Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У провадженні Ржищівського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації до [PERSON] про стягнення коштів за договором та зустрічним позовом [PERSON] до ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації про стягнення надмірно сплачених коштів за договором суборенди та витрачених коштів на капітальний ремонт магазину "[INFO]". У позовній заяві позивач вказував, що 30 грудня 2016 року між ним та відповідачем був укладений договір суборенди майна № 8 (далі - Договір) строком до 31 грудня 2017 року. Згідно договору [PERSON] передано у строкове оплатне користування приміщення магазину «[INFO]» загальною площею 45 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт приймання-передачі від 01 січня 2017 року. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29 грудня 2016 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Позивач є користувачем майна, що підтверджується договором оренди № 11 від 29 грудня 2014 року, додатковою угодою № 2 від 29 грудня 2014 року, та договором оренди майна № 11 від 01 січня 2017 року, які укладені між позивачем та Київською регіональною спілкою споживчої кооперації, яка є власником майна. Відповідно до п. 6.6 договору суборенди майна, договір суборенди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Таким чином, договір припинений 31 грудня 2017 року, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Відповідно до пунктів 3.1. - 3.4. Договору, орендна плата за місяць складає 3 150,00 грн., орендна плата та індексація за поточний місяць перераховується щомісяця на розрахунковий рахунок орендодавця до 5 числа місяця за який вона сплачується; до орендної плати не включаються і оплачуються самостійно Орендарем комунальні послуги, а також інші витрати, що пов`язані з утриманням приміщень та прилеглої території відповідно до встановлених орендодавцем рахунків. Станом на 01 січня 2018 року заборгованість [PERSON] становила 25 779 грн 14 коп, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період: січень 2016 - липень 2017 та розрахунком заборгованості за договором суборенди майна № 8 від 30 грудня 2016 року. Таким чином, позивачем нараховано відповідачу інфляційні витрати у розмірі 1126 грн 13 коп. та 3 проценти річних - 423 грн 77 коп. Позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по орендній платі у розмірі 25 779 грн 14 коп., інфляційні нарахування у розмірі 1 126 грн 13 коп., 3 проценти річних у розмірі 423 грн 77 коп., всього стягнути - 27 329 грн 04 коп. гривень. Стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. 08 жовтня 2018 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача [PERSON] , у якому він просив відмовити ДП "Міськспоживкоопторг" Київської регіонспоживспілки у задоволенні позову, посилаючись на те, що згідно доданих документів та аналізу поданих договорів оренди та суборенди незрозуміло за якою адресою знаходиться об`єкт нерухомості - магазин "[INFO]", що переданий в оренду та не надано документів на підтвердження права власності Київської регіонспоживспілки саме на цей магазин. Крім того, позивач мотивував позовні вимоги тим, що станом на 01 січня 2018 року у відповідача утворилась заборгованість за договором суборенди № 8 у сумі 25 779 грн 14 коп., посилаючись на акт звіряння взаємних розрахунків за період з січня 2016 року по липень 2017 року та розрахунок заборгованості за договором. Позивач також нарахував інфляційні витрати у розмірі 1 126 грн 13 коп. та 3% річних у сумі 432 грн 77 коп.. Однак відповідач заперечує підписання ним акту звіряння взаємних розрахунків за період з січня 2016 року по липень 2017 року та наявність на ньому його підпису, що свідчить про підробку позивачем підпису відповідача на вказаному документі. Відповідач також не погоджується із розрахунком заборгованості за договором суборенди № 8, оскільки загальна сума заборгованості складає 25 779 грн 14 коп, натомість відповідачем була здійснена оплата орендної плати за оренду приміщення по договору на суму 40 150 грн., що підтверджується копіями квитанцій. Отже, відповідач фактично здійснив переплату по орендній платі, розмір якої перевищує суму заборгованості за договором суборенди. Крім того, договором суборенди № 8 не передбачено сплату відповідачем інфляційних витрат та 3 % відсотків річних у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язань за цим договором. Також зазначав, що у 2004 року до моменту укладання договору суборенди індивідуально визначеного нерухомого майна від 01 червня 2006 року було складено акт від 16 січня 2004 року про визначення технічного стану будівлі магазину " [INFO] " по [ADDRESS] . Комісія у складі: в.о.головного архітектора міста Корденко І.В., головного інженера служби благоустрою міської ради Горового Л.П., керівника АПБ "Агропроект" Нікітаєва В.А., директора Ржищівського "Міськспоживкоопторгу" Шапошником Р.Ф., оглянула та визначила технічний стан вказаної будівлі. Вказаним актом встановлено, що будівля магазину представляє собою каркасну конструкцію із легких металевих гнутих профілів з заповненням огороджувальних елементів конструкції листовим залізом з обшивкою плитою ДВП. Перекриття азбестоцементні плоскі листи з утепленням мінеральною ватою, покриття шифер звичайний по металевим формам. На час перевірки заповнення стін повністю згнило і підлягає заміні. Металевий каркас має значні пошкодження іржею і необхідні підсилення конструкції до 30%. Шифер на покрівлі частково (до 20%) підлягає заміні. Комісія прийшла до висновку, що для відновлення будівлі і приведення її до нормального стану необхідний капітальний ремонт з складанням дефектного акту та кошторису на виконання робіт. 03 лютого 2005 року директором Ржищівського "Міськспоживкоопторгу" Шапошником Р.Ф., підприємцем [PERSON] , керівником АПБ "Агропроект" Нікітаєвим В.К. склали дефектний акт про те, що в результаті обстеження приміщення магазину "[INFO]" загальною площею 42 кв.м. виявлено дефекти та об`єми робіт, виконання яких необхідне для нормального функціонування даного приміщення. Разом з тим, додано локальний кошторис на ремонт приміщення магазину на загальну суму 7 133 грн. Відповідачем було зроблено ремонтні роботи вказаного приміщення, на підтвердження яких надано товарні чеки: товарний чек № 18/5 від 18 березня 2005 року на суму 9733 грн; товарний чек № 242 від 03 квітня 2005 року на суму 1872 грн; товарний чек б/н від 27 травня 2005 року на суму 5286 грн; квитанція до прибуткового касового ордера № 8 від 01 листопада 2006 року на суму 3500 грн. Тобто витрати на капітальний ремонт склали 20391 грн. Також відповідач надав експертний висновок Управління нормативно-технічної роботи та ліцензування ГУМНС України в Київській області від 25 вересня 2006 року, згідно якого було проведено експертизу правильності і повноти виконання протипожежних вимог діючих нормативних актів у робочому проекті "Система автоматичної пожежної сигналізації на об`єкті: торговий зал по [ADDRESS] , розробленому в 2006 році ПП Аріон-ЛТД", та порушень вимог пожежної безпеки не виявлено. Долучено також акт про прийняття автоматичної установки пожежної сигналізації в експлуатацію № 14 від 01 листопада 2006 року, інструкцію щодо експлуатації цієї установки, сертифікати відповідності оповіщувачів ОПО-21 №110079 та сповіщувачів пожежних димових оптично точкових СПД-3, СПД-3.2 №417208, робоча документація щодо монтажу автоматичної установки пожежної сигналізації. У зв`язку із цим відповідачем було подано заяву до голови правління Київської регіон споживспілки, у якій вказував, що вимушений відмовитись від орендованого приміщення через збільшення орендної плати по магазину "[INFO]". Внаслідок чого просив зарахувати кошти, витрачені на капітальний ремонт у 2005 році на погашення заборгованості по оренді. Відповідач не погоджується з позовними вимогами та вважає їх необґрунтованими та такими. що порушують права відповідача. У зв`язку із цим представник відповідача у поданому відзиві просив відмовити ДП "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації у задоволення позовних вимог. 10 жовтня 2018 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , у якій відповідач мотивував позовні вимоги аналогічно, як і в поданому відзиві на позовну заяву. Просив стягнути з ДП "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації надмірно сплачені кошти за договором суборенди № 8 від 30 грудня 2016 року та витрачені кошти на капітальний ремонт магазину "[INFO]" у сумі 34 761 грн 86 коп. Стягнути судові витрати, понесені відповідачем при подачі зустрічної позовної заяви. 30 жовтня 2018 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла відповідь на відзив Ржищівського "Міськспоживкоопторгу" Київської регіональної спілки споживчої кооперації, у якій позивач вказував таке. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. Відповідач ствердив, що не підписував акт звіряння взаємних розрахунків за період січень 2016 - липень 2017 р., заявивши про підробку його підпису позивачем. Відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт підробки підпису, тому така заява є безпідставною і не заслуговує на увагу. Відповідач не погодився із розрахунком заборгованості, стверджуючи, що ним була здійснена оплата за оренду приміщення по договору № 8 від 30 грудня 2016 року на суму 40 150 грн, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів. Відповідачем дійсно передано позивачу кошти у сумі 40 150 грн, але ці кошти були зараховані позивачем на виконання інших зобов`язань відповідача, а не на виконання договору суборенди майна № 8 від 30 грудня 2017 року, що є предметом спору. Відповідно до п.3.3. договору суборенди майна № 8 від 30 грудня 2017 року орендна плата та індексація за поточний місяць перераховується на розрахунковий рахунок орендаря до 5 числа місяця, за який вона сплачується. Відповідачем передані позивачу готівкові кошти, у наданих відповідачем квитанціях відсутнє призначення платежу, що свідчить про виконання відповідачем іншого зобов`язання ніж того, яке передбачено договором суборенди майна № 8 від 30 грудня 2017 року. Ймовірно обов`язок по оплаті виник із попередніх договорів суборенди, які укладались між позивачем і відповідачем раніше. Вважають, що наведене спростовує аргументи відповідача про переплату по орендній платі. Відповідач стверджує, що договором суборенди майна № 8 від 30 грудня 2017 року не передбачено сплату інфляційних витрат, а тому відсутні підстави для їх нарахування і стягнення. Однак сплата інфляційних витрат передбачена ст. 625 ЦК України як відповідальність у разі порушення грошового зобов`язання. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що у 2004 році робив капітальний ремонт приміщення та надає документи про вартість будівельних матеріалів та ремонтних робіт. Вважають, що наведені аргументи та письмові документи не стосуються предмета спору і не є належними доказами оплати орендної плати по договору суборенди майна №8 від 30 грудня 2017 року, а тому не заслуговують на увагу. Відповідач у відзиві ставить під сумнів наявність у Київської регіон споживспілки права власності на приміщення, тому на підтвердження надають документи про право власності на приміщення, що було передано відповідачу по договору суборенди майна № 8 від 30 грудня 2017 року. Відповідач стверджує, що у позивача було відсутнє право на укладення договору суборенди, оскільки, відповідно до п. 7.7. Договору оренди № 11 від 29 грудня 2014 року, передача майна в суборенду забороняється. Проте, договір суборенди майна № 8 від 30 грудня 2017 року затверджений заступником голови правління Київської регіон споживспілки, отже згода власника майна на укладення договору суборенди наявна, претензії власника майна до орендаря відсутні. Враховуючи викладене вважають, що твердження відповідача, наведені у відзиві, спростовуються доказами, що містяться у матеріалах справи, тому просив позовні вимоги задовольнити. 15 листопада 2018 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшли заперечення на відповідь на відзив, подані представником відповідача [PERSON] , у яких викладені мотиви заперечення, аналогічні мотивам, що вказані у поданому відзиві на позовну заяву (а.с. 37-45 т. 1) та у поданій зустрічній позовній заяві (а.с. 97-103 т. 1). 13 грудня 2018 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшов відзив на зустрічну позовну заяву представника Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Калініченко Т.В. у відзиві вказувала, що проти зустрічного позову заперечують, вважають його безпідставним, виходячи з такого. Позивач [PERSON] просив стягнути з ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" 20 391 грн як відшкодування вартості ремонту орендованого приміщення та вартості витрачених на нього будівельних матеріалів. Вимоги позову обґрунтовував тим, що з березня 2005 року по травень 2006 року ним були придбані будівельні матеріали на суму 16 891 грн, а також у листопаді 2006 року встановлено пожежну сигналізацію, вартість монтажу якої 3 500, а всього 20 291 грн. Вказувала, що договірні відносини між позивачем та відповідачем виникли з 01 червня 2006 року, коли був укладений договір суборенди індивідуально визначеного нерухомого майна. У зустрічному позові міститься посилання на те, що за ч. 3 ст. 776 ЦК України якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту; 2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Проте підстави для застосування даної норми відсутні, оскільки позивач і відповідач не перебували у договірних відносинах у 2005 році. Крім того, вважають, що при зверненні до суду з вимогою про стягнення 20 391 грн позивачем пропущено строк позовної давності. Тому, посилаючись на ст. 256, 257, 261 ЦК України, представник ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" вважає, що вимога про стягнення 20 391 грн не підлягає задоволенню, оскільки: сплив строк звернення до суду за захистом права на відшкодування; на час придбання матеріалів позивачем між сторонами не існувало договірних відносин; позивачем не надано доказів того, що придбані ним матеріали використані на ремонт приміщення позивача. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення 14 370 грн 86 коп. як суми переплати за оренду приміщення за договором № 8 від 30 грудня 2016 року, оскільки [PERSON] вказував про те, що передав позивачу 40 150 грн, що підтверджується квитанціями касових ордерів, оскільки загальна сума заборгованості за договором оренди майна № 8 від 30 грудня 2016 року складає 25 779 грн 14 коп., тому позивач вважає, що переплатив 14 370 грн 86 коп, то представник ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" зазначав таке. У 2017 році позивачем передано відповідачу кошти у сумі 40 650 грн, проте ці кошти зараховані на погашення заборгованості по орендній платі за договором суборенди майна № 9 від 01 січня 2015 року, договором суборенди майна № 9 від 01 січня 2016 року та договором суборенди майна № 8 від 30 грудня 2016 року, про що оформлена довідка про зарахування коштів. Звертають увагу, що відповідно до п. 3.3 договору суборенди майна № 8 від 30 грудня 2016 року орендна плата та індексація за поточний місяць перераховується на розрахунковий рахунок орендаря 5 числа місяця, за який вона сплачується. Вказувала, що у наданих позивачем квитанціях відсутнє призначення платежу. Оскільки у позивача існувала заборгованість за попередній період, тому кошти при надходженні зараховувались на погашення відповідної заборгованості, про що зазначено у прибуткових касових ордерах та відповідних квитанціях, які надав позивач. Вважають, що наведене спростовує аргументи відповідача про переплату по орендній платі, а відповідно, вимога про стягнення 14 370 грн як надмірно сплачених коштів задоволенню не підлягає. У відзиві просила застосувати до позовної вимоги про стягнення 20 391 грн наслідки спливу позовної давності, у задоволенні зустрічного позову відмовити. 18 грудня 2019 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, подана представником відповідача [PERSON] , у якій останній посилався на те, що на його думку деякі квитанції, долучені [PERSON] та долучені ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" не співпадають, тому аналізуючи Закон України" Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 29 грудня 2017 року № 14, представник відповідача дійшов висновків про те, що виписувати касовий ордер та перевіряти правильність його заповнення належить до компетенції касира. Тому на думку представника відповідача необхідно перевірити правильність обліку грошових коштів в ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг", а саме: ведення журналів реєстрації прибуткових і видаткових касових документів за 2015-2018 року. Проте, під час підготовчого засідання представник відповідача не підтримував клопотання про витребування додаткових доказів. У відповіді на відзив просив стягнути з ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" надмірно сплачені кошти за договором суборенди № 8 від 30 грудня 2016 року у сумі 34 761 грн 86 коп. 14 лютого 2019 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшли додаткові пояснення до заперечення на відповідь на відзив, подані представником відповідача [PERSON] (а.с. 28-32 т. 2). У вказаних запереченнях представник відповідача вказував, що надані відповідачем копії прибуткових касових ордерів та копії квитанцій підтверджують сплату орендної плати у 2017 році та спростовують твердження позивача про те, що надані ним прибуткові касові ордери підтверджують сплату заборгованості [PERSON] за попередні роки. Аналізуючи прибуткові касові ордери та квитанції до прибуткових касових ордерів за 2017 рік, він прийшов до висновків, що зазначені документи є різними і не є складовими одного документу, відповідно вказують на різні операції з приймання готівки до каси. 14 лютого 2019 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшли додаткові пояснення до відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву, подані представником відповідача [PERSON] . У поясненнях вказував таке. Основними аргументами заперечень у відзиві на зустрічну позовну заяву ДП "Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації вказує на те, що між сторонами були відсутні договірні відносини у 2005 році в період роботи об`єкта оренди, а також щодо пропуску ФОП [PERSON] строку позовної давності для заявлення вимог про відшкодування понесених витрат на ремонт об`єкта оренди. Однак відповідач не погоджується з такими твердженнями та пояснює наступне. Надання ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації згоди на виконання ремонтних робіт ФОП [PERSON] з покращення об`єкта оренди за адресою, [ADDRESS] . Підтвердженням факту непридатності для використання магазину «[INFO]» за адресою [ADDRESS] , є письмово складений акт від 16 січня 2014 року про необхідність капітального ремонту споруди. Зазначений Акт складений за участі в.о. Головного архітектора міста, головного інженера служби благоустрою міської ради, керівника АПБ «Агропроект» та директора ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації. Комісія у висновках Акту про необхідність ремонту вказала, що для відновлення будівлі і приведення її до нормального стану необхідний капітальний ремонт з складанням дефектного акта та кошторису на виконання робіт. Комісією у складі директора ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації, ФОП [PERSON] та керівника АПБ «Агропроект» 3 лютого 2005 року складено дефектний акт, в якому було зазначено про виявлені дефекти та об`єми робіт, які необхідно виконати для їх усунення. Відповідно до дефектного акту директором ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації було погоджено локальний кошторис, який передбачав орієнтовні витрати на ремонт магазину «[INFO]». В договорі суборенди індивідуального нерухомого майна від 01 червня 2006 року, згідно якого розпочались договірні відносини з оренди майна ФОП [PERSON] за адресою [ADDRESS] , розділом 10 додатку, було передбачено додаток про відстрочення строку орендної плати на термін ремонтних робіт . В період існування орендних відносин, а саме: з 01 листопада 2006 року ФОП [PERSON] здійснено монтаж та прийнято в експлуатацію пожежної сигналізації в орендованому приміщенні за адресою, [ADDRESS] , що підтверджується актом № 14. Крім того, 03 березня 2011 року ФОП [PERSON] звертався до керівника ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації з листом, у якому вказав на понесені витрати на капітальний ремонт орендованого майна та просив вирішити питання щодо врахування їх в рахунок орендної плати чи відшкодування понесених витрат. В свою чергу, керівником ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації було визнано понесені витрати ФОП [PERSON] по ремонту об`єкта оренди та вказано, що питання «буде враховано під час припинення договірних відносин чи відчуження», про що свідчить резолюція директора на листі позивача від 03 березня 2011 року. Отже, безпосередня участь керівництва ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації в документальному оформленні та погоджувальних заходах з ремонту ФОП [PERSON] об`єкта оренди за адресою: [ADDRESS] , в тому числі після виникнення договірних орендних відносин, підтверджує надання згоди орендодавця на проведення покращення об`єкта оренди орендарем. Зазначав про наявність договірних відносин між ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації та ФОП [PERSON] в питаннях ремонту об`єкта оренди, посилаючись на ст. 627, 638 ЦК України, представник відповідача вказував, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Складання комісією у складі директора ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації (власника майна), ФОП [PERSON] (наступного виконавця робіт) та керівника АПБ «Агропроект» 3 лютого 2005 року Дефектного акту про виявлені дефекти та об`єми робіт, які необхідно виконати для їх усунення, а також подальше погодження директором ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації на підставі Дефектного акту підготовленого ФОП [PERSON] локального кошторису на ремонт магазину «[INFO]» і є по сутності укладенням сторонами договору підряду на покращення (відновлення) об`єкта оренди за адресою [ADDRESS] . Додатковим підтвердженням визнанням сторонами існування договірних відносин між ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації та ФОП [PERSON] щодо відновлення об`єкта оренди за адресою [ADDRESS] є лист останнього від 03 березня 2011 року про врахування в рахунок орендної плати понесених витрат на капітальний ремонт орендованого майна чи відшкодування витрат на поліпшення об`єкта оренди та резолюція керівника ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації про визнання витрат і встановлення події при настанні якої ці витрати будуть враховані в рахунок наступних орендних платежів чи безпосередньо відшкодовані ФОП [PERSON] . Отже, з урахуванням всіх наявних підписаних документів між ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації та ФОП [PERSON] існували договірні відносини на відновлення об`єкту оренди за адресою: [ADDRESS] . Щодо дотримання строків для звернення ФОП [PERSON] з вимогою про відшкодування витрат на покращення об`єкта оренди представник відповідача вказував на таке. Частиною 5 статті 261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Частиною першою статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, ю неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 786 ЦК України визначена позовна давність, що застосовується до вимог, які випливають із договору найму, якою зокрема передбачено. До вимог про відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням речі, яка була передана у користування наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму. Отже звернення із позовом про відшкодування витрат на поліпшення об`єкта оренди здійснено в межах річного строку, передбаченого статтею 786 ЦК України. Статтею 778 ЦК України передбачає, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Наведені вище обґрунтування та додані документи підтверджують, що поліпшення об`єкта оренди за адресою: [ADDRESS] , здійснені ФОП [PERSON] протягом 2005-2006 років були здійснені останнім за згодою ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації. ФОП [PERSON] після припинення договірних відносин із ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації, тобто після 01 січня 2018 року звернувся із заявою від 26 квітня 2018 року про зарахування коштів, витрачених на покращення об`єкта оренди на користь можливої заборгованості з орендної плати та приклав кошторис виконаних робіт з покращення об`єкта оренди, складений в діючих цінах станом на 28 березня 2018 року. [PERSON] не отримав жодної відповіді від ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації на вказану заяву, однак, враховуючи подання ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації позову про стягнення заборгованості, [PERSON] скористався правом на подання зустрічного позову про відшкодування вартості витрат на поліпшення об`єкта оренди, здійснених за згодою орендодавця, в межах строків, передбачених статтею 786 ЦК України. 02 квітня 2019 року до Ржищівського міського суду надійшли заперечення на додаткові пояснення, надані директором ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Калініченко Т.В., в яких вказувала, що у своїх поясненнях представник описує правила ведення касових операцій та порядок оприбуткування готівки в касі. Проте, предметом даного спору не є правильність ведення касових операцій та заповнення касових документів. На думку позивача, у даному спорі принциповим є з`ясування фактів надходження коштів, а також розмір коштів, що надійшли від [PERSON] до орендодавця. Аналізуючи надані копії документів, приходимо до висновку, що позиція щодо розміру коштів, які надійшли від позивача за зустрічним позовом [PERSON] до відповідача співпадає. Позивачем не надано доказів про перерахування позивачу інших коштів у більшому розмірі. У зустрічному позові заявлена вимога про стягнення 14 370 грн 86 коп., як суми переплати за оренду приміщення за Договором № 8 від 30 грудня 2016 року. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що передав відповідачу 40 150 грн, що підтверджується квитанціями касових ордерів, оскільки загальна сума заборгованості за Договором суборенди майна № 8 від 30.12.2016 складає 25 779 грн 14 коп., то позивач вважає, що переплатив 14 370,86 грн (40150,00 - 25779,14). Як уже зазначалось у відзиві на зустрічну позовну заяву, у 2017 році позивачем передано відповідачу кошти у сумі 40 650,00 грн., проте, ці кошти зараховані на погашення заборгованості по орендній платі за договором суборенди майна № 9 від 01 січня 2015 року, договором суборенди майна № 9 від 01 січня 2016 року та договором суборенди майна № 8 від 30 грудня 2016 року. У додаткових поясненнях представник відповідача [PERSON] наводить перелік платежів на користь відповідача за 2015 рік на загальну суму 8 724 грн 30 коп., та за 2016 рік на загальну суму 4 820 грн. Позивач не заперечує факту отримання цих коштів, проте, ці кошти були зараховані на погашення заборгованості минулих періодів. Так, згідно даних оборотно-сальдової відомості, станом на 01 січня 2015 року заборгованість [PERSON] по орендній платі становила 9 213 грн 41 коп. Вважають, що наведене спростовує аргументи відповідача про переплату по орендній платі, тому вимога про стягнення 14 370 грн 86 коп., як надмірно сплачених коштів задоволенню не підлягає. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити, у задоволенні позовних вимог зустрічного позову [PERSON] просив відмовити. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги ДП "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації не визнав та просив відмовити у задоволенні первісного позову. Позовні вимоги зустрічного позову підтримував та просив їх задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до договору суборенди індивідуально визначеного нерухомого майна від 01 червня 2006 року (а.с. 47 т. 1) встановлено, що Ржищівський МСКТ та ПП [PERSON] уклали договір про передачу в строкове платне користування приміщення площею 21 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться на балансі Київської регіонспоживспілки. Пунктом 9.1 договору передбачено, що договір укладено строком на 12 місяців, що діє з 01 червня 2006 року по 28 травня 2007 року. Відповідно до п. 9.7 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Отже перший договір суборенди було укладено між сторонами у червні 2006 року та у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності, договір вважається продовженим. У подальшому між сторонами укладались наступні договори суборенди того самого майна: № 9 від 01 січня 2015 року та додатки до нього,- акт передачі-приймання основних засобів в суборенду від 01 січня 2015 року, розрахунок орендної плати (а.с.195-198, 199, 200 т.1); договір суборенди майна № 9 від 01 січня 2016 року та додатки до нього , - акт передачі-приймання основних засобів в суборенду від 01 січня 2016 року, розрахунок орендної плати магазин "[INFO]" (а.с.201-202, 203, 204 т.1). Відповідно до договору суборенди майна № 8 від 30 грудня 2016 року (а.с. 5-6 т. 2)встановлено, що ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" та ФОП [PERSON] уклали договір, згідно якого орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування магазин "[INFO]" загальною площею 45 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] та належить Київській регіон споживспілці на підставі свідоцтва про право власності. Пунктом 3.1. договору передбачено, що орендна плата в місяць складає 3 150 грн. Додатком до договору суборенди майна є розрахунок орендної плати магазину "[INFO]", [ADDRESS] (а.с. 7 т. 1). Додаток № 2 до договору суборенди майна є акт передачі-приймання основних засобів в суборенду з правом використання в господарстві діяльності від ДП Ржищівського "Міськспоживкоопторгу" з ФОП [PERSON] , згідно якого сторонами підписано акт приймання передачі майна в суборенду: нежитлова будівля магазин "[INFO]", за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8 т. 1). Згідно з відомостями щодо реєстрації фізичної особи-підприємця [PERSON] , встановлено, що 29 грудня 2016 року зареєстровано запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем (а.с. 9 т. 1). Згідно з договором оренди майна № 11 від 29 грудня 2014 року (а.с. 10-12 т. 1), додатковою угодою № 02 до договору № 11 від 29 грудня 2014 року (а.с. 13 т. 1), встановлено, що між Київською регіональною спілкою споживчої кооперації та Ржищівським МСКТ укладено договір про передачу у строкове платне користування цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Додатковою угодою до вказаного договору погоджено розмір орендної плати за місяць, яка складає 3 000 грн. Згідно з договором оренди майна № 11 від 01 січня 2017 року (а.с. 14-16 т. 1) встановлено, що між Київською регіональною спілкою споживчої кооперації та Ржищівським МСКТ укладено договір про передачу у строкове платне користування цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акта звіряння взаємних розрахунків за період січень 2016 року - липень 2017 року встановлено, що заборгованість ФОП [PERSON] на 01 серпня 2017 року складає 27 029 грн 14 коп. Вказаний акт підписаний представником ДП "Ржищівський "Міськспоживкоопторг" та ФОП [PERSON] (а.с. 17 т. 1). Стосовно вказаного акту, представник відповідача вказував, що підпис [PERSON] у цьому акті йому не належить. Разом із цим, ні представниками відповідача, ні самим відповідачем не надано до суду доказів про підробку підпису, клопотання про проведення почеркознавчої експертизи не заявляли. Тому твердження представника відповідача про недійсність підпису у акті без належних доказів не заслуговують на увагу та судом не приймаються. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до розрахунку заборгованості по орендній платі ФОП [PERSON] згідно договору суборенди майна № 8 від 30 грудня 2016 року станом на 01 січня 2018 року встановлено, що заборгованість складає 25 779 грн 14 коп. (а.с. 18 т. 1). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 травня 2004 року встановлено, що Київська регіональна спілка споживчої кооперації є власником нежитлової будівлі - магазину "[INFO]", за адресою: [ADDRESS] (а.с. 159 т. 1), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25 червня 2008 року встановлено (а.с. 160 т. 1). Відповідно до акта приймання-передачі основних засобів (а.с. 161-162 т. 1) встановлено, що ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації прийняв від Київської регіональної спілки споживчої кооперації основні засоби на загальну суму 1 336 740 грн 70 коп., серед яких магазин "[INFO]", [ADDRESS]. Отже, судом встановлено, що Київська регіональна спілка споживчої кооперації є власником нежитлової будівлі, - магазину "[INFO]", що за адресою: [ADDRESS] , тому твердження представника відповідача про те, що орендодавець неналежний власник майна, яке передавав в оренду, судом не приймається до уваги. Згідно з квитанціями до прибуткових касових ордерів (а.с. 56, 57, 58, 59, 60 т.1) встановлено, що [PERSON] сплачував кошти на погашення заборгованості по оренді: 27 грудня 2017 року - 10 000 грн, 09 липня 2017 року - 20 000 грн, а також оплачував послуги за оренду приміщення: 13 жовтня 2017 року- 2 000 грн, 29 листопада 2017 року - 5 000 грн, 19 лютого 2017 року - 3 150 грн. Що стосується сплачених відповідачем коштів, згідно вказаних квитанцій, то представник відповідача стверджував про те, що ці кошти були сплачені відповідачем не для погашення заборгованості, а за оренду приміщення за 2017 рік, тому їх необхідно відрахувати від розміру заявленої позивачем заборгованості. Проте, порядок оплати за оренду приміщення передбачений договором суборенди майна № 8 від 30 грудня 2016 року (п.3.3.), а саме: орендна плата та індексація за поточний місяць перераховується на розрахунковий рахунок орендаря до 5 числа місяця, за який вона сплачується (а.с. 5-6 т. 1). Однак, квитанції про сплату коштів датовані пізніше ніж 5 числа місяця, і оплата проведена готівкою, а не шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендаря, відповідачем не надано до суду належних і допустимих доказів того, що ці кошти зараховані саме за оренду приміщення за 2017 рік, тому вказані твердження представника відповідача судом не приймаються. Згідно з довідкою про зарахування коштів на погашення заборгованості за оренду приміщення магазину "[INFO]" [PERSON] від 10 грудня 2018 року встановлено, що сплачені [PERSON] кошти у розмірі 40 650 грн, згідно касових ордерів: № 18 від 18 січня 2017 року, № 61 від 23 лютого 2017 року, № 229 від 10 липня 2017 року, № 334 від 13 жовтня 2017 року, № 380 від 30 листопада 2017 року, № 406 від 30 грудня 2017 року, зараховані на погашення заборгованості за період з лютого 2015 року по квітень 2017 року (а.с. 194 т. 1). Аналізуючи розрахунок заборгованості по орендній платі ФОП [PERSON] станом на 01 січня 2018 року, акт звіряння взаємних розрахунків за період січень 2016 року - липень 2017 року та довідку про зарахування коштів на погашення заборгованості від 10 грудня 2018 року встановлено, що сплачені [PERSON] кошти за оренду приміщення у розмірі 40650 грн зараховані на погашення заборгованості за оренду приміщення за період з лютого 2015 року по квітень 2017 року. Згідно з копією заяви [PERSON] до директора ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Шапошника Р.Ф. від 03 березня 2011 року (а.с. 40 т. 2) встановлено, що [PERSON] вказував, що протягом 2004-2006 років поніс витрати на капітальний ремонт приміщення магазину "[INFO]", що за адресою: [ADDRESS] , який 01 червня 2006 року було передано йому в оренду на підставіі договору від 01 червня 2006 року. У вказаному договорі оренди було передбачено право орендаря на компенсацію витрат на невід`ємні поліпшення об`єкта оренди. Вартість понесених витрат складає 20 тис. грн (вартість матеріалів та встановлення сигналізації) та 7 тис грн - вартість робіт. У заяві просив вирішити питання щодо врахування понесених витрат та капітальний ремонт магазину "[INFO]" в рахунок орендної плати чи відшкодувати їх окремо. На заяві [PERSON] директором ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Шапошником Р.Ф. зроблено запис: "Не заперечую. Буде враховано під час припинення договірних відносин чи відчуження". Враховуючи подану заяву та запис директора на ній, представник відповідача стверджував, що ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" взяв зобов`язання та повинен відшкодувати вартість ремонту та установки сигналізації. Аналізуючи подану [PERSON] заяву, необхідно зазначити, що договором суборенди майна від 01 червня 2006 року (на який посиалється і представник вдповідача у своїх запереченнях) не передбачено порядку компенсації витрат на капітальний ремонт приміщення чи його переобладнання. Пунктом 9.4 договору суборенди майна від 01 червня 20106 року передбачено внесення змін і доповнень до договору, які розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною. Однак, відповідачем не додано доказів про внесення змін до договору за результатами розгляду заяви [PERSON] від 03 березня 2011 року. Крім того, необхідно зазначити, що договором суборенди не передбачено повноважень орендодавця на вирішення питань щодо компенсації витрат на ремонт приміщення чи щодо зарахування вказаних витрат в рахунок орендної плати або відшкодування їх окремо, оскільки орендоване майно перебуває на балансі Регіонспоживспілки. відповідачем не подано доказів про протилежне. Отже, твердження представника відповідача щодо зобов`язання ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" відшкодувати вартість ремонту та установки сигналізації судом не приймається. З досліджених документів встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов укладеного договору. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З досліджених документів наданих у судовому засіданні пояснень та поданих сторонами письмових пояснень судом встановлено, що позивачем ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" Київської регіональної спілки споживчої кооперації надано належні та допустимі докази того, що у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по орендній платі у розмірі 25 779 грн 14 коп., яка ним не сплачена, тому позовні вимоги первісного позову підлягають до задоволення у повному обсязі. Стягненню підлягають сума заборгованості по орендній платі - 25 779 грн 14 коп., інфляційні нарахування - 1 126 грн 13 коп. та 3% річних - 423 грн 77 коп. Твердження представника відповідача про неправомірність нарахування позивачем трьох відсотків річних та індексу інфляції, так як це не було передбачено договором, суперечить вимогам ст. 625 ЦК України, а тому не можуть бути прийняті судом. У порядку, передбаченому ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 1 762 грн. Що стосується зустрічного позову [PERSON] , то судом встановлено наступне. Згідно з робочою документацією монтажу автоматичної установки пожежної сигналізації від 2006 року, встановлено, що торговий зал в [ADDRESS], був обладнаний автоматичною установкою пожежної сигналізації (а.с.113-126 т.1). До матеріалів справи долучено документи: інструкцію, сертифікати відповідності, акт прийняття автоматичної установки пожежної сигналізації в експлуатацію № 14 від 02 листопада 2006 року, квитанцію щодо сплати за установку автоматичної пожежної сигналізації від 01 листопада 2016 року (а.с.129-134 т.1). Згідно з експертним висновком Управління нормативно-технічної роботи та ліцензування ГУ МНС України в Київській області № 9/6/5440 від 25 вересня 2006 року встановлено, що при перевірці правильності і повноти виконання протипожежних вимог діючих нормативних актів у робочому проекті "Система автоматичної пожежної сигналізації на об`єкті; Торговий зал по [ADDRESS] , розробленому в 2006 році ПП "АРІОН_ЛТД" порушень вимог пожежної безпеки не виявлено (а.с.128). Відповідно до заяви [PERSON] до голови правління Київської регіональної спілки споживчої кооперації Пака О.І. від 24 квітня 2018 року встановлено, що орендар [PERSON] відмовився від орендованого приміщення - магазину "[INFO]" у зв`язку з підвищенням орендної плати, просив зарахувати кошти, витрачені на ремонт магазину на повне погашення заборгованості по оренді (а.с. 55, 127 т. 1). Згідно з наданими копіями товарних чеків: 18 березня 2005 року - 9733 грн, 27 травня 2005 року - 5286 грн, 03 квітня 2005 року - 1827 грн, встановлено, що придбано будівельні матеріали в ПП "Будматеріал" та в ПП [PERSON] на вказані суми (а.с.61, 62, 63, 141, 142, 143 т.1). Відповідно до акту від 16 січня 2004 року встановлено, що комісією у складі: в.о.головного архітектора міста Корденко І.В., головного інженера служби благоустрою Горового Л.П., керівника АПБ "Агропроект" Нікітаєва В.К., директора Ржищівського "Міськспоживкоопторг" Шапошника Р.Ф., оглянули та визначили технічний стан будівлі магазину "[INFO]" по [ADDRESS] . Комісія прийшла до висновку, що для відновлення будівлі і приведення її до нормального стану необхідний капітальний ремонт з складанням дефектного акту та кошторису на виконання робіт (а.с.51, 144 т.1). Дефектний акт від 03 лютого 2005 року, згідно якого встановлено. що в результаті обстеження приміщення бувшого магазину "[INFO]", загальною площею 42 кв.м. виявлено дефекти та об`єми робіт, виконання яких необхідне для нормального функціонування даного приміщення (а.с. 52, 145 т. 1). Наданий локальний кошторис на ремонт приміщення магазину на суму 7 133 грн, погоджений директором Ржищівського МСКТ Шапошник Р.В., суд не може прийняти до уваги, оскільки він не містить ні дати його виконання, ні назви магазину, ні адреси магазину (а.с. 54, 147 т. 1). Також суд не може прийняти до уваги надані відповідачем фотографії приміщення, оскільки вони не містять дат проведення зйомки та будь-яких ідентифікуючих ознак приміщення, в якому проводилась зйомка (а.с. 66-72 т. 1). Відповідно до ч.1 ст. 776 ЦК України поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 776 ЦК України якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту. Відповідно до ч. 1 ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Аналізуючи вказані норми закону, необхідно зазначити, що всі дії наймача щодо ремонту речі, переданої у найм, проводяться лише після укладення відповідного договору про передачу у найм такої речі, у даному випадку договору оренди. Проте, відповідачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів того, що ремонт нежитлового приміщення магазину "[INFO]" виконано ним після укладення договору оренди цого приміщення. Долучені до матеріалів справи чеки на придбання будівельних матеріалів не підтверджують того, що ці будівельні матеріали були придбані та використані на ремонт саме цього приміщення. Що стосується встановлення відповідачем пожежної сигналізації у листопаді 2006 року та його вимоги про відшкодування витрат, понесених ним у зв`язку із встановленням пожежної сигналізації, то необхідно вказати, що п. 4.3. договору суборенди індивідуально визначеного нерухомого майна від 01 червня 2006 року передбачено обов`язок орендаря забезпечити збереження орендованого майна, запобігти його пошкодженню і псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки, санітарно-гігієнічних правил. Крім того, п. 5.2 вказаного договору передбачено право орендаря з дозволу орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості. Однак, матеріали справи не містять дозволу орендодавця на встановлення автоматичної пожежної сигналізації, а відшкодування витрат, понесених у зв`язку із здійсненням заходів протипожежної безпеки вказаним договором не передбачено. Отже, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог зустрічного позову [PERSON] до ДП Ржищівський "Міськспоживкоопторг" про стягнення надмірно сплачених коштів за договором суборенди та витрачених коштів на капітальний ремонт магазину "[INFO]" необхідно відмовити.

Outcome: approved