Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

29.08.2019 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , яку було уточнено, у якій він просив зобов`язати відповідача відновити становище, яке існувало до 15.00 години, 27.05.2019 р. шляхом зарахування суми 45000 грн. на картковий рахунок [PERSON] , зобов`язати відповідача припинити дії, які порушують право [PERSON] шляхом припинення нарахування процентів, пені, штрафних санкцій на кошти в розмірі 45000 грн., стягнути на його користь судові витрати відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, що складає витрати на правову допомогу у розмірі 7500 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 05.06.2019 р. ним та АТ «Державний Ощадбанк» було складено заяву про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до умов якої позивач отримав кредит в сумі 70000 грн. та йому видана платіжна картка. 27.05.2019 р. він зробив банківський переказ на 215 грн. Через кілька хвилин на його телефон зателефонували та представились співробітниками служби безпеки «Ощадбанку», назвавши всі його персональні дані та дані платіжної картки. В процесі розмови, його повідомили про необхідність назвати цифри, які були надіслані в СМС-повідомленні. Він продиктував, але телефонуючий повідомив, що цифри невірні та попросив продиктувати нові цифри з СМС. Позивач запідозрив, що у нього виманюють конфіденційну інформацію та поклав слухавку. Цього ж дня, з його розрахункового рахунку почалось несанкціоноване списання грошових коштів на загальну суму 45000 грн. Він негайно зателефонував на гарячу лінію банку та приблизно 15.20 звернувся до Одеської філії банку. Співробітник банку повідомив, що кошти ще на транзитному рахунку, але повернути гроші вони не можуть, а лише заблокувати картку та запропонували звернутись до кіберполіції, чим проявили свою бездіяльність. Позивач звернувся до кіберполіції і його повідомили, що гроші були перераховані на платіжну картку «А-Банку». Він звертався з відповідною заявою про правоохоронних органів, відомості внесено в ЄРДР, його визнано потерпілим. Однак відповідач ігнорує зазначені заяви та нараховує відсотки на залишок кредитних коштів. При цьому, позивач послався на правову позицію Верховного Суду України від 13.05.2015 р. у справі № 6-71цс15. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Колесник О.В. підтримали зазначені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити. У відзиві на позовну заяву зазначено про наступне. Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії укладено між сторонами 15.03.2019 р., а не 05.06.2019 р. Позивачем погоджено істотні умови, встановлено кредитний ліміт, процентна ставка. Дана заява є складовою частиною Заяви на приєднання та Договору, які є невід`ємними частинами Кредитного договору. Банк не несе відповідальності за збитки, завдані клієнту не з вини Банку. Про будь-які втрати інформації щодо картки має бути повідомлено Контакт-центр АТ «Ощадбанк». До моменту повідомлення ризик збитків несе користувач, а після повідомлення - банк. Відсутність обвинувального вироку, яким би була встановлена участь будь-якої особи у користуванні карткою не доводить, що гроші було списано внаслідок шахрайських дій. Зважаючи на те, що всі операції із зняття готівки були здійснені коректно, з використанням коду, відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Посилання на правову позицію Верховного Суду України від 13.05.2015 р. у справі № 6-71цс15 не може бути застосовано, оскільки постанова Правління Національного банку України від 30.04.2010 р. № 223 втратила чинність і до даних правовідносин не застосовується. При цьому застосуванню підлягають правові позиції Верховного Суду у справах № 462/1343/17, 712/4463/16-ц, 161/6089/17, 522/22780/15-ц. У відповіді на відзив [PERSON] вказав, що доказів переказу коштів через системи АТ «Ощадбанку» або внаслідок втрати платіжної картки не надано, а також дій чи бездіяльності позивача щодо втрати, незаконному використанню будь-якої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Позивач повідомив відповідача та правоохоронні органи про факт переказу коштів. Крім того, відповідач приховує про встановлений ліміт переказу у розмірі 1250 грн. На час звернення позивача до банку грошові кошти знаходились на рахунку відповідача. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.10.2019 р, відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2019 р, продовжено Акціонерному товариству «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» строки для подання відзиву і заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також про здійснення переходу з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою Малиновського районнного суду м. Одеси від 11.02.2020 р. клопотання представника позивача адвоката Колесника О.В. про витребування доказів задоволено, витребувано у АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» наступні докази: інформацію щодо дати та часу звернення [PERSON] до відповідача АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» за фактом списання з його карткового рахунку коштів, що сталося 27.05.2019 року; інформацію про та дату час блокування карткового рахунку [PERSON] ; копію відеозапису з камер відеоспостереження робочого місця менеджера по обслуговуванню клієнтів [PERSON] ТВБВ № 10015/062 ОПЧ філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (адреса: м. Одеса, вул. Колонтаївська, 8) за 27.05.2019 року за період часу з 15.00 до 16.00 годин; інформацію та докази про час списання грошових коштів з карткового рахунку [PERSON] з хронологією руху грошових коштів, з зазначенням дати, години і хвилин; інформацію та докази процедури ідентифікації [PERSON] як платника при проведенні переказу коштів 27.05.2019 р. в період часу з 15.00 до 16.00 годин, тобто інформацію про спосіб зняття коштів з карткового рахунку позивача; інформацію та докази щодо встановлення розміру ліміту по картковому рахунку [PERSON] по переказам коштів з картки на картку на 27.05.2019 року з зазначенням порядку зміни вказаного ліміту, тобто докази того, чи був змінений ліміт. Якщо був, то хто та яким чином здійснив операцію по збільшенню кредитного ліміту; за наявності копію матеріалів службового розслідування за фактом незаконного заволодіння грошовими коштами з карткового рахунку [PERSON] , яке сталося 27.05.2019 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.05.2020 р. витребувано від Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» відомості про розрахункові операції (проведення переказу грошових коштів) з використанням послуги АТ «ПРАВЕКС БАНК» «Переказ з карти на карту (PRAVEX P2P PORTMONE)» 27.05.2020 року з рахунку [NUMBER] [PERSON] , відкритого у АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», з зазначенням часу здійснення цих операцій, назв банків-кореспондентів подальшого переказу грошових коштів, номерів карток/рахунків та іншої відомої інформації. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.06.2020 р. виправлено описки в першому абзаці описової та першому абзаці резолютивної частин ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2020 року про витребування доказів, а саме вказано вірно дату розрахункових операцій (проведення переказу грошових коштів) з використанням послуги АТ «ПРАВЕКС БАНК» «Переказ з карти на карту (PRAVEX P2P PORTMONE)» «27.05.2019 року», замість «27.05.2020 року». Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2020 р. клопотання представника позивача адвоката Колесника О.В. про витребування доказів задоволено частково, витребувано від Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» деталізовану роздруківку вихідних та вхідних дзвінків, смс повідомлень за номером [NUMBER] , з зазначенням усіх номерів телефонів та місцезнаходження абонентів, за період з 14 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин 27 травня 2019 року, зазначивши, чи був в цей день неактивним номер телефону [NUMBER] і якщо так, то в який проміжок часу. В іншій частині клопотання про витребування доказів - відмовлено. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Між AT «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10015/0602 ОПЧ філії - Одеське обласне управління AT «Ощадбанк» та [PERSON] 15.03.2018 року укладено заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) (надалі - Заява). В якості фінансового номеру телефону позивачем був зазначений телефонний номер [NUMBER] . Фінансовий телефон клієнта - це номер мобільного телефону, який вказаний і підтверджений клієнтом як номер телефону, за допомогою якого можуть проводитися фінансові операції. Відповідно до п. 3.1 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), підписанням цієї заяви, Позичальник погодився на одержання (збільшення) кредиту та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві (зокрема, розміром Кредиту). Згідно з п.п. 3.2-3.3 Заяви клієнту було встановлено/збільшено кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] в розмірі 70 000,00 грн. з можливістю збільшення до 250 000,00 грн. на строк 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Згідно п. 3.6.1 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 35.00 (тридцять п`ять) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. У відповідності до п. 3.10 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії всі інші умови кредитного договору, в тому числі порядок його зміни містяться у договорі. Клієнт усвідомив та погодився, що дана Заява, яка є складовою частиною Заяви на приєднання, Договір, розміщений у вільному доступі на інтернет сторінці www.oschadbank.ua. та інші документи, які є їх невід`ємними частинами, є Кредитним договором (далі - Договір). Згідно до п. 4.1. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), такий вважається укладеним (акцептованим Клієнтом в частині надання обраних Клієнтом послуг) з моменту оформлення заяви на приєднання до Договору за встановленою Банком формою, інших документів, надання яких необхідне за умовами цього Договору за встановленою Банком формою, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи Клієнта, суті діяльності та фінансового стану. Пунктом 4.2 Договору передбачено, що укладаючи цей Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, що передбачені Договором. Підписанням Заяви на приєднання Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору він ознайомився з повним текстом Договору, в тому числі з додатком до Договору та Тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами Договору, а також отримав примірник Договору. Дослідивши матеріали справи та встановивши характер спірних правовідносин, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Щодо позовної вимоги про відновлення становища, яке існувало до 15-00 години 27.05.2019 р. шляхом зарахування суми 45000 грн. на картковий рахунок [PERSON] , слід зазначити наступне. 27.05.2019 р. о 14.39 [PERSON] сплатив зі свого банківського рахунку суму у розмірі 300 російських рублів. Відповідно до Виписки по картковому рахунку [PERSON] наявна інформація про переказ 27.05.2019 р. коштів через систему АТ «ПРАВЕКС БАНК» «Переказ з карти на карту (PRAVEX P2P PORTMONE)» шляхом трансакцій у сумі по 14953 грн кожна, в загальній сумі 44859,00 грн. (т. 1 а.с. 8-10) На запит суду отримано відповідь АТ «ПРАВЕКС БАНК» від 10.06.2020 р. № 2237/0951, з якої вбачається про проведення трьох успішних трансакцій, а саме переказ грошових коштів по 14953,00 грн., з врахуванням комісії по 153,00 грн. з банківської картки [PERSON] о 15.02.21 та 15.05.13 на картку [NUMBER] , о 15.16.16 на картку [NUMBER] . Аналогічні відомості про успішне перерахування грошових коштів підтверджено у Додатку № 2 з програмного забезпечення АТ «Ощадбанк». (т. 1 а.с. 157-160). З Додатку № 1 Витягу з програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» щодо реєстру СМС-повідомлень фінансового номера [PERSON] вбачається наявність інформації про закриття операції, а саме списання грошових коштів по 14953,00 грн. з банківської картки [PERSON] о 15.02.30, 15.05.21 та о 15.16.26. (т. 1 а.с. 156) На підтвердження проведення розрахунків позивачем надано роздруківку електронного доказу, оглянутого судом у судовому засіданні, а саме перелік СМС-повідомлень, які надходили на фінансовий мобільний телефонний номер [PERSON] (відповідно до умов Договору): 27.05.2019 р. о 14.53 4-значний код до Ощадботу; 27.05.2019 р. о 14.57 6-значний одноразовий пароль 3 DSecure ; 27.05.2019 р. о 15.02 з картки переведено 14953,00 грн. через систему "PRAVEX P2P PORTMONE"; 27.05.2019 р. о 15.04 6-значний одноразовий пароль 3 DSecure ; 27.05.2019 р. о 15.05 з картки переведено 14953,00 грн. через систему "PRAVEX P2P PORTMONE"; 27.05.2019 р. о 15.06 6-значний одноразовий пароль 3 DSecure ; 27.05.2019 р. о 15.09 6-значний одноразовий пароль 3 DSecure ; 27.05.2019 р. о 15.11 6-значний одноразовий пароль 3 DSecure ; 27.05.2019 р. о 15.13 сума 14953,00 грн. через систему "PRAVEX P2P PORTMONE" через перевищення ліміту операцію відхилено; 27.05.2019 р. о 15.13 6-значний одноразовий пароль 3DSecure; 27.05.2019 р. о 15.14 сума 24750,00 грн. через систему "PUMB CARD-TO-CARD" вказано про неможливість виконання операції; 27.05.2019 р. о 15.15 6-значний одноразовий пароль 3 DSecure ; 27.05.2019 р. о 15.16 з картки переведено 14953,00 грн. через систему "PRAVEX P2P PORTMONE". (т. 1 а.с. 101-105) На запит суду щодо отримання інформації листом GD-20-05637 від 22.06.2020 р. ПрАТ «ВФ Україна» надала деталізовану роздруківку вихідних та вхідних дзвінків, смс повідомлень за номером [NUMBER] . З дослідженої судом інформації встановлено, що зазначена роздруківка містить позначення типу: Moc - вихідний, Mtc - вхідний, Attempt - спроба. Крім того судом встановлена хронологія подій 27.05.2019 р. та досліджено характер вхідних дзвінків та СМС-повідомлень, зокрема: 14.38 - вхідне СМС; 14.53 - вхідне СМС з 4 значним паролем; 14.57 - вхідне СМС з одноразовим паролем; 14.59 - вхідний дзвінок тривалість 30 сек з номеру [NUMBER] ; 15.01 - вхідний дзвінок тривалість 147 сек. (2 хв. 27 сек., тобто до 15.04) з номеру [NUMBER] . У цей період розмови: о 15.02. здійснено першу трансакцію; 15.04 - вхідний дзвінок тривалість 782 сек. (або 13 хв. 2 сек., тобто до 15.17) з номеру [NUMBER] . У цей період розмови: в 15.04 одноразовий пароль; в 15.05 друга трансакція; о 15.06 одноразовий пароль; 15.09 одноразовий пароль; 15.11 одноразовий пароль; 15.13 невдала спроба трансакції; 15.13 одноразовий пароль; 15.14 невдала спроба трансакції; 15.15 одноразовий пароль; 15.16 третя трансакція; 15.17 одноразовий пароль; 15.19 і 15.20 - дзвінки тривалість 0 сек. з номеру [NUMBER] . Згідно Додатку № 3 з програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» вбачається, що належну [PERSON] картку заблоковано 27.05.2019 р. о 16.01.40. (т. 1 а.с. 161) З Витягу з ЄРДР за номером кримінального провадження 12019160470001822, зареєстровано 04.06.2019 р. вбачається, що 04.06.2019 р. до чергової частини Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від [PERSON] про те, що невстановлена особа 27.05.2019 р. о 15 год. 30 хв. шляхом обману заволоділа його грошовими коштами в розмірі 45000 грн., чим спричинила майнової шкоди. [PERSON] вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Крім того, 04.06.20219 р. [PERSON] допитано у якості потерпілого, що підтверджується протоколом від 04.06.2019 р. (т. 1 а.с. 11-14) У відповіді АТ «Ощадбанк» на запит [PERSON] від 30.06.2019 р. № 113.25/3825/2019-15/с повідомлено, що ризик відповідальності за несанкціоноване використання Логіну, Паролю, Карткового паролю, передачу третій особі мобільного телефону, втрату, незаконне заволодіння ним, несе виключно клієнт. (т. 1 а.с. 25-26) Крім того, згідно відповіді АТ «Ощадбанк» від 03.06.2020 р. № 11/5-17/1043/4481/2020-00с 27.05.2019 р. в період часу з 15.02 до 15.17 за використанням реквізитів платіжної картки відбулося списання грошових коштів на загальну суму 44859,00 грн. (три операції з урахуванням комісії) з використанням Інтернет ресурсу "PORTMONE" шляхом переказу на картку № [NUMBER] за допомогою ІР-адреси [NUMBER] . Оскаржені операції проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки АТ «Ощадбанк», з використанням усіх необхідних її реквізитів, з правильним введенням строку її дії, CVC2 паролю, та паролів 3DSecure code, які було надіслано на особистий фінансовий номер [PERSON] . Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , співробітник АТ «Ощадбанк», менеджер з обслуговування клієнтів, показала суду, що до неї 27.05.2019 р. звернувся [PERSON] з питання блокування картки. Поки він телефонував на гарячу лінію вона побачила, що гроші вже знялись, 3 трансакції по 15000 грн. Написала в службу безпеки банку заяву та рекомендувала клієнту звернутися у кіберполіцію. Згідно приписів частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вичерпний перелік підстав звільнення від доказування та обставин, що не підлягають доказуванню, встановлено статтею 82 ЦПК України. Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Законом України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб, а споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Пунктом 4 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Відповідно до пункту 5 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» до порушених прав споживача, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо - будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно частини першої статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Згідно пункту 2.2. Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», які є Додатком №3 до Договору, якщо Платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною до використання, а також якщо ПІН-код, CVV 2/CVC 2 та інші реквізити Картки стали відомі сторонній особі, Ви повинні в усній формі терміново заявити про це в Контакт - центр АТ » Ощадбанк» (*) та протягом 3 днів надати про це письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи Банку. Ви відповідаєте за всі суми по операціях з Платіжною карткою, якщо Ви передали Платіжну картку сторонній особі або не повідомили Банк про те, що її загублено. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. Згідно зі статтею 1 Закону платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Згідно пункту 1.27 статті 1 Закону платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором; Відповідно до ч. 3 статті 6 Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи. Згідно з пунктом 14.16 статті 14 Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та віпповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операшй за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення. Відповідно до п. 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою НБУ №705 від 05.11.2014 року (далі - Положення) згідно якого Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Пунктом 7 розділу Х Положення передбачено, що контроль за рухом і цільовим використанням коштів за рахунками користувачів з використанням електронних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків. Відповідно до пункту 9.3.1 Договору у редакції, чинній на час його укладення, банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту та забезпечувати проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту. Згідно п. 12.10 Договору Банк не несе відповідальності за збитки, завдані Клієнту не з вини Банку внаслідок користування системою ДБО або отримання щомісячних Виписок на Електронну поштову скриньку Клієнта. Відповідно до п. 2.1. Договору Система дистанційного банківського обслуговування /Система ДБО - сукупність технічних засобів та програмного забезпечення таких як «Ощад 24/7», впровадженого в Банку, що дозволяють без відвідування Клієнтом Банку за допомогою дистанційних каналів зв`язку, визначених в документації до Системи ДБО, та через Сайт, мобільний телефон або іншій технічний пристрій здійснювати операції за Картковим рахунком, Депозитним рахунком, а також здійснювати Перекази коштів з картки, емітованої іншим банком України, на підставі Електронних документів Клієнта, в тому числі створювати та підписувати Електронні документи Клієнта, отримувати банківські виписки, довідкову інформацію за вищевказаними рахунками, а також отримувати інші послуги, передбачені в документації до Системи ДБО. Відповідно до п. 9.14 Договору клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. Згідно п. 9.15 Договору клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта [PERSON] та його представником не заперечувався факт того, що позивач назвав витребувані у нього невстановленою особою відомості, що містили у собі зазначення паролю. Таким чином, судом встановлено, що трансакції відбулися шляхом переказу 27.05.2019 р. коштів через систему АТ «ПРАВЕКС БАНК» «Переказ з карти на карту (PRAVEX P2P PORTMONE)» та при перевірці картки в 3D Secure. Для технології «3D Secure» - Пароль одноразової дії, який створюється Генератором одноразових цифрових паролів та автоматично доставляється Клієнту від Банку: 1) шляхом друку банкоматом/ інформаційно-платіжним терміналом (за наявності відповідної технічної можливості у Банку) - використовується для Реєстрації у Системі ДБО та перевірки за технологією «3D Secure»; 2) шляхом надіслання СМС-повідомлень - використовується для Автентифікації та підтвердження операцій в Системі ДБО та перевірки за технологією «3D Secure»; 3) шляхом надіслання через Систему ДБО після введення у Системі ДБО Коду операції, який буде зазначено при здійсненні платежу в Системі ДБО, чи на сторінці Автентифікації за технологією «3D Secure» при проведенні оплати товарів чи послуг в мережі інтернет (за наявності відповідної технічної можливості у Банку). Кожна з вищезазначених трансакцій супроводжувалась авторизацією та підтвердженням шляхом направленням СМС-повідомлення, а також введення номеру картки, дати дії картки, CVV-коду, котрі відомі лише відповідачу. ( а.с. 170 -171) Зазначене підтверджується також протоколом допиту [PERSON] у якості потерпілого від 04.06.2019 р., у якому по суті поставлених питань [PERSON] вказав, що він повідомляв смс, але на те йому відповіли, що він не то сказав, та знову відправив смс з кодом. Та ця ситуація повторилася, після чого [PERSON] зупинив розмову. Таким чином, суд приходить до висновку про неодноразове повідомлення та повторюваний характер розголошення [PERSON] відомостей щодо паролів невстановленим особам, що дозволило безперешкодно здійснювати операції з переведення грошових коштів. Судом встановлено, що операції щодо зняття та перерахування коштів з платіжної картки [PERSON] супроводжувалися коректним введенням реквізитів, номера картки, строку її дії та CVC2-паролю, з використанням паролю 3D Secure, який мав зберігатись позивачем. Після першого списання коштів із рахунку 27.05.2019 р. о 15.02 год. суми 14953,00 грн., про що ним отримано СМС-повідомлення позивач на гарячу лінію АТ «Ощадбанк» не повідомляв, що призвело до повторного зняття коштів о 15.05 у сумі 14953,00 грн. Тільки після зняття о 15.16 14953 грн. та прибуття у відділення банку о 15.20 ним було повідомлено Контакт-центр АТ «Ощадбанк» про зазначені обставини та дія картки була заблокована. Отже, дані операції відбулися до моменту повідомлення користувачем банку, і ризик збитків від здійснення цих операцій та відповідальність несе користувач, а не банк. Зазначене вище свідчить про те, що позивач діяв всупереч взятим на себе договірним зобов`язанням, що призвело до розголошення стороннім особам необхідних реквізитів для здійснення фінансових операцій за його рахунком. Повідомлення позивачем третій особі інформації, необхідної для ініціювання платіжної операції, стало наслідком неправомірних дій невстановлених осіб, які сприяли здійсненню спірних трансакцій. Отже, у випадку ініціювання трансакції відбувається негайне списання грошових коштів з рахунку відправника та зарахування їх на картковий рахунок отримувача. Як зазначено у позовній заяві до Контакт-центру Банку Позивач звернувся 27.05.2019 о 15.20 год. Ця обставина визнається сторонами. При цьому, операції з переказу коштів відбулись раніше, тобто до моменту повідомлення користувачем Банку. Судом надана оцінка твердженням [PERSON] про неможливість звернення до Контакт-центру відповідача через постійні дзвінки на його фінансовий номер невстановлених осіб. Так, зі згаданої відповіді ПрАТ «ВФ Україна» вбачається, що 27.05.2019 р. з 15.01 по 15.17 [PERSON] розмовляв з невстановленими особами за вхідними дзвінками з одного номера телефону [NUMBER] . За цей проміжок часу було здійснено всі 3 успішні трансакції. Таким чином його твердження про неможливість звернення до Контакт-центру банку через постійні вхідні дзвінки з різних телефонних номерів до того, як він особисто прийшов до відділення банку о 15.20, є неспроможними. Факт порушення кримінального провадження та внесення відомостей до ЄРДР за № 12019160470001822 без наявності обвинувального вироку, яким би було встановлено, що певна особа скористалася карткою (конференційною інформацією) для викрадення кредитних коштів, наданих позивачу, не доводить, що кредитні кошти були списані саме внаслідок шахрайських дій невстановленої особи. У постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 754/15020/15-ц (провадження № 61-22283св18) та від 28 серпня 2019 року у справі № 127/9899/17-ц провадження № 61-28261св18 зроблено висновок, що «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Вказана правова позиція підтверджується останньою актуальною практикою Верховного Суду України, а саме: Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2018 року по справі № 462/1343/17; Постановою Верховного Cуду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.2019 року по справі № 712/4463/16-ц; Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.07.2019 року по справі № 161/6089/17; Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.07.2019 року по справі № 522/22780/15-ц. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Посилання позивача на правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15 стосується у разі здійснення банком недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно і банк негайно повинен відшкодовувати суму такої операції, за необхідності відновлює залишок коштів рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції і користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У даному випадку має місце проведення операції коректно, з використанням всіх необхідних реквізитів платіжної картки АТ «Ощадбанк» з правильним введенням номера картки, строку її дії CVC2-паролю, який зазначений на зворотній стороні платіжної картки та відомий тільки позивачу, що стверджується матеріалами справи і заявою-претензією поданої позивачем. Крім того, положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», яке затверджено постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, втратило чинність 12 листопада 2014 року та до даних правовідносин не застосовується. Посилання позивача та його представника на вимоги ст. 1073 ЦК України щодо обов`язку банку негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки не враховує застереження, що міститься в цій статті, а саме: якщо інше не встановлено законом. Спеціальним Законом «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено інше, про що зазначено судом у цьому рішенні. Доводи сторони позивача про те, що Банк мав можливість зупинити списання коштів з рахунку [PERSON] не заслуговують на увагу, тому що списання коштів відбулось миттєво. Судом досліджено доводи [PERSON] щодо наявності обмеження на операції в Інтернеті, оскільки на його переконання такий розмір становив 1250 грн. Згідно Додатку № 4 програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» вбачається, що 27.05.2019 р. о 15.00.05 знято обмеження на операції в Інтернеті по дзвінку до Контактного центру банку за допомогою голосового меню. Таким чином, з врахуванням надходження 25.05.2019 р. о 14.57 СМС з одноразовим паролем та о 14.59 вхідний дзвінок тривалістю 30 сек. з номеру [NUMBER] , на переконання суду безпосередньо пов`язані зі зміною зазначених обмежень. Особа, якій став відомий зі слів [PERSON] пароль (код доступу), надала розпорядження про зняття обмеження на операції в Інтернет, яке Банком правомірно було виконане, як таке, що надійшло в установленому договором умовами і порядком. Надані записи телефонних дзвінків [PERSON] , а саме аудіо записи до Контакт-центру АТ «Ощадбанк» щодо надання інформації про порядок зміни ліміту на проведення операцій не є належними, допустимими і достовірними доказами у справі відповідно до вимог ст.ст. 76-79 ЦПК України. Таким чином у задоволенні позовної вимоги про відновлення становища шляхом зарахування грошових коштів на картку позивача, суд відмовляє. Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача припинити дії, які порушують право [PERSON] шляхом припинення нарахування процентів, пені, штрафних санкцій. Порядок нарахування процентів, пені та штрафних санкцій встановлений Договором. Дана позовна вимога є похідною від вимоги про зобов`язання відновлення становища щодо зарахування грошових коштів, у задоволенні якої відмовлено, а тому також не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо відсутності необхідності розподілу судових витрат суд керувався наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог суд відмовляє у повному обсязі, а отже відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, на професійну правничу допомогу та судового збору. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені врішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст. 6 (право на справедливий суд), ст. 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст. 17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст. 1 Протоколу № 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном). На необхідність застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до споживчого кредитування звернуто увагу у Рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року (справа про захист прав споживачів кредитних послуг). У цьому Рішенні Конституційного Суду України зазначено, що у справі про захист прав споживачів кредитних послуг держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Суд сприяв справедливому, повному та всебічному розгляду справи шляхом витребування необхідної інформації та її дослідження, допит свідків, надавши даним доказам відповідну оцінку в їх сукупності. Отже, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовної заяви [PERSON] про захист прав споживача, відновлення становища яке існувало шляхом зарахування суми, зобов`язання припинити дії порушення права шляхом нарахування процентів, пені, штрафних санкцій необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed