Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в якій вказав, що 30.12.2010 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 106/2012-98, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 47250,00 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 29.12.2015 р. з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 19% річних. В якості забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів з відповідачем було укладено договір застави № 106/2010/З-98, посвідчений приватним нотаріусом Харцизького нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 5705, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб, а саме: автомобіль марки ВАЗ модель 211540-120-20, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА211540В4937367, реєстраційний номер [NUMBER], який належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 118198, виданого ВРЕР м. Харцизька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 28 грудня 2010 року. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором та укладено договір відступлення права вимоги за договорами застави № 220615зп. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору утворилася заборгованість в загальному розмірі 34037,57 грн., у звязку з чим позивач просить звернути стягнення на предмет застави, а саме: вищевказаний транспортний засіб, шляхом продажу заставного майна ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям з обліку цього транспортного засобу, у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС України, а також надати ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. А також просить зобовязати [PERSON] передати позивачу предмет застави та стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу буз участі представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач неодноразово викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надано. Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути цивільну справу в порядку заочного розгляду у відсутності відповідача на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Вивчивши зміст позовної заяви та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем [PERSON] ПАТ «ВТБ Банк» 30 грудня 2010 року було укладено Кредитний договір № 106/2010-98, відповідно до умов якого банк зобовязувався надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі, а позичальник зобовязувався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути кредит банку, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору, позичальник зобовязується використати кредит виключно за таким цільовим призначенням для здійснення розрахунків з метою придбання у власність в інтересах сімї нового автомобіля, який не буде використовуватися в комерційних цілях для отримання прибутку. Згідно п. 3.1-3.3 кредитного договору банком позичальнику було надано кредитні кошти в розмірі 47250,00 грн. з кінцевим терміном повернення 29.12.2015 року або достроково у випадках, передбачених цим Договором, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 19 % річних. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладенні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися шляхом укладення договору про внесення змін до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п. 5.2.7. цього договору. Відповідно до п.п. 3.3.2. договору, у випадку невиконання зобовязань, передбачених п. 5.3.12 цього Договору процентна ставка підвищується на 5 % річних у порівнянні з передбаченою п. 3.3.1. процентною ставкою за цим договором, з третього робочого дня після закінчення строку дії попереднього договору страхування. Про збільшення розміру процентної ставки банк повідомляє позичальника шляхом направлення листа та нового графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг. Згідно п. 3.4-3.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, списання банком платежів здійснюється 28 числа кожного місяця. Пунктом 3.8 кредитного договору, встановлено, що виконання зобовязань за цим договором позичальником забезпечується заставою автомобіля: марки ВАЗ модель 211540-120-20, тип легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], 2010 року випуску, колір - сірий. Згідно п. 5.2.1 Кредитного договору Банк має право відмовити Позичальнику в наданні Кредиту або вимагати дострокового повернення Кредиту, а також нарахованих Процентів, можливої неустойки, комісій у випадках, передбачених цим Договором або чинним законодавством України. Отримання відповідачем кредитних коштів відповідно до умов укладеного кредитного договору в розмірі 47250,00 грн. підтверджується копією меморіального ордера № 61226 від 30.12.2010 року ( а.с. 10). 30.12.2010 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON]В було укладено договір застави № 106/2010/З-98, що підтверджується копією укладеного договору, посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу 30.12.2010 року (а.с. 11). Відповідно до п. 3 договору застави, предметом застави є автомобіль: марка ВАЗ, модель 211540-120-20, тип легковий седан, 2010 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN XTA211540В4937367, який належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 118198, виданого ВРЕР м. Харцизька при УДАЇ ГУМВСУ в Донецькій області 28 грудня 2010 року. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до умов якого первісний кредитор ПАТ «ВТБ Банк» передає (відступає) новому кредитору ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (а.с. 53-55). Згідно акта приймання-передачі документації до договору про відступлення права вимоги № 220615нв від 22.06.2015 року на виконання п. 5.2 цього Договору, про відступлення права вимоги № 220615нв від 22.06.2015 року, укладеного між новим кредитором та первісним кредитором, первісний кредитор передав, а новий прийняв наступну документацію кредитну справу за кредитним договором № 106/20210-98 від 30.12.2010 року, боржником за яким є [PERSON] (а.с. 18). Даний факт також підтверджується реєстром прав вимоги № 1 до договору про відступлення права вимоги № 220615нв від 22 червня 2015 року (а.с. 56). 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зн. Відповідач кредитні кошти отримав в повному обсязі, проте неналежним чином виконує умови договору, у звязку з чим\~ утворилась заборгованість у розмірі 34037,57 грн., а саме: заборгованість за кредитом 7444,74 грн.; сума простроченого основного боргу за кредитом -11597,96 грн., сума нарахованих процентів 312,26 грн., сума прострочених процентів 4175,59 грн., а також з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст..625 ЦК України 10507,01 грн. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогам Кредитного договору. Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1\~статті 1048 ЦК України). В силу застави, згідно зі\~статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобовязанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Частинами першою та сьомою\~статті 20 Закону України "Про заставу"\~передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. \~ \~ \~ \~Звернення стягнення на предмет застави відповідно до\~статті 590 ЦК України\~здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 27 зазначеного закону, застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Відповідно до ст.24\~Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно з цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати у Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за заявою позивача було зареєстровано звернення стягнення відносно предмету застави (а.с.12-13). Згідно зі\~статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до\~статті 627 ЦК України,\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн На підставі вищевикладеного, ст.ст.\~6, 512, 514,\~526,\~527,\~530,\~572,\~627,\~1050,\~1054 Цивільного кодексу України,\~ст. 20, 27 Закону України "Про заставу", 4, 11-13,\~19,\~263,\~265,\~280-282\~ ЦПК України, суд

Outcome: approved