Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що 01 лютого 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області 01.02.2013 року. Від шлюбу у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. З відповідачем у них різні погляди на життя, через що в сім'ї виникають сварки на непорозуміння. В теперішній час відповідач не утримує матеріально їх сім'ю, тепер вони проживають окремо. Їх син із відповідачем проживає разом з матір"ю, що підтверджується довідкою № 572, виданою 17.04.2014 року Радивонівською сільською радою Якимівського району Запорізької області. Відповідач [PERSON] працює на підприємстві "Біол", яке розташоване в м. Мелітополь, отримує заробітну плату, утримань за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач працює, та отримує заробітну плату, я вважаю, що він повинен сплачувати на мою користь аліменти на утримання сина в частці від заробітку (доходу). Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний приймати участь у матеріальному забезпеченні нашої дитини та сплачувати їй аліменти на утримання їх сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку ( доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до вимог ст. 84 Сімейного Кодексу України жінка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною 3-річного віку. Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 719-У11 від 16.01.2014 року, опублікованим в газеті "Урядовий кур'єр" № 11 від 21.02.2014 року, який набрав чинності з 01.01.2014 року, з 01.01.2014 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1218 грн. на місяць. Таким чином, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати на її утримання грошові кошти в сумі 1218 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO]. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], який народився в м.Новосибірськ. Російська Федерація та зареєстрований: [ADDRESS], на мою користь аліменти: - на утримання сина [PERSON], [INFO] - у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання цієї заяви та до повноліття сина; на її утримання - у розмірі 1218 гри. щомісячно - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, позовні вимоги змінила в частині стягнення аліментів на її утримання, а саме: просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а на її утримання просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 350 гривень. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення змінених позовних вимог та визнає позовні вимоги та згоден сплачувати аліменти позивачу на утримання сина в розмірі ? частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також згоден сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 350 гривень. В зв'язку з тим, що у справі наявні документи, які підтверджують те, що сторони подали до суду заяви, де просили розглянути справу за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, що підтверджується документами, долученими до матеріалів справи в якості доказів, а саме: копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4), де зазначено в свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON], в графі батько - [PERSON]; копією свідоцтва про одруження (а.с.5); довідкою про склад сім'ї (а.с. 7-8), письмовою заявою позивача [PERSON] (а.с.17) та письмовою заявою відповідача [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від її матеріального становища. Відповідно ст. 7 Закону України про державний бюджет України на 2014 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлений з 1 січня 2014 року у розмірі 1176,00 гривень. При цьому слід враховувати, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти позивачу на утримання їх сина, має регулярний дохід, а право на аліменти належить дружині-матері і існує паралельно із правом дитини на утримання та не залежить від нього, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач має достатнє матеріальне забезпечення та має можливість сплачувати аліменти на утримання матері своєї дитини до досягнення нею трьох річного віку в розмірі 350 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved