Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

ПрАТ «Харківенергозбут» звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Дзержинським РВ УМВС України 11.09.2000, місце проживання : [ADDRESS] заборгованість за електричну енергію в сумі 8163 грн. 56 коп. шляхом її перерахування на п/р із спеціальним режимом використання [NUMBER] в АТ «Ощадбанк», МФО 351823; стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2480,20 грн. шляхом перерахування їх на п/р [NUMBER] в АТ «Мегабанк», МФО 351629. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ПрАТ "Харківенергозбут" як постачальник здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019. Відповідач [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] та споживачем електричної енергії за вказаною адресою. За період з 01.05.2019 по 11.08.2020 за вказаною адресою згідно з показаннями приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 8163,56 грн. Однак, вказана сума відповідачем не сплачена, внаслідок чого станом на 30.11.2019 утворилася заборгованість в сумі 8163,56 грн., яка підлягає примусовому стягненню з відповідача по справі. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 28.05.2021 № 613/663/21 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомила про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надала, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] з 10.08.2009 є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.13). [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» за адресою: [ADDRESS] . На ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується довідкою абонента. У довідці абонента також вказано обсяги електричної енергії, спожитої за адресою: [ADDRESS] , період та дата зняття показань приладу обліку. Так, станом на 31.01.2019 показання приладу обліку складали 42314, станом на 30.11.2019 49770. Відповідачем здійснювалась часткова сплата за електроенергію : 07.02.2019 в сумі 650,00 грн., 13.03.2019 в сумі 206,08 грн., 30.04.2019 в сумі 525,12 грн., 01.07.2019 в сумі 585,00 грн., 27.07.2019 в сумі 550,00 грн., 27.08.2019 в сумі 600,00 грн., 25.09.2019 в сумі 440,00 грн., 30.06.2020 в сумі 26,32 грн. (безготівковий розрахунок). 05.12.2019 будинок відповідача було відключено від електропостачання. Згідно з довідкою ПрАТ «Харківенергозбут» по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , станом на 12.05.2021 на покази розрахункового засобу комерційного обліку за вказаною адресою існує заборгованість на використану електричну енергію в сумі 8163,56 грн. Наявність заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг зумовила звернення ПрАТ «Харківенергозбут» до суду з цим позовом. Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України "Про ринок електричної енергії". Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно з ч. 4\~ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Приписами ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить комунальна послуга - послуга з постачання та розподілу електричної енергії. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст.156 ЖК України). Відповідно до Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області постачальником електричної енергії визначено Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного кодексу України\~шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п. 13\~Перехідних положень вказаного Закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до\~статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії"\~учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Згідно зі\~ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії"\~постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Відповідно до ч. 1\~ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії"\~встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Згідно з п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Відповідно до п. 6.2 Договору про постачання електричної енергії споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Згідно з підпунктом 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Згідно з підпунктом 1 пункту 5.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з постачання електричної енергії не виконував, плату за спожиті послуги вносив несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , за період з 30.11.2019 по 12.05.2021 в розмірі 8163,56 грн. Суд зазначає, що на час розгляду справи відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ПрАТ\~«Харківенергозбут»\~заборгованості за електричну енергію за період з 30.11.2019 по 12.05.2021 у розмірі 8163,56 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. При зверненні до суду з даним позовом ПрАТ «Харківенергозбут» сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Крім того, при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу ПрАТ «Харківенергозбут» було сплачено 210,20 грн. судового збору, на підтвердження чого надано копію платіжного доручення від 05.08.2020 № 9753 на суму 210,20 грн.. Як стверджує позивач, у видачі судового наказу про стягнення коштів із [PERSON] судом було відмовлено. Однак, копії відповідної ухвали суду не надано. Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Отже, в даному випадку ПрАТ «Харківенергозубт», звертаючись до суду з даним позовом, повинен був сплатити суму судового збору, зменшену на 210,20 грн. (сума судового збору за подання заяви про видачу судового наказу), а не заявляти до стягнення з відповідача суму судового збору, сплачену за подачу заяви про видачу судового наказу, в рамках позовного провадження. Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача в рамках позовного провадження суми в розмірі 210,20 грн., сплаченої за подання заяви про видачу судового наказу, оскільки ці витрати не пов`язані з розглядом даної справи.

Outcome: partial