поясненнях. Вона неодноразово ходила до прокурора Крапливого. Він їй сказав писати заяву, що вона і зробила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є працівником Дніпровського ВП . З 2015 року встановлених фактів ухилення [PERSON] від виконання батьківських прав не було. [PERSON] мешкає на території Баглійського району, знає, що Баглійським ВП була притягнута до адміністративної відповідальності . На даний час [PERSON] не мешкає на території Дніпровського району з листопада 2015 року. До цього вона не попадала до них в поле зору. Профілактичні бесіди з нею проводилися. Були заяви бабусі дітей - [PERSON] щодо встановлення місця перебування дітей. Коли вони звернулися до місця навчання дівчинки, то директор в усній формі сказав, що документи забрали. Дійсно був факт , що вихователька у дитячому садочку казала, що [PERSON] не привели, оскільки хворіє [PERSON], а в школі [PERSON] говорила навпаки. Від [PERSON] було багато звернень щодо встановлення місця перебування дітей. Дійсно двічі співмешканець [PERSON] бив її , вони опитували сусідів. Мешканці - сусіді кожного разу давали різні пояснення. Але плачу дітей вони не чули. Оточення у [PERSON] дійсно колішні засуджені особи. Однак, коли вона зійшлася із [PERSON], то він обмежив її спілкування з такими особами. Це все було під час першого звернення до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав до 2014 року. У січні 2016 року було СМС - повідомлення проте, що малолітню [PERSON] згвалтували . Повідомлення було перевірено, дівчинці проводили судово-полову експертизу у Дніпропетровську. Факт не підтвердився. Щодо пояснень свідка [PERSON], який був допитаний в судовому засіданні , то суд критично ставиться до його пояснень і не бере їх до уваги при ухваленні рішення , оскільки в поясненнях він вказав на те, що у нього до [PERSON] є неприязливі стосунки. Як вказано у Постанові Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав: п.15 Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. п 16. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. При постановленні данного рішення суд приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй від 20 листопада 1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. В Рішенні Європейського Суду з Прав Людини - Справа «Савіни проти України» (заява №39948/06), від 18 грудня 2008 року (набуло статусу остаточного від 18 березня 2009року), п.п. 47-52 вказано: 47. Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 . Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві». 48. Визначаючи, чи було конкретне втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 . 49. Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин . Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Суд вважає, що позивачем не додано доказів того, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] , та [PERSON], [INFO] . Повний текс рішення викладено 04 травня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed