Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

31.05.2019 від Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний протитуберкульозний диспансер №3 до суду надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна психіатрична лікарня №1", терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу. В обґрунтування заяви зазначено, що у [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , вперше виявлено у лютому 2009 року. 12.02.2009 центральною лікарсько - консультативною комісією у [PERSON] встановлено діагноз вперше діагностований туберкульоз, у зв`язку з чим він проходив стаціонарне лікування в ОПТД № 3 та в ОПТД № 1. З 02.06.2009 по 10.08.2009 продовжував лікування амбулаторно, після чого до 26.02.2010 на лікування та обстеження не з`являвся. 13.06.2017 рішенням центральної лікарсько - консультативної комісії [PERSON] встановлено діагноз рецидив туберкульозу легень інфільтративний. 24.04.2019 [PERSON] госпіталізований до стаціонарного відділення ОПТД № 3, де знаходиться по теперішній час. 10.05.2019 [PERSON] встановлено діагноз - розширений резистентний туберкульоз легень інфільтративний. Перебуваючи у стаціонарному відділенні [PERSON] може самовільно залишити медичний заклад, вчасно не приймає медичні препарати. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 10.05.2019 за № 9 [PERSON] має діагноз розширений резистентний туберкульоз легень інфільтративний. Враховуючи, що хворий являється бактерієносієм, несе загрозу зараження для оточуючих туберкульозом, схильний до порушення режиму, то відповідно потребує примусової госпіталізації в умовах стаціонару, терміном на три місяці. Оскільки, [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, то буде найдоцільнішим направити його на лікування в Обласний протитуберкульозний диспансер № 3, саме на три місяці. Бо в коротший термін лікування буде неефективним та недостатнім. Відповідно до ст. 285 ЦПК України просила не викликати у судове засідання [PERSON] , оскільки він становить загрозу розповсюдження хвороби і його участь у судовому засіданні є небезпечною для оточуючих. Представник заявника [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з"явився. Враховуючи те, що за даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби і його участь у судовому засіданні є небезпечною для оточуючих, відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦПК України, судовий розгляд проведено за його відсутністю. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 20.05.2019 за № 9 [PERSON] має діагноз розширений резистентний туберкульоз легень інфільтративний (а. с. 4). Наявність у [PERSON] захворювання на небезпечну форму туберкульозу, а також його ухилення від лікування та порушення режиму лікування підтверджується даними виписки із медичної карти № 133 (а. с. 5-8). Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов`язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров`я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов`язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Представником Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 надано докази того, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, під час стаціонарного лікування порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. За таких обставин, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, ухиляється від добровільної госпіталізації до протитуберкульозного закладу, заява Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 про примусову госпіталізацію [PERSON] до Обласного протитуберкульозного диспансера № 3 для примусового лікування строком на 3 місяці є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved