Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з даними позовом та просив розірвати договори оренди землі, укладені між його спадкодавцями та ПП „Рассвет" у 2007 році, зобов'язати вказане підприємство повернути йому земельні ділянки та стягнути на його користь заборгованість по орендній платі в сумі 6832,28 грн. Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2015 року позов [PERSON] задоволено частково, розірвано договір оренди землі, укладений 27 грудня 2007 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Рассвет», зареєстрований у відділі Держкомзему у Борзнянському районі Чернігівської області за [NUMBER] 17 квітня 2008 року, та договір оренди землі, укладений 27 грудня 2007 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Рассвет», зареєстрований у відділі Держкомзему у Борзнянському районі Чернігівської області за [NUMBER] 14 березня 2008 року. Зобов'язано ПП «Рассвєт» повернути позивачу земельну ділянку площею 2,2358га, кадастровий номер [NUMBER], та земельну ділянку площею 2,9058га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Печівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області. Стягнуто з ПП «Рассвет» на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі за землю в сумі 3838,61 грн., вирішено питання розподілу судових витрат. В апеляційній скарзі ПП „Рассвет" просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове про відмову в позові. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом неповно з'ясовано обставини справи, які мають істотне значення для вирішення даного спору, суд неправильно і неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що згідно договору мав сплачувати орендну плату у розмірі 1,5% нормативної грошової оцінки землі (20106 грн.), що складає 301, 59 грн., однак суд у розрахунках застосував іншу нормативну грошову оцінку як таку, щодо якої сторони досягли згоди, хоча жодних змін до договорів не вносилось. Крім того, за доводами апеляційної скарги, у відповідача існує не заборгованість, а переплата по орендній платі, оскільки ПП „Рассвет" виплатило її позивачу у більшому розмірі в рахунок майбутніх платежів. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні.. Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року між батьком позивача [PERSON] та ПП «Рассвет» було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Борзнянському районі Чернігівської області за [NUMBER] 17 квітня 2008 року. Також 21 грудня 2007 року між батьковою дружиною позивача [PERSON] та ПП «Рассвет» було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Борзнянському районі Чернігівської області за [NUMBER] 14 березня 2008 року (а.с. 13-16). Відповідно до умов вказаних договорів та актів приймання-передачі [PERSON], [PERSON] (орендодавці) передали ПП «Рассвет» (орендар) строком на 15 років у користування належні їм на підставі державних актів на право власності на землю серії [NUMBER] від 23.08.2005р. та [NUMBER] земельні ділянки (рілля) площами 2,2358га та 2,9058га відповідно для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Печівської сільської ради, Борзнянського району, Чернігівської області, а ПП «Рассвет» зобов'язалося щорічно до кінця року (31 грудня) вносити орендну плату в розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на час укладення договорів складає 301,59 грн., з урахуванням індексів інфляції. Батько позивача [PERSON] помер [INFO], а його дружина [PERSON] померла [INFO], спадкоємцем за заповітом після них є [PERSON] (позивач по справі), який прийняв спадщину і якому 27 жовтня 2014 року Борзнянською державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні спадкодавцям земельні ділянки (а.с. 9-12). У листопаді 2014 року позивач звернувся до ПП „Рассвет" з заявою (а.с. 18-20) про розірвання договорів оренди землі. Дані про результати розгляду відповідачем даної заяви у матеріалах справи відсутні. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з приписів ст.ст. 1218, 1225 ЦК України, п "г" ч.1 ст. 81, п „в" ч.1 ст. 96 ЗК України, відповідно до яких до позивача в порядку спадкування перейшло право власності на спірні земельні ділянки із збереженням їх цільового призначення. Згідно зі ст.ст.629, 651, 653 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами й розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Пунктом 40 договорів оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору. Дана умова договору узгоджується з приписами ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі». Пунктом 9 договорів оренди землі передбачено виплату орендної плати у грошовій формі, а згідно пункту 12 цих договорів при внесенні орендної плати у натуральній чи відробітковій формі передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Відповідно до довідки Відділу Держземагенства земельних ресурсів України (а.с. 21) нормативна грошова оцінка земельної ділянки (ріллі) на території Печівської сільської ради з урахуванням коефіцієнта інфляції становить: 2008 рік - 20669 грн, 2009 рік - 23811 грн., 2010-2011 роки - 25214 грн., 2012-2014 роки - 44278 грн. Таким чином розмір орендної плати відповідно до умов договору оренди земельних ділянок (1,5% на рік) за дві земельні ділянки складає: 2008 рік - 760 грн. (310грн.х2), 2009 рік - 714,34 грн. (357,17 грн.х2), 2010-2011 роки - 756,42 грн. (378,21 грн.х2), 2012-2014 роки - 1328,34 грн. (664,17 грн.х2). Відповідно до наданих відповідачем відомостей про видачу зерна в рахунок орендної плати (а.с. 48-62) за 2008 ПП «Рассвєт» сплатило [PERSON] та [PERSON] в натуральній формі орендної плати по 760 грн. кожному - всього 1520 грн. (заборгованість відсутня), за 2009 рік сплачено [PERSON] 860 грн. (заборгованість відсутня), за 2010 рік - [PERSON] 770 грн. (заборгованість відсутня), за 2011 рік сплачено [PERSON] 1180 грн. (заборгованість відсутня), за 2012 рік сплачено [PERSON] 1260 грн. (заборгованість 68,34 грн.). За 2013-2014 роки орендна плата позивачу не виплачувалась. Враховуючи, що перехід переплати на наступні роки ні договором, ні законом не передбачено, загальна сума заборгованості по орендній платі по спірних земельних ділянках складає 2725 грн. Зважаючи на обставини справи, суд першої інстанції правильно встановив факт заборгованості відповідача та його прямої вини у виникненні цієї заборгованості, зважаючи на те, що до часу прийняття спадщини померлих орендарів на підставі ч.1 ст. 537 ЦК України відповідач мав право внести належні з нього кредиторові кошти на депозит нотаріуса. За таких обставин висновок суду першої інстанції про право позивача на розірвання договорів та стягнення заборгованості по орендній платі є законним. Однак апеляційний суд не може погодитись з сумою заборгованості, яку розрахував суд першої інстанції, відповідно до наведених вище розрахунків. У зв'язку з викладеним, відповідно до ст. 309 ЦПК України, рішення суду належить змінити.

Outcome: partial