Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно рішення Дубенської міської ради від 13.09.2012 № 1669, Дубенською міською радою в особі міського голови [PERSON] 01.11.2012 було укладено договір оренди землі з громадянкою [PERSON]. Згідно пунктів 1, 2, 8 договору оренди землі [PERSON] було передано в оренду земельну ділянку площею 2,0 га, що розташована на вул. Підборці, 180 в м. Дубно, для іншого сільськогосподарського призначення строком на три роки. Договір оренди землі від 01.11.2012 було зареєстровано в управлінні Держземагенства у Дубенському районі Рівненської області, про що 06.11.2012 у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 561030004000132. Згідно пункту 8 договору оренди землі від 01.11.2012 договір укладено на 3 (три) роки. Після закінчення строку оренди орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. 19.06.2015 з громадянкою [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 01.11.2012, якою внеслися зміни до пункту 9 договору оренди, в частині зміни розміру орендної плати на 62 447,49 грн.на рік та до пункту 11 договору оренди, в частині зміни реквізитів для внесення орендної плати. 15.07.2015 [PERSON] було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про земельну ділянку площею 2,0 га, що розташована на вул. Підборці, 180 в м. Дубно, котрій присвоєно реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 680488956103. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. Сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріпивши 01.11.2012 року його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Строк дії договору оренди земельної ділянки від 01.11.2012 укладено строком на 3 роки, тобто до 01.11.2015 року, добігав кінця, то міською радою 18.09.2016 було надіслано на адресу громадянки [PERSON] листа за № 4033/05-02-25/15 в якому останній нагадувалося про необхідність поновлення договору оренди землі. За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до частини 6-10 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції закону 17 лютого 2011 року № 3038-VI, який набрав чинності 12 березня 2011 року) у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Відповідач фактично продовжував користування земельною ділянкою після закінчення договору оренди, а міська рада протягом одного місяця після закінчення строку договору 01.11.2015 не надсилала орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, що вказує на відсутність заперечень в користуванні землею. 24.03.2016 міською радою на адресу громадянки [PERSON] було надіслано рекомендованим поштовим відправленням листа за № 1278/05-02-25/16 в якому пропонувалося поновити договір оренди землі від 01.11.2012. Вказаним поштовим відправленням також було надіслано три примірники додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 01.11.2012 датованої 24.03.2016. Пунктом 1 додаткової угоди орендодавцем пропонувалося поновити договір оренди землі від 01.11.2012 терміном на три роки. На час звернення до суду [PERSON] не підписала додаткової угоди та не повернула її міській раді. Відповідна поведінка відповідача вказує на її зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі від 01.11.2012, що є підставою для звернення до суду. Таким чином, оскільки після закінчення строку дії договору оренди землі (01.11.2012) відповідач продовжував користуватись орендованою земельною ділянкою та належним чином виконував умови спірного договору, а з боку орендодавця відсутні заперечення щодо користування землею, то в місцевого суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог міської ради. Доказом належного виконання відповідачем умов договору оренди землі є лист Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції (ОДПІ) від 09.09.2015 № 8217/17. Згідно інформації ОДПІ [PERSON] здійснила сплату орендної плати за землю за період з 01.11.2012 по 31.12.2012 999,96 грн., за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 5 499,78 грн., за період 01.01.2014 по 31.12.2014 5 999,76 грн., за період з 01.01.2015 по 31.08.2015 7 101,54 грн. Крім цього [PERSON] згідно квитанцій від 25.09.2015 № [NUMBER], від 25.10.2015 № [NUMBER], від 25.11.2015 № ср0000098282141 1, від 25.11.2015 № [NUMBER] здійснила оплату орендної плати за землю за період з 01.09.2015 по 31.12.2015 в сумі 20 815,84 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та дав аналогічні пояснення. Представник відповідачки позовні вимоги не визнав та дав пояснення згідно поданих письмових заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 1 листопада 2012 року Дубенською міською радою в особі міського голови [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди землі. Обєктом оренди виступала земельна ділянка площею 2 га для іншого сільськогосподарського призначення (обслуговування господарських дворів), яка розташована по вул. Підборці, 180 в м. Дубно. Згідно з п. 46 договору оренди землі цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. 6 листопада 2012 року вказаний договір був зареєстрований в управлінні Держземагенства у Дубенському районі Рівненської області, про що є відмітка на згаданому договорі оренди (7-8). Пунктом 8 договору оренди землі від 01.11.2012 року визначалося, що Договір укладено на три роки. Після закінчення строку оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 19 червня 2015 року між Дубенською міською радою та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01.11.2012 року, згідно з якою орендна плата збільшувалася до суми 62\~447 грн 49 коп на рік (а.с.13). Відповідно до п. 37 договору оренди земельної ділянки дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Таким чином, строк дії договору закінчився в листопаді 2015 року. Згідно з ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом. Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено порядок і підстави поновлення договору оренди землі. Так, згідно з ч. 1 ст. 33 даного Закону (в тому числі, і в редакції від 12.02.2015 станом на час завершення дії договору оренди) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Згідно ч. 2 ст. 33 Закону: орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. При цьому, згідно з ч. 3 цього ж Закону до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. З пояснень представника відповідачки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як орендар не надсилала орендодавцю (міській раді) жодних повідомлень про наміри скористатися правом на укладення договору оренди на новий строк. В пункті 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» зазначається наступне: орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, рішення про поновлення договору оренди землі приймається орендодавцем лише у відповідь на лист орендаря і лише після узгодження з орендарем істотних умов договору (а такою умовою згідно зі ст. 15 цього ж Закону є орендна плата). З досліджених судом матерівалів справи вбачається, що орендну плату з [PERSON] ніхто не погоджував, а листів з наміром поновити дію договору вона не надсилала. Виходячи із комплексного аналізу змісту ст. 33 Закону України «Про оренду землі», зважаючи на взаємозвязок норм права викладених у даній статті, правило про продовження договору оренди за відсутності заперечень орендодавця (ч. 6 ст. 33) можна застосовувати лише нерозривно із правилом про попереднє завчасне повідомлення орендарем про намір продовжити дію договору оренди (ч. 2 ст. 33). Аналогічна правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 13.04.2016 року в справі № 6-2027цс15 (№ рішення в ЄДРСР 57515160) та в постанові від 23.03.2016 року в справі № 6-146цс16 (№ рішення в ЄДРСР 57201728). Так, Верховний Суд України у згаданих постановах зазначає наступне: таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Таким чином, застосування норми ч. 6 ст. 33 Закону неможливе без урахування правила про необхідність повідомлення орендарем про намір в установлені строки скористатися своїм переважним правом на укладення договору на новий строк. Крім того, у ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Таким чином, відповдач не надав документи на підтвердження дотримання умов визначених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed