Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Служба у справах дітей Вінницької міської ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO] Малолітній [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, що опинилися у складних життєвих обставинах. Підставами для взяття на облік даної дитини стало неналежне виконання її батьками [PERSON] та [PERSON] батьківських обов'язків по догляду, вихованню та розвитку малолітнього сина, зловживання матір'ю дитини спиртними напоями, систематичне залишення дитини без нагляду. Малолітній [PERSON] є інвалідом з дитинства, навчається у спеціалізованому навчальному закладі «Вінницький центр соціальної реабілітації дітей-інвалідів «Промінь», за станом здоров'я потребує покращеного догляду та уваги з боку батьків. Мати дитини [PERSON] веде аморальний спосіб життя, систематично зловживає спиртними напоями, не піклується про малолітнього сина, не забезпечує дитині своєчасного лікування та необхідних житлово- побутових умов . У будинку, де мешкає дитина з матір'ю, відсутнє спальне місце для дитини, бруд та сморід. Всі члени сім'ї [PERSON] по місцю його проживання, включаючи матір дитини, зловживають спиртними напоями, поводять себе агресивно, вчиняють сварки та бійки. До помешкання, у якому проживає дитина-інвалід, систематично викликають представників поліції, щоб припинити агресивні дії членів сім'ї. Мати дитини не має постійного місця роботи та засобів для існування, витрачає на власні потреби кошти, які вона отримує від держави для утримання свого сина. Батько дитини [PERSON] майже все життя сина проживає окремо від нього, тривалий час не підтримує з дитиною родинних відносин, не цікавиться життям та розвитком сина, не бере участі у його лікуванні та утриманні. [PERSON] не бачив свого сина протягом останніх восьми років. За повідомленням матері дитини [PERSON]А не визнає [PERSON] своїм сином та не бажає з ним спілкуватися. Дитина [PERSON] фактично не знає свого батька. Систематичне невиконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов'язків, відсутність належних умов проживання та негативний спосіб життя матері створює реальну загрозу для здоров'я, життя та розвитку малолітньої дитини, суперечить її інтересам та порушує право на належне батьківське виховання. Просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO], та передати його на опікування органам опіки та піклування Вінницької міської ради. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь та на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня повноліття дитини шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь та на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня повноліття дитини шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за обставин викладених в позові, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляджу справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин. Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно листа асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці КК «Хутір Шевченка» №18 від 12.04.2017 року квартальним комітетом було проведено перевірку умов проживання дитини - [PERSON], 2007р.н., в ході якої виявлено, що приміщення знаходиться в жахливому санітарному стані, стіни покриті грибком, всюди бруд, розкидані по підлозі речі. На кухні стоїть відро повне фекалій. На момент перевірки члени родини: баба [PERSON] та тітка [PERSON] перебували в стані зміненої свідомості (п'яні). Мати дитини [PERSON] була відсутня. При подальшому обстеженні побутових умов з'ясувалось, що потреби дитини не задовольняються: постільна білизна відсутня, дитина брудна, голодна. Виховний потенціал сім'ї на незадовільному рівні. Проживання дитини в таких умовах є загрозою його життю та здоров'ю (а.с.9). Відповідно до листа асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці КК «Хутір Шевченка» №2 від 13.01.2017р. після звернень сусідів з'ясувалось, що мати хлопчика [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків, а саме: дитина бездоглядна, перебуває у занедбаному стані - брудна і голодна. Мати постійно пиячить та пригощає сина спиртними напоями (пивом, горілкою), на зауваження не реагує (а.с.10). Згідно листа Вінницького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №01-07/281 від 10.04.2017р. під час обстеження дорослі члени сім'ї перебували у станні зміненої свідомості. [PERSON] нецензурною лайкою відповідала на запитання спеціалістів ВМЦСССДМ. Дитина під час обстеження спала не реагуючи на підвищений тон баби та мала занедбаний вигляд. Зі слів [PERSON], дитині дають спиртні напої. У [PERSON] відсутня чиста постільна білизна, ковдра, одяг відповідно до сезону, місце для проведення дозвілля, іграшки, дитячі книги (а.с.14). Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов проживання дитини від 18.01.2017року сім'я проживає у приватному будинку, який складається з 2 кімнат, кухні - коридору. Санітарний стан помешкання незадовільний: безлад, бруд, речі розкидані, постільна білизна відсутня. Опалення відсутнє, обігрів - електрокаміном, зі слів матері. Продукти харчування відсутні (а.с.16). Згідно акту обстеження житлово - побутових умов проживання дитини від 21.03.2017року сім'я проживає у приватному будинку, який складається з 2 кімнат, кухні - коридору. Санітарний стан помешкання та двору незадовільний (а.с.17). Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов проживання дитини від 11.05.2017року сім'я проживає у приватному будинку, який складається з 2 кімнат, кухні - коридору. Санітарний стан помешкання та двору незадовільний. У будинку відсутній будь - який ремонт, безлад, речі розкидані, брудно, постільна білизна взагалі відсутня, на столі - залишки їжі, сморід. Приміщення не опалюється. У дитини відсутнє місце навчання та відпочинку. Речі наявні в обмеженій кількості, продукти харчування відсутні (а.с.18). Згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради №01-00-011-23604 від 31.05.2017року орган опіки та піклування ВМР вважає доцільним позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Конвенція про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Статтею 152 СК України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ч.2 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.ст. 12 ч.1, 15 ч.2 вказаного Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В ч.2 п.6 Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав №3 від 30.03.2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п.7 Постанови ВСУ №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Пункт 16 передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до практики ЄС "справа Гаазе проти Німеччини" п. 83 рішення зазначено, що втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є леґітимними згідно з пунктом 2 статті 8, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей. У рішенні по справі " Хант проти України " п 54. зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення усправі Olsson v. Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі "Савіни проти України" п.47 зазначено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням управа, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B).Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Враховуючи вище викладене, беручи до уваги, що відповідачі свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до своєї дитини, не турбуються про її належний фізичний, духовний та моральний розвиток, а залишення дитини під їх піклуванням є небезпечним для життя, здоров'я і морального виховання, з метою забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Згідно ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути аліменти на користь та на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1 /4 всіх видів доходів з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Крім того, на виконання вимог ст. 166 СК України ,суд вважає за необхідне зобов'язати Орган опіки та піклування Вінницької міської ради відкрити особовий рахунок [PERSON], [INFO] у місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду. Відповідно до пункту першого частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 1920,00гривень в рівних частинах. На підставі викладеного згідно ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165, 166, 180, 182 СК України, Постанови ВСУ №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved