Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[INFO] року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Бершадському районі Вінницької області. [PERSON] є спадкоємцем за законом до майна померлої, що підтверджується копією його свідоцтва про народження та довідкою Флоринської сільської ради. Він фактично прийняв спадкове майно, так як проживав разом з матір'ю. Крім нього спадкоємцем до майна померлої є старший син померлої [PERSON], однак, він з матір'ю в останні роки не проживав, заяви про прийняття спадщини не подавав і на спадкове майно не претендує. Оформити спадкове майно [PERSON] позбавлений можливості по тій причині, що правовстановлюючий документ, який підтверджує належність спадкового майна померлій матері, втрачений, що підтверджується повідомленням в газеті «Бершадський край». У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві нотаріусом відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності на земельну ділянку за померлим. З урахуванням викладеного, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати за ним право на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, яке складається з: права на земельну частку (пай), згідно довідки Держгеокадастру у Бершадському районі Вінницької області № 58 від 18.10.2016 року згідно якої [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 2,70 га в умовних кадастрових гектарах згідно розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 04 березня 1997 року № 83. Реєстраційний №468. Відповідно до розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 02.11.2001 року №215 розмір земельної частки (паю) змінено на 2.61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), що підтверджується довідкою виданою відділом Держгеокадастру у Бершадському районі Вінницької області за № 58 від 18.10 2016 року (а.с.17) згідно якої [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER] розміром 2,70 га в умовних кадастрових гектарах згідно розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 04 березня 1997 року № 83. Реєстраційний №468. Відповідно до розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 02.11. 2001 року №215 розмір земельної частки (паю) змінено на 2,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Вартість земельної частки (паю) по Флоринській сільській раді з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01.01. 2016 року становить - 65731 грн., на день смерті спадкодавця (08.01. 2001 року) - 28027 грн. (довідка а.с.17). [PERSON] є спадкоємцем за законом до майна померлої, що підтверджується копією його свідоцтва про народження серія IV -УР №1067352 (а.с.10) та довідкою Флоринської сільської ради №1742 від 31.10.2016 року (а.с.15). Він фактично прийняв спадкове майно, так як проживав разом з матір'ю, що підтверджується довідкою сільської ради, що підтверджується довідкою Флоринської сільської ради №1741 від 31.10.2016 року (а.с.14). Крім нього є інші спадкоємці до майна померлої - старший син померлої [PERSON], який з матір'ю в останні роки не проживав, заяви про прийняття спадщини не подавав і на спадкове майно не претендує. Що підтверджується довідками Флоринської сільської ради № 1741, 1742 від 31.10. 20016 року (а.с.14-15). Оформити спадкове майно [PERSON] позбавлений можливості по тій причині, що правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER], який підтверджує належність спадкового майна померлій матері, втрачений, що підтверджується повідомленням в газеті «Бершадський край» від 23.09.2016 року (а.с.16). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві нотаріусом відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (постанова нотаріуса від 11.11.2016 року за № 735 /02-31 (а.с.18). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Згідно статті 529 Цивільного кодексу УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 зазначеного кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. П.1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п.3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Оскільки у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, суд вважає, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Однак, у прохальній частині позову, позивач викладає відомості, які на думку суду, не описують предмету позовних вимог (права на земельну частку пай) та містять лише інформаційних характер, який може бути прийнятий до уваги безпосередньо при оформленні права власності на земельну частку (пай), а не визнанні права на неї. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання права на земельну частку (пай).

Outcome: partial