Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

22 липня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: іпотечний центр в м. Києві та Київській області державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про заміну сторони у зобов`язаннях, посилаючись на наступні обставини. Між регіональним відділенням Державного фонду сприянь молодіжному житловому будівництву в Київській області (далі - Фонд), в особі директора Вітера Максима Кононовича, та сім`єю, в особі [PERSON] , (далі - Позичальник), з іншої сторони, на підставі «Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям і одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» від 29.05.2001 року № 584 було укладено кредитну угоду № 19/65 від 22.12.2004 року (далі - Угода). Відповідно до п. 1 Додаткового договору до кредитної угоди №19/65 від 22.12.2004 року пункти 1.1, 1.2, 1.3 та п.п. 3 пункту 2.1 кредитної угоди №19/65 від 22.12.2004 року та п. 1 Додатку (обов`язкового) №1 до кредитної угоди було змінено та викладено у новій редакції. Відповідно до п. 1.1 Угоди згідно з умовами Положення про надання пільгового довготермінового державного кредиту молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбанні житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла" № 584 від 29.02.2001 року (далі - Положення) Фонд від імені Держави надає Позичальнику прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 85 292, 00 грн. (вісімдесят п`ять тисяч двісті дев`яносто дві гривні 00 коп.), термін повернення 30 років. Відповідно до п. 1.2 Угоди кредит за цією угодою надається на будівництво житла загальною площею 77,00 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.3 Угоди протягом строку, встановлено в п. 1.1 угоди, Позичальник зобов`язується вносити суми коштів, що визначаються у розрахунку погашення кредиту (додаток 2), до повного виконання зобов`язань за кредитним договором на рахунок Фонду р/р 2650239, МФО 322562, ЄДРПОУ 34180363 в банку - агенті, КФ АБ "Полтава-Банк", з яким Фонд уклав угоду про обслуговування кредитів. Відповідно до п. 1 Додатку № 1 визначено, що сім`ю Позичальника складають 3 особи, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 4.2.1 Угоди, Позичальник зобов`язаний, крім іншого, протягом 7 робочих днів разом з Фондом прийняти збудоване (реконструйоване) житло шляхом підписання акту приймання передачі квартири (індивідуального житлового будинку), з моменту відправлення Фондом Позичальнику повідомлення про введення житла в експлуатацію. Між тим, відповідно до акту приймання-передачі квартири від 30.12.2010 року підписаного між Директором ТОВ "Екобуд", Фондом та Позичальником останньому була передана житлова квартира, загальною площею 77.00 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . Згідно до свідоцтва про право власності Серії [NUMBER] від 05.12.2011 року за [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №534 від 22.11.2011 року було одноособово зареєстровано право власності на вищевказану квартиру. Відповідно абзацу 10 п. 2 Положення, на підставі якого було укладено зазначену кредитну угоду, позичальником визначається - молода сім`я або одинокий молодий громадянин, які отримали кредит на умовах, визначених кредитним договором. Відповідно до п. 3 Положення право на отримання кредиту мають сім`ї та одинокі молоді громадяни, які згідно із законодавством визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, а саме: сім`я в якій чоловік та дружині віком до 35 років включно. Відповідно до п. 22 Положення кредитний договір укладається після прийняття регіональним управлінням Фонду рішення про надання кредиту. Після підписання сторонами кредитного договору кандидат набуває статусу позичальника, на якого оформляється паспорт позичальника. Зміни та доповнення до кредитного договору вносяться шляхом оформлення додаткового договору, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 510 ЦКУ у зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Пунктом 6.2 Угоди передбачено, що у разі змін у законодавстві, щодо правовідносин, визначених в цій угоді, а також в інших випадках за погодженням сторін в кредитну угоду вносяться відповідні зміни та доповнення шляхом оформлення додаткової угоди до кредитної угоди, яка є невід`ємною частиною цієї угоди. Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Згідно з вимогами ст. 521 ЦКУ форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 513 ЦКУ, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язань випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника її особою. Разом з цим, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київ області від 14 липня 2016 року встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] майже 5 років проживають окремо, не підтримують подружні відносини, мають окремі бюджети, ведуть окремо господарство, в зв`язку з чим шлюб між нею та [PERSON] розірвано. З моменту укладення кредитної угоди № 19/65 від 22.12.2004 року по даний час, Позивач - [PERSON] самостійно та одноосібно здійснює усі платежі у відповідності до умов Угоди, що підтверджується письмовими доказами, доданими до позовної заяви. Беручи до уваги викладене, Позивач звернулась до правонаступника Регіонального відділення Державного фонду сприяння молодіжне житловому будівництву в Київській області - Іпотечного центру в м. Києві Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" (далі - Іпотечний центр Держмолодьжитла) з пропозицією змінити сторону у кредитній угоді №19/65 від 22.12.2004 року, а саме замінити Позичальника з [PERSON] на [PERSON] . Згідно листа - відповіді №155 від 14.03.2019 року Іпотечний Цент Держмолодьжитла не заперечує проти заміни Позичальника за вищевказаної кредитною угодою, з [PERSON] на [PERSON] , за умови укладення трьохстороннього додаткового договору до кредитної угоди №19/65 від 22.12.2004 року в частині заміни Позичальника. Після чого, Позивач неодноразово зверталась до Відповідача з усними пропозиціями щодо укладення трьохстороннього додаткового договору до кредитної угоди №19/65 від 22.12.2004 року в частині заміни Позичальника, однак останній уникає спілкування та ігнорує вищевказані пропозиції. У зв`язку з цим, Позивач звернулась до Відповідача з відповідним листом-пропозицією, однак, Відповідач ніякої відповіді на момент подання позовної заяви не надав, що вказує на те, що він не дає згоди на таку заміну. У зв`язку з цим, вважає, що зазначені вище обставини суперечать її законним інтересам та інтересам їхньої спільної дитини, а отже інтересам сім`ї, у зв`язку з тим, що вона фактично з моменту укладення зазначеного правочину та по даний час перейняла на себе весь обсяг прав і обов`язків в якості Позичальника за кредитною угодою № 19/65 від 22.12.2004 року, тому, вважає за необхідне провести заміну сторони у вказаному зобов`язанні відповідно до норм чинного законодавства України та умов зазначеної кредитної угоди. Просила суд прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, замінити сторону у кредитному зобов`язанні, а саме: провести заміну особи Позичальника у Кредитній угоді №19/65 від 22.12.2004 року, всіх додатках та додаткових угодах до неї з [PERSON] на [PERSON] з переведенням всього обсягу прав та обов`язків Позичальника, шляхом підписання відповідної додаткової угоди згідно умов кредитної угоди та положень чинного законодавства України, замінити сторону в іпотечному зобов`язанні, а саме: провести заміну особи Іпотекодавця в Іпотечному договорі від 02.02.2012 року, укладеного в якості забезпечення виконання зобов`язань Іпотекодавця та вимог Іпотекодержателя за Кредитною угодою (договором) №19/65 від 22.12.2004 року, укладеним між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, згідно з яким Іпотекодержатель надав Іпотекодавцю кредит на будівництво житла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з [PERSON] на [PERSON] з переведенням всього обсягу прав та обов`язків Іпотекодавця, шляхом підписання відповідної додаткової угоди згідно умов іпотечного договору та положень чинного законодавства України, судові витрати стягнути з Відповідача ( а. с. 3-10 ). Ухвалою судді від 13.08.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження ( а. с. 58-59 ). Ухвалою суду від 16.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті ( а. с. 85-86 ). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву, отримана судом 11.11.2019 року за вх. № 41326, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Проти ухвалення судом заочного рішення у даній справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направили та відповідно до положень ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Крім того, з боку відповідача не надходило і відзиву на позовну заяву позивача. Третя особа іпотечний центр в м. Києві та Київській області державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в судове засідання свого представника не направив, 11.09.2019 року за вх. № 33325 судом отримано клопотання, в якому іпотечний центр Держмолодьжитла просить суд розглядати справу без участі представника на підставі наявних в матеріалах судової справи доказів. Повністю підтримують заявлені вимоги позивачем та просять задовольнити позов повністю. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 12.11.2019 року постановлено проводити заочний розгляд у зазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між регіональним відділенням Державного фонду сприянь молодіжному житловому будівництву в Київській області (далі - Фонд), в особі директора Вітера Максима Кононовича, та сім`єю, в особі [PERSON] , (далі - Позичальник), з іншої сторони, на підставі «Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям і одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» від 29.05.2001 року № 584 ( далі - Положення ) було укладено кредитну угоду № 19/65 від 22.12.2004 року (далі - Угода) ( а. с. 17-21 ). Додатком № 1 до кредитної угоди від 22.12.2004 року № 19/65 встановлений розрахунок розміру кредиту, сум внесків Позичальника та суми коштів на страхування в період будівництва житла ( а. с. 23-24 ). Додатком № 2 до кредитної угоди № 19/65 від 22 грудня 2004 року визначений розрахунок суми зобов`язань за кредитом, розміру щоквартального платежу та суми відсотків за користування ним ( а. с. 25 ). Також, затверджено графік погашення позичальником зобов`язань за кредитом, зобов`язання за кредитом - 88 574 гривень ( а. с. 26 ). Відповідно до п. 1 Додаткового договору до кредитної угоди №19/65 від 22.12.2004 року пункти 1.1, 1.2, 1.3 та п.п. 3 пункту 2.1 кредитної угоди №19/65 від 22.12.2004 року та п. 1 Додатку (обов`язкового) №1 до кредитної угоди було змінено та викладено у новій редакції. Відповідно до п. 1.1 Угоди згідно з умовами Положення про надання пільгового довготермінового державного кредиту молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбанні житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок надання порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла" № 584 від 29.02.2001 року (далі - Положення) Фонд від імені Держави надає Позичальнику прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 85 292, 00 грн. (вісімдесят п`ять тисяч двісті дев`яносто дві гривні 00 коп.), термін повернення 30 років. Відповідно до п. 1.2 Угоди кредит цією угодою надається на будівництво житла загальною площею 77,00 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.3 Угоди протягом строку, встановлено в п. 1.1 угоди, Позичальник зобов`язується вносити суми коштів, що визначаються у розрахунку погашення кредиту (додаток 2), до повного виконання зобов`язань за кредитним договором на рахунок Фонду р/р 2650239, МФО 322562, ЄДРПОУ 34180363 в банку - агенті, КФ АБ "Полтава-Банк", з яким Фонд уклав угоду про обслуговування кредитів. Відповідно до п. 1 Додатку № 1 визначено, що сім`ю Позичальника складають 3 особи, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а. с. 27 ). Відповідно до п. 4.2.1 Угоди, Позичальник зобов`язаний, крім іншого, протягом 7 робочих днів разом з Фондом прийняти збудоване (реконструйоване) житло шляхом підписання акту приймання передачі квартири (індивідуального житлового будинку), з моменту відправлення Фондом Позичальнику повідомлення про введення житла в експлуатацію. Відповідно до акту приймання-передачі квартири від 30.12.2010 року підписаного між Директором ТОВ "Екобуд", Фондом та Позичальником останньому була передана житлова квартира, загальною площею 77.00 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що 05.12.2011 року за [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №534 від 22.11.2011 року було одноособово зареєстровано право власності на вищевказану квартиру, про що було видане свідоцтво про право власності Серії [NUMBER] . Відповідно до абц. 10 п. 2 Положення, на підставі якого було укладено зазначену кредитну угоду, позичальником визначається - молода сім`я або одинокий молодий громадянин, які отримали кредит на умовах, визначених кредитним договором. Відповідно до п. 3 Положення право на отримання кредиту мають сім`ї та одинокі молоді громадяни, які згідно із законодавством визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, а саме: сім`я в якій чоловік та дружина віком до 35 років включно. Відповідно до п. 3.1 Угоди, Позичальник зобов`язаний протягом 10 календарних днів з моменту отримання Фондом довідки-характеристики в бюро технічної інвентаризації на збудоване (реконструйоване) за рахунок коштів кредиту житло, укласти з Фондом договір про іпотеку цього житла. Відповідно до п. 22 Положення кредитний договір укладається після прийняття регіональним управлінням Фонду рішення про надання кредиту. Після підписання сторонами кредитного договору кандидат набуває статусу позичальника, на якого оформляється паспорт позичальника. Зміни та доповнення до кредитного договору вносяться шляхом оформлення додаткового договору, що є невід`ємною частиною кредитного договору. 02.02.2012 року між Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", іменований далі "Іпотекодержатель» в особі заступника директора Лисенка Віталія Івановича, з однієї сторони та [PERSON] , іменований далі "Іпотекодавець" з іншої сторони, разом - Сторони, а кожна окремо - Сторона, уклали іпотечний договір (далі - Договір). Відповідно п. 1.1 Договору цей Договір забезпечує, шляхом передачі в іпотеку нерухомого майна (далі - Предмет іпотеки) на умовах, визначених договором - виконання зобов`язань Іпотекодавця та вимог Іпотекодержателя Кредитною угодою (договором) №19/65 від 22.12.2004 року, укладеним між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, згідно з яким Іпотекодержатель надав Іпотекодавцю кредит на будівництво житла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до 1.2 Договору предметом іпотеки за цим Договором нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 77,0 кв. і що передане (належить) Іпотекодавцю у власність на підставі Свідоцтва п права власності серії [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради 05 грудня 2011 року згідно з рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.11.2011 року № 534, та зареєстрованого Комунальним підприємством Київської обласної ради "Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації" 05.12.2011 року, записаний в книзі №123 за номером запис 13771, реєстраційний номер 32336543. Відповідно до п. 7.4 Договору ця іпотека зберігає силу у випадку, коли встановленому законом порядку відбувається переведення Іпотекодавцем борг за Кредитним договором на іншу особу. Відповідно до п. 7.8 Договору з усіх питань, що стосуються предмета умов та процедури виконання цього Договору, але прямо не врегульовано положеннями цього Договору, Сторони керуються чинним законодавством України ( а. с. 29-36 ). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Звертаючись до суду з позовною заявою позивач [PERSON] просить суд захисти її права шляхом заміни сторони у кредитному та іпотечному зобов`язанні з метою недопущення порушення умов зазначеної кредитної угоди та невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, що в подальшому призведе до застосування передбаченої законом відповідальності. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення. Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Згідно з вимогами ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника її особою. Встановлено, що з моменту укладання кредитної угоди № 19/65 від 22.12.2004 року і по даний час, позивач [PERSON] самостійно здійснює платежі у відповідності до умов Угоди. Згідно листа іпотечного центру в м. Києві та Київській області державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» від 20.09.2019 року за вих. № 86 вбачається, що згідно кредитної угоди № 19/65 від 22.12.2004 року, укладеної з позичальником [PERSON] , сума наданого кредиту становить 88 574 грн., згідно додатку 2 до кредитної угоди сума щоквартального платежу становить 1 054 грн. За період з 2004 року по 2019 рік в рахунок погашення зобов`язань за вказаною кредитною угодою отримані кошти у сумі 49 254 грн. Залишок кредиту станом на 19.02.19 року становить 39 472,76 грн., заборгованість по сплаті щоквартальних внесків відсутня. За інформацією стосовно осіб, які здійснювали погашення кредиту, наявною починаючи з 04 квітня 2016 року є [PERSON] ( а. с. 39 ). Встановлено, що позивач [PERSON] зверталася до директора Іпотечного центру Держмолодьжитла в м. Києві та Київській області з листом-пропозицією щодо вирішення питання, яким замінити Позичальника за кредитною угодою № 19/65 від 22.12.2004 року з [PERSON] на [PERSON] ( а. с. 40-41 ). Листом від 14.03.2019 року за вих. № 155 Іпотечний центр Держмолодьжитла в м. Києві та Київській області, за підписом директора Марчук М.В . повідомив [PERSON] , що Іпотечний центр Держмолодьжитла в м. Києві та Київській області не заперечує проти зміни Позичальника за вищевказаною кредитною угодою з [PERSON] на [PERSON] , за умови укладання трьохстороннього додаткового договору до кредитної угоди № 19/65 від 22.12.2004 року в частині зміни Позичальника ( а. с. 42 ). Встановлено, що позивач [PERSON] листом-пропозицією ( а. с. 43-44 ) зверталася до відповідача [PERSON] стосовно укладання трьохстороннього додаткового договору в частині заміни боржника [PERSON] на нового боржника [PERSON] Встановлено, що зазначений лист-пропозиція залишився відповідачем поза увагою та останній уникає спілкування. Отже, з матеріалів справи вбачається, що кредитор не заперечує проти заміни сторони у зобов`язанні. Тому, є достатнім та належним доказом волі (згоди) кредитора на заміну боржника у зобов`язанні, що відповідає приписам статті 520 ЦК. Суд звертає увагу, що чинним законодавством встановлено лише форму правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні - цей правочин вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання (статті 513, 521 ЦК). Водночас форми надання згоди кредитором щодо заміни боржника у зобов`язанні законом не передбачено. Аналогічна позиція викладена в постанові ВСУ від 26.04.2017 у справі № 3-300гс17. Крім того, як наведено вище, погашення кредиту, починаючи з 04 квітня 2016 року здійснює фактично позивач [PERSON] , а не відповідач [PERSON] , який вказаний в кредитній угоді № 19/65 від 22 грудня 2004 року. До того ж, відповідач [PERSON] , укладаючи вищевказану кредитну угоду з Регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву в Київській області діяв в особі сім`ї ( а. с. 17 ). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а. с. 37-38 ). Зазначеним судовим рішенням встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] майже 5 років проживають окремо, не підтримують подружні відносини, мають окремі бюджети, ведуть окремо господарство. Дане судове рішення набрало законної сили 26.07.2016 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З врахуванням вищенаведеного, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved