Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить зобов'язати відповідача списати безнадійну дебіторську заборгованість в розмірі 1387,92 грн. з особового рахунку № 262531. Посилається на те, що 31.08.2017 року звернувся до УСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР уз заявою про продовження виплати субсидії з травня 2017 року. На що йому було повідомлено про неможливість призначення субсидії у звязку з тим, що в нього наявна заборгованість. Зазначає про те, що на останній місяць, коли він отримував субсидію КП "ХВК" виставило йому боргу в сумі 1378,92 грн., але з позовною заявою до суду про стягнення з нього вказаної суми боргу до суду не зверталось. З червня 2011 року по квітень 2017 р. отримував субсидію по сплаті ЖКП і регулярно оплачував обовязковий платіж, який був вказаний у повідомленні про призначення субсидії. Вважає, що заборгованість могла виникнути лише до червня 2011 року, тобто поза строком позовної давності. Відповідно до положень Податкового кодексу України, заборгованість за зобовязаннями, щодо яких минув строк позовної давності вважається безнадійною заборгованістю. Згідно вимогами "Положення (стандарту) бухгалтерського обліку "Дебіторська заборгованість" безнадійна дебіторська заборгованість є поточною дебіторською заборгованістю, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником, або за якою минув строк позовної давності, та вона підлягає списанню з балансу з відображенням у складі інших операційних витрат. Досудове врегулювання спору не дало бажаного результату, у відповідному листі КП "ХВК" від 30.01.2018 року йому повідомлено про те, що не має підстав для списання суми безнадійної заборгованості. \~ \~ \~ \~Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2018 року справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позивач у вступному слові в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у вступному слові позовні вимоги не визнала, в їх задоволенні просила відмовити в повному обсязі. Пояснила, що чинним законодавством списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги не передбачено. Законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Посилалась на те, що за відповідачем утворилась заборгованість за період з 01.11.2002 по 30.04.2017 року, а саме: за послуги централізованого водопостачання 1352,13 грн., за послуги централізованого водовідведення 73,23 грн. Вказана заборгованість утворилась у звязку з неповною оплатою позивачем нарахувань за надані послуги у зазначений період. В повідомленнях про призначення субсидії на житлово-комунальні послуги, які видаються громадянам районними Управліннями праці та соціального захисту населення, зазначається, що споживач сплачує обовязкову частку платежу в межах норми споживання, на яку призначена субсидія, і самостійно сплачує послуги, використані більше цієї норми. Однак, позивачем сплачувалась лише обовязкова частка платежу, та не сплачувались нарахування за фактично використані, більше соціального нормативу, послуги централізованого водопостачання та водовідведення. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами. \~ \~ \~ \~Позивач є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення за адресою м. Харків, вул. 23-го Серпня б. 77, кв. 68. \~ \~ \~ \~Листом КП "Харківводоканал" № Я-372/118.01.02-05 від 30.01.2018 року повідомлено про те, що підприємство не вбачає правових підстав у здійсненні як перерахунку, так і в списанні заборгованості. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~(з наступними змінами та доповненнями) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим\~Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Згідно зі\~ст. 9 Закону\~підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого\~наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Особовий рахунок, відкритий на [PERSON] в КП «Харківводоканал», є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до змісту положень статей\~11,\~15 ЦК України\~цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист\~\~цивільних прав - це передбачені\~законом\~способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені\~законом\~матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.\~\~ Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений\~статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Зобов'язання КП «Харківводоканал» щодо списання заборгованості за оплату питної води не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed