Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Договором 006-0/002495 про відкриття карткового рахунку та наданні і використанні пенсійної/соціальної платіжної картки Visa Domestic у розмірі 3 000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 лютого 2010 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", в особі філії 'Центральне регіональне управління" [PERSON] було укладено Договір 006-0/002495 про відкриття карткового рахунку та наданні і використанні пенсійної/соціальної платіжної картки Visa Domestic. 04.09.2012р. Відповідач звернувся до каси Банку розташованої за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 31 та за допомогою ПОС-терміналу, отримав готівкові кошти з картки [NUMBER] в розмірі 3 000,00 грн. Однак, у зв'язку з технічними неполадками в роботі системи «ПОС - терміналу» по обробці операцій, вищезазначена сума коштів була отримана Клієнтом, проте списана з карткового рахунку не була. Посилаючись на те, що заборгованість, яка виникла внаслідок збою програмного забезпечення, шляхом внесення коштів на картковий рахунок погашена не була, просить задовольнити позов у заявлений спосіб. Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання від 22.06.2015 до спільного розгляду прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Банк Фінанси та Кредит». В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилається на те, що у [PERSON] по пенсійному картковому рахунку [NUMBER] наявні дві платіжні картки [NUMBER] на її ім»я ( основна картка) та [NUMBER] на ім.»я [PERSON] ( за довіреністю) . Разом з тим, платіжної картки [NUMBER] вона не отримувала. Проте протягом 2012 до 12.12.2013 з карткового рахунку позивача здійснювалось списання коштів на картку [NUMBER]. Посилаючись на викладені обставини, просить з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь 36 851 грн. 11 коп. знятих з карткового пенсійного соціального рахунку [NUMBER], та внести [PERSON] до реєстру кредиторів ПАТ «Банк Фінанси та Кредит». Представник ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в судове засідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач за первісним позовом та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, заперечення подали у письмовому виді, вимогу зустрічного позову підтримали в повному обсязі. З урахуванням уточнених позовних вимог, просили задовольнити. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка [PERSON], дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 16 лютого 2010 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", в особі філії "Центральне регіональне управління" [PERSON] було укладено Договір 006-0/002495 про відкриття карткового рахунку та наданні і використанні пенсійної/соціальної платіжної картки Visa Domestic. Предметом цього договору є відкриття Банком Клієнту карткового рахунку [NUMBER] в гривні та надання останньому пенсійної/соціальної платіжної з картки Visa Domestic з персональним ідентифікаційним кодом до неї. Відповідно до п. 1.1. Договору, відкриття карткового рахунку та видача Картки здійснюється Банком на підставі заяви Клієнта на відкриття карткового рахунку та видачі пенсійної/соціальної платіжної картки Visa Domestic. Згідно п.п. 1.1.3-1.1.4 Договору, Банк здійснює обслуговування карткового рахунку та платіжної картки Клієнта, забезпечує розрахунки за операціями, здійсненими з використанням Картки в межах Видаткового ліміту на умовах, передбачених цим Договором. 04.09.2012р. Відповідач звернувся до каси Банку розташованої за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 31 та за допомогою ПОС-терміналу, отримав готівкові кошти з картки [NUMBER] в розмірі 3 000,00 грн. Дана обставина підтверджується чеком з терміналу №0308 від 04.09.2012р., з підписами Клієнта та касира Банку на ньому. Однак, у зв'язку з технічними неполадками в роботі системи «ПОС - терміналу» по обробці операцій, вищезазначена сума коштів була отримана Клієнтом, проте списана з карткового рахунку не була, що підтверджується випнскою по рахунку [NUMBER], держателем якого є Відповідач. Відповідно до п. 5.1.2. Договору, Клієнт несе повну відповідальність по всіх операціях, здійснених по його картковому рахунку, в тому числі, по операціям, які не потребують авторизації, якщо вони не були оскаржені до закінчення строку, зазначеного 5 т.4.1.6. цього договору. Відповідно до п. 4.1.5. та п. 4.1.6. Договору, Клієнт зобов'язаний щомісячно "глмувати виписку по картковому рахунку за минулий розрахунковий період та перевіряти правильність відображення в виписці всіх операцій, а в разі незгоди з -залишком коштів на картковому рахунку або іншими даними, зазначеними в виписці, письмово повідомити Банк не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним. В разі якщо Банк в зазначені строки не отримує відповідного повідомлення від Клієнта, виписка вважається підтвердженою Клієнтом. 16.10.2014 р. на адресу [PERSON] було направлено листа, щодо погашення заборгованості в розмірі 3 000,00 грн., яка виникла внаслідок збою програмного забезпечення, шляхом внесення коштів на картковий рахунок Разом з тим, вказана заборгованість погашена не була. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 , 3 ст. 1068 ЦК України визначено,що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Заперечуючи проти первісного позову та обґрунтовуючи зустрічний позов, представник відповідача за первісним позовом посилався на те, що підписи у заяву на відкриття банківського рахунку та видачу соціальної платіжної картки, розписці про отримання платіжної картки [NUMBER] , чеку від 04.09.2012 виконані не відповідачем. Разом з тим, в ході розгляду справи сторона відповідача не скористались своїм правом, яке було роз»яснено судом під час розгляду справи, заявити клопотання про проведення по справі судово-почеркознавчої експертизи, а відтак, суд ухвалює рішення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем за первісним позовом не було надано належних доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості та в обґрунтування зустрічних позовних вимог. Крім того, суд надає оцінку тій обставині, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 р. № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Валендюку В.С. строком на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно. Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 р. № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (а.с.75) виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18 грудня 2015 р. № 230, «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - АТ «Банк «Фінанси та кредит»), призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Валендюку В.С. на два роки з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь - який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20.01.2016 року № 6-2001 цс15 та від 13.06.2016 року № 6-1123цс16, які відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для застосування до даних правовідносин. Отже, введення у банку тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача за первісним позовом зобов'язання перед позивачем за первісним позовом не виконано, відповідач за первісним позовом в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, як необґрунтованому. На підставі викладеного та

Outcome: approved