Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

08.01.2021 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: - визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації № 685 від 19.12.2018 «Про затвердження технічної документації із землеустрою на території Борщівської сільської ради та Радомишльської міської ради гр. [PERSON] »; - визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Єрмоленка Олександра Юрійовича, Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області індексний номер 4884642 від 28.12.2018 про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 4,3122 га, кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с/рада Борщівська; - скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності №29701318 на земельну ділянку площею 4,3122 га, кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с/рада Борщівська; - визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Єрмоленка Олександра Юрійовича, Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області індексний номер 44883781 від 28.12.2018 про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,2368 га, кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район; - скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності №29700580 на земельну ділянку площею 0,2368 га, кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що її матір [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя отримала Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯГ №420266 на право власності на земельну ділянку площею 4,31 га кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с/рада Борщівська, та серії ЯГ №420953 на право власності на земельну ділянку площею 0,24 га кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, що розташована на території Радомишльської міської ради, обидві земельні ділянки цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отримані Державні акти про право власності на земельні ділянки були зареєстровані в Державному земельному кадастрі. В порядку спадкування позивача визнано спадкоємицею та 21.12.2007 Радомишльською державною нотаріальною конторою видано свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частини майна померлої [PERSON] , зокрема щодо 1/4 частини зазначених земельних ділянок, а на 3/4 частин цих земельних ділянок були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] , яка являється рідною сестрою позивача і третьою особою без самостійних вимог у даній справі. Державна реєстрація виданих Радомишльською державною нотаріальною конторою свідоцтв про право на спадщину не здійснювалася. 19.12.2018 розпорядженням голови Радомишльської РДА № 685 «Про затвердження технічної документації із землеустрою на території Борщівської сільської ради та Радомишльської міської ради гр. [PERSON] » було затверджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 4,3122 га кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борщівської сільської ради, та земельної ділянки площею 0,2368 га кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радомишльської міської ради. Цим же розпорядженням передано у власність [PERSON] обидві зазначені вище земельні ділянки і 28.12.2018 державним реєстратором Єрмоленком О.Ю. Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області, були внесені записи про реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки за [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте, державний реєстратор Єрмоленко О.Ю., всупереч вимог чинного законодавства України не здійснив перевірку факту належності [PERSON] чи іншим особам (в даному випадку спадкоємцям) спірних земельних ділянок, внаслідок чого вони вибули з власності реальних їх власників. Ухвалою від 28.01.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.02.2021 (а.с.46), а ухвалою від 09.02.2021 постановлено підготовче судове засідання здійснювати у дистанційному режимі відеоконференції між Радомишльським районним судом Житомирської області та Корольовським районним судом м. Житомира (а.с.60). Ухвалою від 18.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 02.03.2021 (а.с.78), ухвалою від 23.02.2021 постановлено судове засідання здійснювати у дистанційному режимі відеоконференції між Радомишльським районним судом Житомирської області та Корольовським районним судом м. Житомира (а.с.93). 02.03.2021 проведення судового засідання було відкладено на 30.03.2021 в зв`язку із неявкою сторін (а.с.103), ухвалою від 04.03.2021 задоволено клопотання представника позивача адвоката Козлова А.І. та постановлено судове засідання здійснювати у дистанційному режимі відео конференції між Радомишльським районним судом Житомирської області та Корольовським районним судом м. Житомира (а.с.110), однак 30.03.2021 в зв`язку з тим, що Корольовський районний суд Житомирської області не вийшов на зв`язок, судове засідання було відкладено на 13.04.2021, про що учасників справи було повідомлено належним чином (а.с.143,144,151,152,167). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Козов А.С. в судове засідання не з`явилися, від останнього електронною поштою надійшла заява, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.164-465). Відповідач [PERSON] надав до суду заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає (а.с.166). В матеріалах справи знаходиться клопотання відповідача Радомишльської РДА Житомирської області про розгляд даної справи за відсутності їх представника на підставі наявних у справі доказів (а.с.54). 30.03.2021 від відповідачів [PERSON] та Єрмоленка О.Ю. надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають (а.с.140,141). 08.04.2021 від відповідача Радомишльської міської ради Житомирської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності свого представника на підставі наявних доказів (а.с.153). Третя особа без самостійних вимог [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.69-70). Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", заяви учасників справи про розгляд справи без їх участі та те, що явка учасників справи в суд не визнавалася обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, беручи до уваги факт продовження карантинних заходів, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності учасників справи та їх представників. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У частині першій статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, судом встановлено, що на ім`я [PERSON] виготовлено та видано 29.05.2006: Державний акт серії ЯГ №420953 на право власності на земельну ділянку площею 0,24 га, кадастровий номер земельної ділянки 1825010100:08:000:1888 цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радомишльської міської ради та Державний акт серії ЯГ № 420266 на право власності на земельну ділянку площею 4,31 га, кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, на території Борщівської сільської ради (а.с.10,11). Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2007, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частини майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області площею 4,31 га,цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420266, виданого 29.05.2006, кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, спадкоємцем останньої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. На 3/4 частини цієї земельної ділянки видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] (а.с.12). 21.12.2007 [PERSON] також було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частини майна померлого [INFO] [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки на території Радомишльської міської ради Житомирської області, площею 0,24 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420953, виданого 29.05.2006, кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, спадкоємцем останньої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. На 3/4 частини цієї земельної ділянки видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] (а.с.13). Матеріалами справи підтверджується, що 19.12.2018 розпорядженням голови Радомишльської РДА № 685 «Про затвердження технічної документації із землеустрою на території Борщівської сільської ради та Радомишльської міської ради гр. [PERSON] » було затверджено громадянці України [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 4,3122 га кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів на території Борщівської сільської ради, та земельної ділянки площею 0,2368 га кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів на території Радомишльської міської ради. Цим же розпорядженням передано у власність [PERSON] обидві зазначені вище земельні ділянки (а.с.14). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с.25). Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] вже зверталася до суду з позовом про визнання протиправними спірних рішень, рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.12.2020 позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог по тій причині, що позивачем не було залучено до участі у справі належного відповідача - особу, речове право на майно якої оспорюється - [PERSON] , оскільки предмет спору безпосередньо стосується її прав та обов`язків. Вказане рішення суду набрало законної сили 09.12.2020 (а.с.27-30). В судовому засіданні було досліджено цивільну справу № 289/1876/19 із матеріалів якої вбачається, що 06.11.2018 [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на право на земельну частку (пай) члена Приватно-колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» в м. Радомишлі розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ЖТ № 0158180, виданого Радомишльською РДА Житомирської області 20.12.1996, та зареєстрованого 13.12.1999 (№289/1876/19 а.с. 58,59). 14.11.2018 головою Радомишльської районної державної адміністрації України винесено розпорядження № 586 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на території Радомишльської міської ради Радомишльського району [PERSON] », яким надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 3,71 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області (№289/1876/19 а.с.57). При цьому, в виданій [PERSON] 22.09.2017 виконавчим комітетом Радомишльської міської ради довідці № 1436/02-26 зазначається, що [PERSON] (померла) мала право на земельну частку (пай) на території Радомишльської міської ради згідно цього ж сертифікату серії ЖТ № 0158180, однак загальна площа без зазначення підстав вказана вже 4,55 га, з них: рілля - 4,31 га поле № 8 ділянка № 21 ; кормові угіддя (сіножать) - 0,24 га поле № 45 ділянка № 3 (№289/1876/19 а.с.60). На підставі заяви замовника [PERSON] , копії розпорядження Радомишльської РДА № 586 від 14.11.2018 та правовстановлюючих документів замовника ФОП [PERSON] склав Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на земельні ділянки в натурі (на місцевості), при цьому, всупереч зазначеної в розпорядженні РДА орієнтовної площі 3,71 в умовних кадастрових гектарах, загальна площа для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зазначена 4,5490 га (№289/1876/19 а.с.45-74). 19.12.2018 розпорядженням голови Радомишльської РДА № 685 «Про затвердження технічної документації із землеустрою на території Борщівської сільської ради та Радомишльської міської ради гр. [PERSON] » було затверджено громадянці України [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 4,3122 га кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борщівської сільської ради, та земельної ділянки площею 0,2368 га кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радомишльської міської ради. Цим же розпорядженням передано у власність [PERSON] обидві зазначені вище земельні ділянки (а.с.14). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 151439503 від 28.12.2018, на підставі розпорядження Радомишльської РДА від 19.12.2018 № 68, державним реєстратором Єрмоленком О.Ю. Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області, було внесено запис про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, площею 4,3122 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.15). Як вбачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 06.12.2018 на заяву (запит) [PERSON] , земельна ділянка кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, площею 4,3122 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області на праві приватної власності належить [PERSON] , документ, який є підставою для виникнення права - Рішення органу виконавчої влади - Розпорядження голови Радомишльської РДА від 21.02.2005 № 25 (а.с.16-18,19). Також із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 151434126 від 28.12.2018 вбачається, що на підставі розпорядження Радомишльської РДА від 19.12.2018 № 685, державним реєстратором Єрмоленком О.Ю. Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області, було внесено запис про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, площею 0,2368 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радомишльської міської ради Житомирської області, а із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 06.12.2018 на заяву (запит) [PERSON] , вказана земельна ділянка з кадастровим номером 1825010100:08:000:1888, площею 0,2368 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радомишльської міської ради Житомирської області на праві приватної власності належить [PERSON] , документ, який є підставою для виникнення права - Рішення органу виконавчої влади - Радомишльської РДА від 21.02.2005 № 25, документ, що посвідчує право - Державний акт від 29.05.2006 ЯГ № 420953 (а.с.20,21-23). Матеріалами справи підтверджено, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами 1825010100:08:000:1888 та 1825080600:03:000:0110 перебували у власності [PERSON] , яка померла [INFO] , а після її смерті, відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України, належать її спадкоємцям - [PERSON] та [PERSON] . Таким чином в судовому засіданні встановлено, що внаслідок допущеної відповідними компетентними органами помилки під час оформлення [PERSON] права власності на земельну ділянку на підставі отриманого в спадщину права на земельну частку (пай) згідно сертифікату ЖТ № 0158180, в подальшому державним реєстратором Єрмоленком О.В., Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області, в порушення вимог чинного законодавства при проведенні державної реєстрації права власності, не встановлено відсутність суперечностей між заявленими і вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, у тому числі, з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації, не взято до уваги вже зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснено повторну реєстрацію права власності одних і тих же самих земельних ділянок за іншою особою - [PERSON] . Відсутність належної перевірки, формальний підхід до розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, його погодження, створили передумови для порушення прав як позивача [PERSON] , як спадкоємця власника спірної земельної ділянки, так і [PERSON] (правонаступником якої є відповідач [PERSON] ) на отримання земельної ділянки, яка мала бути у встановленому законом порядку сформована за її заявою та поданими нею документами. Згідно частини першої статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до статті 125, частини 1 статті 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту його державної реєстрації, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Стосовно вимоги про скасування розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації № 685 від 19.12.2018 «Про затвердження технічної документації із землеустрою на території Борщівської сільської ради та Радомишльської міської ради гр. [PERSON] » суд зазначає наступне. У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно пунктів "г", "д" ч. 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. В судовому засіданні встановлено, що оспорюваним розпорядженням голови Радомишльської РДА № 685 від 19.12.2018 «Про затвердження технічної документації із землеустрою на території Борщівської сільської ради та Радомишльської міської ради гр. [PERSON] » порушено законні права та інтереси позивача [PERSON] , як спадкоємиці власника земельної ділянки, а відтак зазначене розпорядження законним вважати не можна. Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частина 1 ст. 393 ЦК України також передбачає, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. За змістом ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 N 1952-IV. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 Закону № 1952-IV однією з основних засад державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та внесення відомостей до Державного реєстру виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Статтею 6 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Згідно положень статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Тобто, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що до повноважень державного реєстратора входить дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення у заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Однак, всупереч зазначеним вимогам Закону, відповідач - державний реєстратор Єрмоленко О.Ю., не встановив відсутність суперечностей між заявленими і вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, у тому числі, з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації, внаслідок чого неправомірно здійснив реєстрацію права власності однієї і тієї ж земельної ділянки, тому вимога позивача про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Єрмоленка О.Ю. про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельні ділянки являється обгрунтованою і підлягає задоволенню. Втой же час, відповідно до положень ч. 1 та 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про скасування записів про проведену державну реєстрацію права власності земельних ділянок за [PERSON] , задоволенню не підлягають. Із роз`яснень викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та зазначені вище норми права суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому судом береться до уваги, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються ("Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії"). Таким чином, з відповідача [PERSON] , як особи, яка не має відношення до допущеної іншими співвідповідачами помилки, судовий збір не стягується.

Outcome: partial