Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сум 1 978,75 грн та понесених судових витрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що саме з вини [PERSON] 22.07.2013 року відбулась ДТП між автомобілем Subaru, днз [NUMBER] під управлінням відповідача та автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено автомобілі. ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування в зв'язку зі страховим випадком в розмірі 1 778,75 грн. Крім того, ними було сплачено 200 грн. витрат з оплати експертного дослідження. У зв'язку з тим, що в порушення п.33.1.4, п. 33.1 ст. 33 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", [PERSON] не повідомив страховика протягом трьох робочих днів про настання страхового випадку, до позивача відповідно до ст. 38 Закону України обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перейшло право вимоги до відповідача по справі, що несе відповідальність за завдану шкоду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав письмові заперечення проти позову, відповідно яких просив відмовити повністю (а.с.31). Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 22.07.2013 року об 11 год. 25 хв в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем Subaru, днз [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Даний факт не оспорювався сторонами. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.2013 року [PERSON] визнано винним у порушенні ПДР. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить ПАТ АК Київводоканал. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/0879779, застрахував свій транспортний засіб від нещасних випадків на період з 08.06.2013 року до 07.06.2014 року (а.с.4). Згідно результатів проведеної оцінки від 20.08.2013 року матеріальний збиток пошкодженого автомобіля [NUMBER] становить 3 334,51 грн (а.с.5-8). Відповідно до платіжного доручення № 3246 від 13.09.2013 року, позивачем сплачено за проведення автотоварознавчого дослідження 200 грн (а.с.14). 13.02.2014 року прийнято рішення про сплату страхового відшкодування на користь ПАТ АК Київводоканал у сумі 1 778,75 грн., що підтверджується страховим актом №ЦВ/13/0565 (а.с.13). Відповідно до платіжного доручення №792 від 13 лютого 2014 року (зв.а.с.14) ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування згідно страхового акту №СТ/13/0565 на суму 1 778,75 грн. Та обставина, що відповідач не повідомив страховика протягом трьох робочих днів про настання страхового випадку, відповідачем не оспорювалася, та також зазначена в страховому акті від 13.02.2014 року №ЦВ/13/0565 (а.с.13 зв.). Згідно із підпунктом 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. За положеннями ст.ст. 993, 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Дане положення закріплене і в ст. 27 Закону України "Про страхування". Таким чином, як випливає із приписів вищенаведених правових норм, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, яка відповідальна за завдані збитки. Враховуючи, що внаслідок врегулювання страхового випадку, пов'язаного з своєчасністю повернення виплаченої суми страхового відшкодування позивачем понесені збитки в розмірі 1 978,75 грн., доказів, які б спростовували розмір страхового відшкодування відповідачем суду не надано, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача дана сума. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved