Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

КАТП 052810 м. Краматорська звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору укладеним. Із позову вбачається, що рішенням виконкому Краматорської міськради від 06.10.2010 року № 650 виконавцем комунальних послуг з вивезення побутових відходів в м. Краматорську визначено КАТП 052810. Тарифи на вказані послуги для населення та норми їх надання встановлені рішеннями виконкому Краматорської міськради від 07.07.2004 року № 287, від 25.04.2008 року № 217, від 04.11.2009 року № 730, від 22.07.2011 року № 671, від 27.07.2011 року № 672, від 20.11.2013 року № 846, відповідно до яких проводиться нарахування оплати за надані послуги. На підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постанови КМУ "Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів " від 10.12.2008 року № 1070 позивачем розроблена та затверджена типова форма договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів населення приватного сектора. Відповідач [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS], споживаючи послуги позивача в порушення ст.ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ухиляється від обов'язку укласти письмовий договір з виконавцем послуг. Направлений 19.08.2014 року на адресу відповідача проект договору № 311697 від 14.08.2014 року, підготовлений позивачем на основі типового договору, залишений без уваги. За таких обставин, позивач КАТП 052810 просить суд постановити рішення, яким визнати договір на надання житлово-комунальних послуг з відповідачем укладеним та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що після винесення заочного рішення, він в добровільному порядку 12.03.2015 року уклав з КАТП 052810 договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів для населення приватного сектора. Заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього на користь позивача судового збору в сумі 243,60 грн., бо не розуміє чому він повинен його сплачувати, оскільки уклав договір добровільно, до того ж, від позивача не надходило пропозиції про укладення договору. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідачу [PERSON] за вказаною адресою позивачем КАТП 052810 надаються послуги з вивезення побутових відходів, що підтверджується маршрутним графіком, відповідно до якого здійснюється вивіз твердих побутових відходів. (а.с. 7) Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.10.2010 № 650 виконавцем комунальної послуги з вивезення побутових відходів в м. Краматорську визначено саме Комунальне автотранспортне підприємство 052810. (а.с. 5) Тарифи на послуги з вивезення та розміщення твердих побутових відходів для населення, норми надання послуг з вивезення побутових відходів встановлені рішеннями Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 20.11.2013 № 846. (а.с. 4) Постановою КМУ "Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів " від 10.12.2008 року № 1070 затверджено типовий договір про надання послуг з вивезення побутових відходів. Виконавцем послуг КАТП 052810 на підставі ст.ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постанови КМУ "Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів " від 10.12.2008 року № 1070 розроблена типова форма договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів населення приватного сектора (а.с. 8-9). 19.08.2014 року відповідачу відправлено пропозицію щодо укладання договору та договір про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів населення приватного сектору в двох екземплярах (а.с. 10-11) Підготовлений позивачем на основі типового договору Договір № 311697 від 14.08.2014 року та запропонований відповідачу [PERSON] рекомендованим листом від 19.08.2014 року для підписання, був залишений відповідачем без уваги, що свідчить про відмову споживача від укладання договору в порушення положень ст.ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ч. 3 ст. 20 «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до ст. 35-1 Закону України "Про відходи" від 05.03.1998 року № 187/98-ВР поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил. Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами. Захоронення побутових відходів дозволяється тільки на спеціально обладнаних для цього полігонах/звалищах. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон № 1875 - IV від 24 червня 2004 року) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Разом з тим, ст 4 Закону № 1875-ІV від 24 червня 2004 року передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст 626 ЦКУдоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст 208 ЦКУправочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст 638 ЦКУ). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642-643 ЦК України. Частина 1 ст 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. У разі якщо актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ст 6 ч. 3 ЦК України). Зокрема, ст.ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року №1875-ІV передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору. ч. 1 ст 19 Закону № 1875- IV від 24 червня 2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20,21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 3 ст 20 Закону № 1875 - IV 26.06.2004 року передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 « Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі - постанова № 529). З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року, постанови № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст.19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". У зв'язку з цим укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, зокрема договору з приводу вивезення твердих побутових відходів населення, є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ст.6 ч.3, ст.ст.627, 630 ЦК України та ст.ст.19, 20 зазначеного Закону. У разі такої відмови відповідно до положень ст.ст. 3,6,12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутися до суду за захистом свого права, яке підлягає поновленню (захисту) на підставі ст 16 ч. 2 п. 1 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, що містить відповідний обов'язок. Крім того, в судовому засіданні відповідач пояснив, що між ним та КАТП 052810 вже укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів для населення приватного сектора та представник позивача підтвердив цей факт. На підставі наведеного, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині визнання договору укладеним слід відмовити, оскільки в даній частині спору щодо даних вимог між сторонами не має, бо 12.03.2015 року між ними укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів для населення приватного сектора. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243,60 грн., оскільки тільки після звернення позивача з позовною заявою до суду, відповідачем було укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів для населення приватного сектора. Крім того, як свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення (а.с. 11), 06.09.2014 року відповідачем було отримано пропозицію про укладення договору.

Outcome: approved