Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно подружжя та в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно свідоцтва про смерть [INFO] у віці 86 років померла [PERSON], [INFO]. Позивач та [PERSON] з 21.12.1950 року до дня смерті перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції у Черкаській області. Спадкова справа № 58/2014 заведена у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] у спадковому реєстрі за №56737565. Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя № 90/02-31 від 09.04.2015 року, у визначений законодавством термін до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся позивач (непрацездатний за віком чоловік) та спадкоємиця за заповітом, складеним від імені [PERSON], посвідченим у Другій черкаській нотаріальній конторі 02.03.1999 р. за № 1-483 - відповідач [PERSON] Будь - яких інших спадкоємців за законом та за заповітом, станом на день закінчення строку для прийняття спадщини, на підставі матеріалів заведеної спадкової справи, не виявлено. Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На час смерті, згідно існуючих правовстановлюючих документів, [PERSON] належало: - 67/100 часток у праві власності на житловий будинок з прибудовами та надвірними спорудами, розташований у [ADDRESS], на підставі договору про право забудови будинку, посвідченого у Черкаській державній нотаріальній конторі 25.06.1954 р. за реєстраційним № 2-1897 (вартістю 20 000 грн.); - земельна ділянка площею 532,9 кв.м, що розташована у [ADDRESS] на підставі державного акту на право власності на землю за № 656 (вартістю 8 000,00 грн.); Ч. 2 ст. 60 СК України, визначено, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Ст. 34 та 71 Закону України "Про нотаріат" 16, п. 2 гл. 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 (далі - Порядок), Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 р. № 3253/5 "Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства" (форма № 18 "Свідоцтво про право на частку в спільному майні подружжя, яке видається у разі смерті одного з них") у разі смерті одного із подружжя передбачена можливість видачі нотаріусом іншому подружжю свідоцтва про право власності на частку в їх спільному майні. Це здійснюється з метою правильного визначення складу спадкової маси і застереження можливих спорів із спадкоємцями померлого. На підставі викладеного, [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про виділ частки у спільному майні подружжя, оскільки шлюб між ним та померлою було зареєстровано 21.12.1950 року тому будинок у відповідності до положень ст. 60,61 СК України, ч. З ст. 368 ЦК України є предметом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, [PERSON], як непрацездатний вдівець спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, тобто має право на обов'язкову частку. Стаття 1225 ЦК України, визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 131 ЗК України встановлене право набуття права власності на земельну ділянку на підставі спадкування. Відповідно до положень ст. 377 ЦК України та ст.120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Тому позивач вважає, що він має право на: 1/2 частину від 67/100 частин житлового будинку з прибудовами та надвірними спорудами, і земельної ділянки, розташованих у [ADDRESS], які належать йому особисто у спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя; ? частину спадкового майна, що становить 67/400 частин житлового будинку з прибудовами та надвірними спорудами, і земельної ділянки, розташованих у [ADDRESS]. Іншу 1/2 частину спадкового майна має спадкувати за заповітом [PERSON] Під час оформлення спадщини у нотаріуса із довідки комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 16.03.2015 р.№ 895 о, про коротку технічну характеристику домоволодіння за даними технічної інвентаризації станом на 30.10.2012 p., 20.02.2015 p. отриманої на підставі запиту нотаріуса, встановлено, що власником домоволодіння [ADDRESS] є : [PERSON] - 51/100 частка у праві власності; [PERSON] 67/100 часток у праві власності. У примітці вказаної довідки зазначено про те, що згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 01.09.2006 р. №1190 ідеальна частка в домоволодінні, належна [PERSON], змінилася на 49/100 часток, але юридично не оформлена. Згідно з отриманою копією рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 01.09.2006 р. №1190 «Про оформлення права власності на домоволодіння», виданого на запит нотаріуса), встановлено, що [PERSON] було дозволено оформити право власності на 51/100 частку, а [PERSON] на 49/100 часток у праві власності на домоволодіння по [ADDRESS]. У результаті [PERSON] зареєстрував своє право на 51/100 часток, а [PERSON] при житті не скористалася своїм правом на реєстрацію своїх 49/100 часток у праві власності. На підставі викладеного, об'єкт по [ADDRESS] змінився, але юридично, у частці права власності [PERSON], не оформлено і відповідно не зареєстровано. Після зміни часток у праві власності, частка на яку має право [PERSON] становить 49/200 частин житлового будинку з прибудовами та надвірними спорудами, розташованого у [ADDRESS], які належать йому особисто у спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя та 49/400 частин житлового будинку з прибудовами та надвірними спорудами, розташованого у [ADDRESS] (спадщини) не залежно від змісту заповіту - обов'язкова частка. Частка, яка належить до спадкування [PERSON] на підставі заповіту становить 49/400 частин житлового будинку з прибудовами та надвірними спорудами, розташованого у [ADDRESS]. У зв'язку з цим, нотаріус позбавлений правової можливості встановити склад спадщини та видати спадкоємцям за заповітом та за законом свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку спадкового майна та свідоцтва про право власності на ? частку у спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, без оформленого та зареєстрованого правовстановлюючого документу на 49/100 часток у праві власності на житловий будинок з прибудовами та надвірними спорудами по [ADDRESS]. Відповідно п. п. 2, 10 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справа про спадкування», в разі відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину підлягають розглядові в судовому порядку. Згідно п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 152 ЗК України, Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю... Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав... Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права. Частиною 1 ст. 114 ЦПК України визначена виключна підсудність, а саме, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. В зв»язку з цим просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на: 49/200 часток в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя на житловий будинок з прибудовами та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]; 49/400 часток на житловий будинок з прибудовами та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування обов'язкової частки в спадщині, що відкрилась [INFO]. після смерті [PERSON]; ? частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя на земельну ділянку площею 0,0533 га, розташовану за адресою: [ADDRESS]; 1/4 частку на земельну ділянку площею 0,0533 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування обов'язкової частки в спадщині, що відкрилась [INFO]. після смерті [PERSON] Судові витрати розподілити відповідно чинного законодавства. [PERSON] 23.06.2015 року звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання пава на спадкове майно у вигляді частини житлового будинку з надвірними спорудами та частину земельної ділянки. Свої позовні вимоги мотивує тим., що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.08.2014 року [NUMBER]. За життя [PERSON] вчинила заповіт, посвідчений у Другій черкаській державній нотаріальній конторі 02.03.1999 року, реєстр №1 -483. Заповідач [PERSON] своїм спадкоємцем призначила [PERSON], на користь якої заповіла все своє майно. Спадкоємець за заповітом [PERSON] 27.01.2015 року звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована цього дня у книзі реєстрації спадкових справ за №15. До приватного нотаріуса [PERSON] звернувся і відповідач [PERSON] - той з подружжя хто пережив спадкодавця, із заявою про прийняття спадщини, яка 06.11.2014 року зареєстрована у книзі реєстрації спадкових справ за №143, заведено спадкову справу №58/2014 та проведено реєстрацію у Спадковому реєстрі за №56737565. Будь-яких інших спадкоємців за законом та за заповітом, станом на день закінчення строку для прийняття спадщини не виявлено. За таких обставин після смерті [PERSON] є тільки один спадкоємець за законом, той з подружжя, хто пережив спадкодавця - вдівець [PERSON], та спадкоємець за заповітом на все майно - [PERSON] Спадкодавцю [PERSON] за життя належала частка 67/100 у праві власності на житловий [ADDRESS], з прибудовами та надвірними спорудами, на підставі договору на право забудови будинку, посвідченого у Черкаській державній нотаріальній конторі 25.06.1954 року за реєстраційним №2-1897 та земельна ділянка площею 0,0533 га, кадастровий номер [NUMBER], місце розташування якої Черкаська область, [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 16.01.2004 року серії [NUMBER], та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17 березня 2015 року номер [NUMBER]. Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 16.03.2015 №895 о «Про коротку технічну характеристику домоволодіння за даними технічної інвентаризації станом на 30.10.2012 року і 20.02.2015 року», власниками домоволодіння [ADDRESS] є: [PERSON] - 51/100 частка у праві власності; [PERSON] - 67/100 частин у праві власності. У примітці вказаної довідки зазначено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 01.09.2006 №1190 «Про оформлення права на домоволодіння» ідеальна частка в домоволодінні, належна [PERSON], змінилася на 49/100 часток, але юридично не оформлена. Згідно підпункту 1.2. пункту 1. рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 01.09.2006 року №1190 «Про оформлення права власності на домоволодіння» дозволено оформити право власності [PERSON] на 51/100 частину та [PERSON] на 49/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрував своє право на частку 51/100 цього домоволодіння, а [PERSON] при житті не скористалася своїм правом на реєстрацію свого права на частку 49/100 вказаного будинковолодіння. За таких обставин та з огляду на вказане рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради, спадкодавець [PERSON] за життя фактично була власником 49/100 частин житлового [ADDRESS], з прибудовами та надвірними спорудами. З вказаних вище обставин приватний нотаріус [PERSON] відмовив спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом про що виніс постанову від 27 квітня 2015 року №113/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії». За змістом абзацу 1 ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкуюгь, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Спадкоємець за законом - [PERSON], народився [INFO], а відтак є непрацездатним вдівцем, який спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. [PERSON] і [PERSON], за життя останньої, вказане майно набули за час шлюбу, відтак це майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, і частки кожного з подружжя в цьому майні є рівними. За таких обставин до складу спадщини входить частка в розмірі ? згаданого майна, з якої спадкоємець за законом непрацездатний вдівець [PERSON] спадкує частку ? , як обов'язкову. Відтак спадкоємець за заповітом [PERSON] спадкує частку в розмірі ? спадкового майна - 49/200 частин житлового будинку [ADDRESS], з прибудовами та надвірними спорудами, тобто частку 49/400 цього домоволодіння. Спадкоємець за заповітом [PERSON] спадкує частку в розмірі ? спадкового майна - ? частки земельної ділянки площею 0,0533 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], місце розташування якої Черкаська область, [ADDRESS] тобто ? частку цієї земельної ділянки. В зв»язку з цим позивач по зустрічному позову просить визнати за нею право на спадщину за заповітом, а саме на частку в розмірі 49/400 житлового будинку [ADDRESS], з прибудовами та надвірними спорудами; частку в розмірі 1/4 земельної ділянки площею 0,0533 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], місце розташування якої Черкаська область, [ADDRESS]. Судові витрати віднести за сторонами у справі в розмірі, що ними сплачені. Представник позивача він же відповідач по зустрічному позову по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, зустрічних позов визнала та просила позови задовольнити, з підстав, вказаних в позовних заявах, на стягненні судових витрат не наполягала. Представник відповідача вона ж позивач по зустрічному позову [PERSON] по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, зустрічний позов підтримав та просив позови задовольнити, судові витрати віднести за рахунок обох сторін. Суд , заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи , в результаті повного , об"єктивного та всебічного їх дослідження вважає, що позови підлягають до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтва про смерть, [INFO] у віці 86 років померла [PERSON] [INFO]. Позивач та [PERSON] з 21.12.1950 р. до дня смерті перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції у Черкаській області. Спадкова справа № 58/2014 заведена в приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] у спадковому реєстрі за №56737565. Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя № 90/02-31 від 09.04.2015 року, у визначений законодавством термін до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся позивач (непрацездатний за віком чоловік) та спадкоємиця за заповітом, складеним від імені [PERSON], посвідченим у Другій черкаській нотаріальній конторі 02.03.1999 р. за № 1-483 - відповідач [PERSON] Будь - яких інших спадкоємців за законом та за заповітом, станом на день закінчення строку для прийняття спадщини, на підставі матеріалів заведеної спадкової справи, не виявлено. Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На час смерті, згідно існуючих правовстановлюючих документів, [PERSON] належало: - 67/100 часток у праві власності на житловий будинок з прибудовами та надвірними спорудами, розташований у [ADDRESS], на підставі договору про право забудови будинку, посвідченого у Черкаській державній нотаріальній конторі 25.06.1954 р. за реєстраційним № 2-1897 (вартістю 20 000 грн.); - земельна ділянка площею 532,9 кв.м, що розташована у [ADDRESS] на підставі державного акту на право власності на землю за № 656 (вартістю 8 000,00 грн.); Ч. 2 ст. 60 СК України, визначено, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі ч. З ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Ст. 34 та 71 Закону України "Про нотаріат" 16, п. 2 гл. 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 (далі - Порядок), Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 р. № 3253/5 "Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства" (форма № 18 "Свідоцтво про право на частку в спільному майні подружжя, яке видається у разі смерті одного з них") у разі смерті одного із подружжя передбачена можливість видачі нотаріусом іншому подружжю свідоцтва про право власності на частку в їх спільному майні. Це здійснюється з метою правильного визначення складу спадкової маси і застереження можливих спорів із спадкоємцями померлого. На підставі викладеного, [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про виділ частки у спільному майні подружжя, оскільки шлюб між ним та померлою було зареєстровано 21.12.1950 року тому будинок у відповідності до положень ст. 60,61 СК України, ч. З ст. 368 ЦК України є предметом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, [PERSON], як непрацездатний вдівець спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, тобто має право на обов'язкову частку. Стаття 1225 ЦК України, визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 131 ЗК України встановлене право набуття права власності на земельну ділянку на підставі спадкування. Відповідно до положень ст. 377 ЦК України та ст.120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. В зв»язку з цим суд вважає, що позивач [PERSON] має право на: 1/2 частину від 67/100 частин житлового будинку з прибудовами та надвірними спорудами, і земельної ділянки, розташованих у [ADDRESS], які належать йому особисто у спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя; ? частину спадкового майна, що становить 67/400 частин житлового будинку з прибудовами та надвірними спорудами, і земельної ділянки, розташованих у [ADDRESS]. Іншу 1/2 частину спадкового майна має спадкувати за заповітом [PERSON] Під час оформлення спадщини у нотаріуса із довідки комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 16.03.2015 р.№ 895 о, про коротку технічну характеристику домоволодіння за даними технічної інвентаризації станом на 30.10.2012 p., 20.02.2015 p. отриманої на підставі запиту нотаріуса, встановлено, що власником домоволодіння [ADDRESS] є : [PERSON] - 51/100 частка у праві власності; [PERSON] 67/100 часток у праві власності. У примітці вказаної довідки зазначено про те, що згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 01.09.2006 р. №1190 ідеальна частка в домоволодінні, належна [PERSON], змінилася на 49/100 часток, але юридично не оформлена. Згідно з отриманою копією рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 01.09.2006 р. №1190 «Про оформлення права власності на домоволодіння», виданого на запит нотаріуса), встановлено, що [PERSON] було дозволено оформити право власності на 51/100 частку, а [PERSON] на 49/100 часток у праві власності на домоволодіння по [ADDRESS]. У результаті [PERSON] зареєстрував своє право на 51/100 часток, а [PERSON] при житті не скористалася своїм правом на реєстрацію своїх 49/100 часток у праві власності. На підставі викладеного, об'єкт по [ADDRESS] змінився, але юридично, у частці права власності [PERSON], не оформлено і відповідно не зареєстровано. Після зміни часток у праві власності, частка на яку має право [PERSON] становить 49/200 частин житлового будинку з прибудовами та надвірними спорудами, розташованого у [ADDRESS], які належать йому особисто у спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя та 49/400 частин житлового будинку з прибудовами та надвірними спорудами, розташованого у [ADDRESS] (спадщини) не залежно від змісту заповіту - обов'язкова частка. Частка, яка належить до спадкування [PERSON] на підставі заповіту становить 49/400 частин житлового будинку з прибудовами та надвірними спорудами, розташованого у [ADDRESS]. У зв'язку з цим, нотаріус позбавлений правової можливості встановити склад спадщини та видати спадкоємцям за заповітом та за законом свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку спадкового майна та свідоцтва про право власності на О4 частку у спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, без оформленого та зареєстрованого правовстановлюючого документу на 49/100 часток у праві власності на житловий будинок з прибудовами та надвірними спорудами по [ADDRESS]. Відповідно п. п. 2, 10 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справа про спадкування», в разі відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину підлягають розглядові в судовому порядку. Згідно п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 152 ЗК України, Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю... Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав... Тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. Також зустрічний позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.08.2014 року [NUMBER]. За життя [PERSON] вона вчинила заповіт, посвідчений у Другій черкаській державній нотаріальній конторі 02.03.1999 року, реєстр №1 -483. Заповідач [PERSON] своїм спадкоємцем призначила [PERSON], на користь якої заповіла все своє майно. Спадкоємець за заповітом [PERSON] 27.01.2015 року звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована цього дня у книзі реєстрації спадкових справ за №15. До приватного нотаріуса [PERSON] звернувся і відповідач [PERSON] той з подружжя хто пережив спадкодавця, із заявою про прийняття спадщини, яка 06.11.2014 року зареєстрована у книзі реєстрації спадкових справ за №143, заведено спадкову справу №58/2014 та проведено реєстрацію у Спадковому реєстрі за №56737565. Будь-яких інших спадкоємців за законом та за заповітом, станом на день закінчення строку для прийняття спадщини не виявлено. За таких обставин після смерті [PERSON] є тільки один спадкоємець за законом, той з подружжя, хто пережив спадкодавця - вдівець [PERSON], та спадкоємець за заповітом на все майно - [PERSON] Спадкодавцю [PERSON] за життя належала частка 67/100 у праві власності на житловий [ADDRESS], з прибудовами та надвірними спорудами, на підставі договору на право забудови будинку, посвідченого у Черкаській державній нотаріальній конторі 25.06.1954 року за реєстраційним №2-1897 та земельна ділянка площею 0,0533 га, кадастровий номер [NUMBER], місце розташування якої Черкаська область, [ADDRESS] що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 16.01.2004 року серії [NUMBER], та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17 березня 2015 року номер [NUMBER]. Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 16.03.2015 №895 о «Про коротку технічну характеристику домоволодіння за даними технічної інвентаризації станом на 30.10.2012 року і 20.02.2015 року», власниками домоволодіння [ADDRESS] є: [PERSON] - 51/100 частка у праві власності; [PERSON] - 67/100 частин у праві власності. У примітці вказаної довідки зазначено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 01.09.2006 №1190 «Про оформлення права на домоволодіння» ідеальна частка в домоволодінні, належна [PERSON], змінилася на 49/100 часток, але юридично не оформлена. Згідно підпункту 1.2. пункту 1. рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 01.09.2006 року №1190 «Про оформлення права власності на домоволодіння» дозволено оформити право власності [PERSON] на 51/100 частину та [PERSON] на 49/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрував своє право на частку 51/100 цього домоволодіння, а [PERSON] при житті не скористалася своїм правом на реєстрацію свого права на частку 49/100 вказаного будинковолодіння. З огляду на вказане рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради, спадкодавець [PERSON] за життя фактично була власником 49/100 частин житлового будинку [ADDRESS], з прибудовами та надвірними спорудами. З вказаних вище обставин приватний нотаріус [PERSON] відмовив спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом про що виніс постанову від 27 квітня 2015 року №113/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії». За змістом абзацу 1 ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Спадкоємець за законом - [PERSON], народився [INFO], а відтак є непрацездатним вдівцем, який спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. [PERSON] і [PERSON], за життя останньої, вказане майно набули в період шлюбу, відтак це майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, і частки кожного з подружжя в цьому майні є рівними. Тому до складу спадщини входить частка в розмірі ? згаданого майна, з якої спадкоємець за законом непрацездатний вдівець [PERSON] спадкує частку ? , як обов'язкову. Спадкоємець за заповітом [PERSON] спадкує частку в розмірі ? спадкового майна - 49/200 частин житлового [ADDRESS], з прибудовами та надвірними спорудами, тобто частку 49/400 цього домоволодіння. Спадкоємець за заповітом [PERSON] спадкує частку в розмірі ? спадкового майна - ? частки земельної ділянки площею 0,0533 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], місце розташування якої Черкаська область, [ADDRESS], тобто ? частку цієї земельної ділянки. Тому зустрічний позов слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved