Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

21 березня 2019 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до ПАТ КБ "Приватбанк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу та Межівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнених коштів. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2019 року зазначену вище справу передано Межівському районному суду Дніпропетровської області в порядку розгляду за підсудністю. 16 квітня 2019 року до канцелярії суду надійшла зазначена вище справа. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року провадження у справі було відкрито та призначено судовий розгляд на 11.00 годину 08 травня 2019 року. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 04 січня 2018 року Межівського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП №55462019, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплаченої в строк заборгованості за кредитним договором №б/н від 15 квітня 2011 року в сумі 108229,86 гривень. Витрати за вчинення виконавчого напису складають 1800,00 гривень. Вважає, що виконавчий напис за реєстровим №16556 не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням діючого законодавства, а це свідчить про необхідність вирішення спірних правовідносин у порядку позовного провадження. Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 24 жовтня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за №16556; стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на її користь стягнені кошти за виконавчим написом нотаріуса у сумі 7384,78 гривень; стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на її користь витрати по сплаті судового збору. Позивач та представник позивача надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згодні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На задоволенні позовних вимог наполягають. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав та не скористався правом на відзив. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу та представник Межівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи і від них не надійшло повідомлень про причини неявки. Заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно постанови Межівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження ВП №55462019 від 04 січня 2018 року, встановлено, що в.о. начальника відділу Межівського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Білою Я.В. було розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 24 жовтня 2017 року №16556 про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредиту в розмірі 108229,86 гривень, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та постановлено відкрити виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються, зокрема, оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відмітною стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно виконавчого напису від 24 жовтня 2017 року №16556 встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. пропонує стягнути заборгованість на підставі вказаного виконавчого напису на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] не сплачену в строк за кредитним договором №б/н від 15 квітня 2011 року. Строк за яким проводиться стягнення - 2330 днів, а саме: з 15 квітня 2011 року по 31 серпня 2017 року. Сума, що підлягає стягненню, складає 106429,86 гривень, з урахуванням: - заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10759,11 гривень; - заборгованість за відсотками у розмірі 86870,91 гривень; - заборгованість з пені та комісії у розмірі 3255,56 гривень, заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500,00 гривень та заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 5044,28 гривень. Витрати за вчинення виконавчого напису складають 1800 гривень 00 копійок. Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 24 жовтня 2017 року. Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» при подані нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису не було надано достатніх доказів на підтвердження щодо отримання боржником письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором, яку, навіть у разі надсилання кредитором, [PERSON] не мала б змоги отримати, оскільки з вона зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , населений пункт який, в силу Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відноситься до територій на яких здійснюється антитерористична операція. На підставі вказаного вище Закону забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором з 14 квітня 2014 року. Крім цього [PERSON] здійснила останній платіж по кредитному договору 06 вересня 2014 року, а виконавчий напис нотаріуса вчинено 24 жовтня 2017 року після спливу трьох років. Позивача не було повідомлено про письмову вимогу про усунення порушень як боржника. У зв`язку з цим позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Довідкою ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» №278 від 20 лютого 2019 року підтверджується, що [PERSON] працює на вказаному підприємстві та на підставі постанови виконавчої служби з її заробітної плати утримується на користь ПАТ КБ «Приватбанк» кошти в розмірі 108229,86 гривень, а 10822,99 гривень на користь виконавчої служби. Станом на 01 лютого 2019 року розмір утриманої заробітної плати становить 7384,78 гривень. Зауважується, що за виконавчим написом нотаріуса із заробітної плати [PERSON] було стягнуто на користь банку суму в розмірі 7384,78 гривень, що суперечить чинному законодавству та які підлягають поверненню останній. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] останній платіж по кредитному договору здійснила 06 вересня 2014 року, та у свою чергу право вимоги для кредитора настало з дня невиконання позичальником умов кредитного договору щодо погашення кредиту, то право кредитора звернутись з вимогою про стягнення заборгованості у примусовому порядку виникло - 06 вересня 2017 року, в той час як виконавчий напис нотаріуса вчинено 24 жовтня 2017 року, тобто після спливу трьох років. Вбачається, що нотаріусом не було виконано вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат", а саме не було з`ясовано чи не пропущено банком строк позовної давності, та не було встановлено, коли саме здійснено останню оплату по кредиту. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Таким чином документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали позовної заяви було встановлено, що заборгованість за кредитним договором №б/н від 15 квітня 2011 року, у сумі 108229,86 гривень, що підлягає стягненню з [PERSON] за виконавчим написом нотаріуса №16556, не можна вважати безспірною. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1152,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved