Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

11 січня 2021 року АТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 14953,00 грн та судових витрат по справі у розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.03.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4000 грн, який в подальшому збільшився до 15000 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, внаслідок чого станом на 20.09.2020 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 14953 грн 0 коп, з яких: 12376 грн 23 коп - заборгованість за тілом кредиту та 2576 грн 77 коп - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до довідки Диканської селищної ради Полтавської області про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] вбачається, що останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 10 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. 16.01.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. Оголошення про повідомлення відповідача [PERSON] стосовно розгляду справи судом у спрощеному позовному провадженні розміщено на веб-сайті Диканського районного суду 09.02.2021. У зв`язку з цим опублікуванням оголошення про повідомлення (виклик) особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 23 березня 2012 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н. Даний договір укладено шляхом звернення відповідача до банку з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 23.03.2012 року (а.с. 11). Згідно із зазначеною заявою відповідач погодився з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта і Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача [PERSON] старт карткового рахунку розпочався 21.11.2016. (а.с.9) Відповідно до довідки АТ КБ "ПриватБанк", [PERSON] було видано кредитну картку № [NUMBER] , зі строком дії з 21.11.2016 до травня 2020 року (а.с. 10). З наявних у матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с. № 5-8) та виписки по картковому рахунку (а.с. № 46-49) вбачається, що рух коштів та нарахування заборгованості розпочався саме за період з 21.11.2016 по 20.09.2020 року. Матеріали справи не містять будь яких виписок та розрахунків заборгованості, що виникла на підставі укладеного між сторонами кредитного договору від 23.03.2012 року. Крім того, суд враховує, що АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів щодо продовження договірних правовідносин, які виникли між сторонами у справі на підставі Анкети - заяви від 23.02.2012, а саме те, що вказаний кредитний договір був пролонгований шляхом видання кредитної карти № [NUMBER] в листопаді 2016 року. Відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписку по картковому рахунку), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Позивачем до позовної заяви додано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, довідку про надання кредитної картки, виписку про використання кредитних коштів, однак період коли проводилися ці дії зазначено саме з 21.11.2016 року. Таким чином, з позовної заяви та наданих в її обґрунтування доказів, суд позбавлений можливості встановити підставу виникнення договірних відносин між сторонами у справі з приводу кредитного зобов`язання, яке виникло з 21.11.2016 року, а також взаємозв`язок, проведених нарахувань за кредитною картою № [NUMBER] , яка видана в листопаді 2016 року та кредитного зобов`язання від 23.03.2012 року, укладеного на підставі Анкети - заяви. Виходячи з положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. За таких обставин, позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" не можуть вважатися обґрунтованими та такими, що підтверджені відповідними належними та достовірними доказами, які можуть бути перевірені в процесі розгляду справи, тому у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed