Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

У липні 2019 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, яку обгрунтовує наступним: Відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного Кодексу України. У грудні 2017 року відповідач разом з дитиною проживали в дачному будинку у [PERSON] , умови проживання дитини були незадовільні, відсутні водо-, електропостачання, не було запасу дров. [PERSON] хворів на туберкульоз та був госпіталізований до Херсонської обласної туберкульозної лікарні; малолітній [PERSON] з матір`ю були влаштовані на обстеження до КЗ „Центральна міська лікарня міста Нова Каховка". З 12.06.2018 року малолітній [PERSON] був госпіталізований до обласної дитячої туберкульозної лікарні, де перебував до 13.09.2018 року. За час перебування [PERSON] на лікуванні мати жодного разу його не навідала. З туберкульозної лікарні не забрала, тому малолітній знову був доставлений до КЗ „Центральна міська лікарня міста Нова Каховка". 26.09.2018 року згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] направлено до КЗ „Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради. Станом на квітень 2019 року відповідач так і не впорядкувала своє життя, умови проживання в дачному будинку не покращилися, а погіршилися: в будинку брудно, сміття не прибирається та не виноситься взагалі; всюди валяються купи мотлоху, меблі та посуд занедбані. Відповідач ніде не працює, постійного місця проживання не має, веде невпорядкований спосіб життя, вихованням та утриманням сина не займається. Відповідно до акту про невідвідування малолітнього [PERSON] , 2017 р.н., отриманого із КЗ „Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради від 06 травня 2019 року, малолітній до тепер перебуває у вищевказаному закладі. За весь цей час мати жодного разу не навідала сина, не поцікавилась його життям, матеріальної допомоги не надала. Згідно із рішенням Цюрупинського районного суду від 03.09.2015 року [PERSON] через неналежне виконання своїх батьківських обов`язків була позбавлена батьківських прав відносно трьох своїх старших дітей. У зв`язку з вищевикладеним, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню та стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 03 липня 2019 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду в загальному порядку. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву згідно якої підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила справу розглянути у їх відсутність. Відповідач у засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Враховуючи письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач по справі - [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного Кодексу України (а.с. 24,25). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 07.12.2017 року встановлено, що умови проживання [PERSON] в с. Корсунка КП «Будівельник» №371 незадовільні, у будинку антисанітарні умови, підлога брудна, постільна білизна та дитячий одяг брудні. На час проведення обстеження [PERSON] та її сина [PERSON] , [INFO] госпіталізовано. (а.с. 19). З повідомлення КЗ «Центральна міська лікарня міста Н.Каховка» від 05.12.2017 року вбачається, що в дитячому інфекційному відділенні з 01.12.2017 року знаходиться [PERSON] , [INFO] . Дитина госпіталізована з матір`ю для обстеження, як контактна по туберкульозу (а.с. 21). Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини від 23.10.2018 року [PERSON] направлено до КЗ „Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради (а.с. 12). З акту про невідвідування малолітнього [PERSON] , 2017 р.н., КЗ „Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради від 06.05.2019 року, вбачається, що малолітній [PERSON] з 25.10.2018 року перебуває у вищевказаному закладі. За весь цей час мати жодного разу не навідала сина, не поцікавилась його життям, матеріальної допомоги не надала (а.с. 16). Згідно із рішенням Цюрупинського районного суду від 03.09.2015 року [PERSON] через неналежне виконання своїх батьківських обов`язків була позбавлена батьківських прав відносно трьох своїх старших дітей (а.с. 22). Згідно висновку органу опіки та піклування від 29.08.2019 року, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітного [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. Отже, судом встановлено, що [PERSON] відсторонилась від виховання та утримання свого малолітнього сина [PERSON] , а тому в суду не виникає сумнівів щодо об`єктивності складених актів, висновків, та інших документів на підтвердження фактичних обставин неналежного виконання нею батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини та її байдужого ставлення. Позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду, є єдиним можливим засобом забезпечення дитині гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Ч.1,5 ст. 183 ЦПК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на викладене, з врахуванням заявлених позовних вимог, з [PERSON] на утримання [PERSON] слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, стягнення аліментів слід здійснювати на користь закладу, де буде перебувати дитина. Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved