Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

10липня 2020 року Миргородська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , з вказаним позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. В позові просить позбавити [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на користь її малолітніх дітей аліменти в розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повнолітня. Стягнення аліментів проводити на користь тих установ або осіб, в яких будуть утримуватися діти. Стягнути з [PERSON] на користь його малолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття . Стягнення аліментів проводити на користь тих установ або осіб, які будуть утримувати дітей. В позові посилалася на те, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] , [PERSON] в свідоцтві про народження дитини записаний відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України (за вказівкою матері). Батько [PERSON] , [PERSON] у свідоцтві про народження дитини записаний згідно ч.1. ст.135 Сімейного кодексу України. Батько [PERSON] , [PERSON] у свідоцтві про народження дитини записаний згідно ч. 1. ст.135 Сімейного кодексу України. Батько [PERSON] , [PERSON] у свідоцтві про народження дитини записаний згідно ст. 133 Сімейного кодексу України. Миргородська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування 15.06.019 року зверталась із позовом до Миргородського міськрайонного суду із позовом про позбавлення батьківських прав відносно її чотирьох малолітніх дітей у зв`язку із невиконанням останньою батьківських обов`язків та негайним відібранням дітей від матері у зв`язку із безпосередньою загрозою життю та здоров`ю малолітнім дітям. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 31.01.2020. справа № 541/1196.19. провадження № 2/541/47/2020 у задоволенні позовних вимог Миргородської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав [PERSON] відмовлено, попередивши останню про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Після набрання рішення суду законної сили 12.03.2020. мати повернула трьох дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату Лохвицького району Полтавської області на постійне їх місце проживання до с. Дібрівка Миргородського району Полтавської області. А найменший син [PERSON] перебуває у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини і звернень про надання дозволу органу опіки та піклування про повернення дитини додому не надходило від гр. [PERSON] . Після відібрання у матері дітей, районним управлінням соціального захисту населення їй було припинено усі виплати державних допомог сім`ям з дітьми. Після повернення дітей матері, вона не звернулася про поновлення виплат державної соціальної допомоги до відповідного управління соціального захисту населення, а це прямий доказ порушення прав дітей на отримання відповідної соціальної матеріальної допомоги на дитину відповідного віку. [PERSON] та [PERSON] утриманням та вихованням своїх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не займаються, їх життям, станом здоров`я, духовним та моральним розвитком не цікавляться, своїх батьківських обов`язків не виконують, самоусунулися від їх виконання. Мати, [PERSON] проживає в с. Дібрівка Миргородського району, за місцем проживання характеризується негативно: вихованням дітей не займається, постійно залишає дітей самих вдома, веде аморальний спосіб життя, зарекомендувала себе як безвідповідальна особа, дітям належної уваги не приділяє, вдома в денний час постійно відсутня. [PERSON] неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжок у громадян, що характеризує її як таку, яка негативно впливає на виховання своїх дітей. Діти [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей Миргородської райдержадміністрації як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Підставою взяття дітей на облік було неналежне виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов`язки, не створила належних умов для проживання, розвитку дітей, уваги, догляду дітям не приділяє, вихованням їх не займається. [PERSON] більше року знаходиться за кордоном, працює. Але жодного разу не поцікавився долею свого сина [PERSON] , який з 01.07.2019 перебуває у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини, куди був влаштований розпорядженням голови Миргородської райдержадміністрації № 113. Робота проведена працівниками Дібрівської сільської, ради як місцевим органом опіки та піклування, з громадянкою [PERSON] позитивних результатів не дала. Діти не забезпечуються з боку матері одягом, продуктами харчування, постільною білизною. У будинку, де проживає сім`я брудно, не прибрано, постіль брудна, посуд закопчений сажею. [PERSON] залишає дітей без нагляду на тривалий час. що несе пряму загрозу життю та здоров`ю дітей. Виконком Дібрівської сільської ради, як орган опіки та піклування, систематично проводив роботу з матір`ю, але громадянка [PERSON] не приймає до уваги рекомендації та поради, не стала на шлях виправлення. Мати забрала трьох дітей із Яхницької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів, а про повернення найменшого сина не зверталася ні до органу опіки та піклування, ні до адміністрації будинку дитини. Навіть більше, останній раз вона телефонувала до м.Кременчук 27.07.2019. про то надано інформацію дитячим закладом. До Миргородської райдержадміністрації, як органу опіки та піклування, постійно надходить інформація про те, що гр. [PERSON] систематично вживає наркотичні та психотропні препарати, під впливом яких вона не контролює свої емоції, дії, вчинки, поводить себе неадекватно, регулярно не з`являється вдома біля дітей у вечірні та нічний часи. А це також несе пряму загрозу життю та здоров`ю малолітніх дітей, залишення їх у небезпеці. У визначені дні тижня [PERSON] отримує нарковмісний препарат за програмою метадонової замісної підтримувальної терапії у благодійній організації "Світло надії", приміщення якої розташоване на території поліклінічного відділення для дорослих КНП "Миргородська ЦРЛ" Миргородської районної ради. Батько [PERSON] , [PERSON] , ніяким чином не цікавився долею свого сина, жодного разу не відвідав особисто та не зателефонував до дитячого закладу, щоб дізнатися про умови утримання, стан здоров`я дитини. Зі слів [PERSON] , [PERSON] перебуває на заробітках у Республіці Польща і був особисто поінформований начальником служби у справах дітей в телефонному режимі через службу зв`язку Viber про відібрання дітей від матері та подання позову до суду про позбавлення її батьківських прав. Незважаючи на проведену роботу Дібрівською сільською радою, службою у справах ді ї єн Миргородської рай держадміністрації, районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді відношення матері до утримання, виховання дітей не змінилося. У вищезгаданій родині склалися вкрай негативні умови для проживання та виховання дітей: незадовільний санітарний стан як помешкання так і господарських будівель і споруд, відсутні елементарні умови для життя: в житловому будинку антисанітарні умови, брудно, відсутні меблі, постільна білизна, діти не мають в будинку матері необхідних іграшок, одягу. Відключено газо та електропостачання від житлового будинку, а це унеможливлює подальше перебування там дітей. Сім`я не забезпечена продуктами харчування, немає заготовлених продуктів харчування. 24.04.2020 та 01.07.2020 до голови Дібрівської сільської ради, як органу опіки та піклування . від сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Дібрівка надійшли доповідні записки, що під час патронажу дітей гр. [PERSON] виявлено, що діти залишені вдома, брудні, голодні. їх вага нижча від норми для дітей їхнього віку, у будинку зовсім не було ніяких продуктів харчування, зі слів дітей з`ясовано, що мама час то так їх залишає, коли їде до м.Миргорода і дуже пізно або взагалі у той день не повертається додому. Цю саму інформацію було підтверджено сусідами, які повідомили про те. що ді ти постійно ходять без нагляду дорослих тю проїжджій частині дороги, йдуть до сусідів і просять дати їм їсти. Повідомлено медичних працівників про факти побиття дітей співмешканцем матері. А це вже є прямими порушеннями норм Закону України "Про протидію та запобіганню домашньому насильству". Усе це являє пряму загрозу життю, здоров`ю дітей. їх психічному та розумовому стану. А тому, за клопотанням опікунської ради при виконавчому комітеті Дібрівської сільської ради, як органу опіки та піклування, було розглянуто питання про умови проживання, виховання, утримання дітей з боку матері. [PERSON] , та прийнято рішення про негайне відібрання малолітніх дітей 06.07.2020 №. 09.07.2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації було розглянуто питання невиконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] та прийнято рішення про надання висновку про доцільність їх негайного позбавлення батьківських прав, з одночасним поданням до Миргородського міськрайонного суду позову про їх позбавлення батьківських прав. Відношення до виконання своїх батьківським прав з боку [PERSON] негативно позначається на самоствердженні дітей, спричиняє їх душевні переживання. Усі вищевикладені аргументи є свідченням того, що мати [PERSON] та батько [PERSON] , остаточно втратили бажання виховувати та утримувати своїх дітей, самоусунулися від їх утримання та виховання, свої батьківські обов`язки не виконують, не створюють належні умови проживання, навчання, відпочинку, виховання, розвитку, не забезпечують їх необхідним повноцінним харчуванням одягом, іграшками відповідно до їх вікових особливостей. Вищевикладені обставини свідчення того, що мати [PERSON] остаточно втратила бажання виховувати та утримувати своїх дітей, самоусунулася від їх утримання та виховання, свої батьківські обов`язки не виконує, не створила належні умови проживання, навчання, відпочинку, виховання, розвитку, не забезпечує їх необхідним повноцінним харчування, одягом, іграшками відповідно до їх вікових особливостей, не виконує батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на користь установ де будуть виховуватися діти. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , що діє на підставі відповідної довіреності (а.с.75) позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися без пояснення причини неявки, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином через оголошення на офіційному сайті Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яке було розміщене 02.09.2020 року, що відповідає вимогам п. 11 ст. 128 ЦПК України, а також відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, а також шляхом смс-повідомлення (а.с. 68-73). Представник третьої особи Дібрівської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився до суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.74). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є матір`ю, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідно копіями свідоцтв про народження [NUMBER] видане 10 грудня 2008 року Виконавчим комітетом Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, [NUMBER] видане 25 травня 2012 року Відділом ДРАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, [NUMBER] видане 31 жовтня 2014 року Відділом ДРАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, [NUMBER] видане 24 жовтня 2018 року Миргородським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області (а.с. 6,9, 12, 15).Батько [PERSON] , [PERSON] у свідоцтві про народженя дитини записаний згідно ст. 133 СК України, що підтверджуються копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №0002207159 виданого 08.02.2019 року Миргородським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 16-17). Діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] взяті на облік як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, що підтверджується наказами служби у справах дітей від 09.07.2020 року (а.с. 22-25). Відповідно до характеристики виконавчого комітету Дібрівської сільської ради складено 06.07.2020 року встановлено, що [PERSON] ніде не працює, на дітей допомогу не отримує, за що живе не відомо. За дітьми в основному доглядала бабуся. Бабуся померла. [PERSON] кожен день їздить в місто Миргород. Через постійну відсутність матері діти не мають належного догляду, регулярного правильного харчування. В школі і дитячому садочку зараз канікули і карантин, де діти харчувались хоч один раз в день. Була доповідна записка в сільську раду на [PERSON] від сімейного лікаря - [PERSON] про неналежний догляд та антисанітарію. При перевірці комісією з органу опіки та піклування при виконкомі Дібрівської сільської ради, 02 липня 2020 року ні [PERSON] та її дітей вдома не було. В будинку безлад, бруд, розкидані речі, холодильник пустий, немає електрики і газу (а.с.19). Характеристикою виконавчого комітету Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області на [PERSON] встановлено, що останній за період з січня по липень 2020 року жодного разу не цікавився де знаходяться його діти, місце перебування його не відоме (а.с.20). Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов помешкання [PERSON] встановлено, що в будинку газопроводу, водопроводу, каналізації, електрики не має, будинок опалюється твердим паливом, в підсобному господарстві нічого не має, огород не обробляється (а.с.26). Згідно листа Адміністрації КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] поступив до закладу 01.07.2019 року на повне державне утримання. За час перебування дитину у закладі мати [PERSON] телефонувала 6 разів, останній 27.07.2019 року, дитину не відвідувала. Батько [PERSON] не телефонував і не відвідував (а.с.31). [PERSON] на обліку в Управлінні соціального захисту населення Миргородської РДА не перебуває і ніяких виплат не отримує (а.с.32). 06 червня 2020 року виконкомом Дібрівської сільської ради прийняте рішення про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у [PERSON] (а.с.33). 09 липня 2020 року Миргородська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, затвердила висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дітей (а.с. 34-35). На підставі розпорядженням голови Миргородської районної державної адміністрації №112 від 27.06.2019 року здійснено негайне відібрання у [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.36) . 01.07.2019 року розпорядженням голови районної державної адміністрації було вирішено влаштувати малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини (а.с.37). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та позбавлення відповідача [PERSON] відносно [PERSON] , що є в їх інтересах, підтверджується перевіреними судом доказами по справі у їх сукупності. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. У відповідності з ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд вважає, що відповідачі є працездатними і спроможні надавати допомогу на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; враховуючи вимоги ст.182 СК України, з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] на кожного окремо по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з [PERSON] стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд зазначає, що згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 179 СК України аліменти одержані на дитину є власністю дитини і неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до ст.141 ЦПК України. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню по 840 гривень 40 копійок судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved