Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

22 грудня 2014 року Брусилівська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, мотивуючи тим, що [PERSON] має чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], але внаслідок ухилення матері від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, в сім'ї створились умови, які шкодять інтересам дітей. З 22 липня 2014 року по 10 вересня 2014 року [PERSON] була залишена матір'ю [PERSON] у пологовому відділенні Коростишівської районної лікарні. 16 вересня 2014 року до дитячого відділення Брусилівської центральної лікарні були поміщені малолітні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за відсутності дбайливого ставлення з боку матері, яке гарантується ст.19 Конвенції ООН про права дитини. 14 жовтня 2014 року службою у справах дітей Брусилівської райдержадміністрації було вилучено малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та поміщено до дитячого відділення Брусилівської ЦРЛ. Враховуючи житлові умови та спосіб життя, перебування малолітніх в сім'ї матері є недоцільним та суперечить ст.27 Конвенції ООН про права дитини. Посилаючись на ст.164, п.2 ст.170, ст.180 СК України, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], передати дітей органу опіки та піклування Брусилівської районної державної адміністрації для вирішення питання про влаштування дітей в сімейні форми виховання, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 100 гривень щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги і позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітніх дітей. Прокурор Немченінова Г.В., представник третьої особи Брусилівської селищної ради [PERSON] вважали, що знайшли підтвердження обставини щодо ухилення відповідачки від виховання малолітніх дітей, тому позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що дитину в пологовому будинку не залишала, оскільки її забрали в лікарню в м.Житомир, а вона поїхала додому до інших дітей. Дітей вилучали у [PERSON], а вона втікла з однією дитиною, щоб її не забрали. Дітей у дитячому закладі не перевідувала. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що задоволення позову найбільше відповідає інтересам дітей, в інтересах яких пред'явлено позов, з наступних підстав: Копіями свідоцтв про народження, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження підтверджується, що матір'ю дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є відповідачка [PERSON], відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною шостою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно вимог ст.ст.150, 155, 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток та утримувати своїх неповнолітніх дітей. В ст.164 СК України вказано, що мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей підтверджується наступними доказами: - Довідкою-характеристикою виконкому Брусилівської селищної ради, згідно з якою [PERSON] власного житла не має, винаймає квартиру в різних місцях, не створила умов для проживання дітей, нендостатньо займається доглядом та вихованням дітей. - Повідомленням головного лікаря КУ «Центральна районна лікарня» Брусилівської районної ради про те, що з 16.09.2014 року по 06.10.2014 року в дитячому відділенні перебували на лікуванні малолітні діти [PERSON], [INFO], з діагнозом ГРВІ, [PERSON], [INFO], з діагнозом пневмонія, [PERSON], [INFO], з діагнозом пневмонія. Вдруге були доставлені в дитяче відділення службою у справах дітей Брусилівської РДА малолітні діти [PERSON], [INFO], з діагнозом двобічна вогнищева пневмонія, [PERSON], [INFO], ГРВІ. Мати перебувала у відділенні з 10.12.2014 року по 18.12.2014 року. Решту часу дітей не відвідувала, не цікавилася їх життям та здоров'ям. Дітьми опікувався медичний персонал, лікування та харчування дітей проводилося за рахунок благодійних внесків. - Актами обстеження матеріально-побутових умов проживання підтверджується, що малолітні діти відповідачки [PERSON] не мають постійного місця проживання, дітьми опікуються сторонні особи, мати не займається вихованням дітей, зловживає спиртними напоями. - Розпорядженнями голови Брусилівської районної державної адміністрації від 22.12.2014 року малолітніх дітей [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO], направлено до Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. - Повідомленням в.о. головного лікаря Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків, про те, що за час перебування дітей [PERSON] та [PERSON] у закладі [PERSON] жодного разу дітей не відвідувала, не цікавилася їх життям та здоров'ям, допомоги на утримання не надавала, участі у вихованні не приймала. - Повідомленням головного лікаря Житомирської обласної дитячої лікарні про те, що дитина [PERSON], [INFO], знаходилась на лікуванні у відділенні новонароджених недоношених дітей з 28.07.2014 року по 09.09.2014 року. Мати [PERSON] по догляду за дитиною в лікарні не перебувала. - Копією постанови Брусилівського районного суду Житомирської області, копіює корінця офіційного попередження підтверджується, що [PERSON] притягувалася до адміністративоної відповідальності за ст.184 КУпАП, офіційно попереджалася про необхідність виконувати свої батьківські обов'язки. - Згідно з висновком органу опіки і піклування Брусилівської районної державної адміністрації відповідачку [PERSON], яка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Таким чином, сукупністю наведених доказів, які не були спростовані відповідачем іншими належними доказами, підтверджується, що відповідачка не створювала елементарних умов для проживання дітей, не виявляла щодо дітей батьківського піклування, ухилялася від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд вирішує питання про стягнення аліментів на дітей. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.193 Сімейного кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням обставин, вказаних у ст.182 Сімейного кодексу України, та зважаючи на те, що відповідачка офіційно не працевлаштована, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що розмір аліментів, які належить стягнути з відповідачки на утримання чотирьох дітей, слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 100 гривень щомісячно на кожну дитину. Суду не були надані відомості про наявність майна та житла дітей, на яке може бути накладена заборона у разі позбавлення батьків батьківських прав відповідно до ст.17 Закону України "Про охорону дитинства". У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 гривень за розгляд позовних вимог майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved