Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Акціонерне товариство «ПРАВЕКС-БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.03.2005 року між Акціонерним комерційним банком "ПРАВЕКС-БАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 06006-024/05Р, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 17000 дол.США. зі сплатою 12 % річних строком до 29.12.2018. Позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти. Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим за зазначеним договором утворилася заборгованість, яка станом на 11.01.2021 становить 18077,42 дол.США, у тому числі: кредит у розмірі 12840,00 дол.США, проценти за період з 02.2018 до 12.2018 у розмірі 3659,78 дол.США, 3% річних за період з 11.01.2018 по 11.01.2021 у розмірі 1156,66 дол.США, пеня за період з 11.01.2020 по 29.02.2020 у розмірі 420,98 дол.США. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати: судовий збір в сумі 7669,68 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги свого позову, та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.03.2005 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 06006-024/05Р, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 17000 дол.США. зі сплатою 12 % річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався готівкою з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 29.12.2018 року. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом щомісяця, 10-го числа наступного місяця рівними частинами у розмірі 104 дол.США. Відсотки за користування кредитом відповідно до п.4.2 кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору вказаного в п.1.2 даного договору (а.с. 9-21). Відповідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №06006-024/05Р утворилася заборгованість, яка станом на 11.01.2021 становить 206161,85 дол.США, з яких: 12840,00 дол.США - заборгованість за кредитом; 32957,30 дол.США - заборгованість за відсотками; 52048,71 дол.США пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 108315,84 дол.США пеня за несвоєчасне повернення відсотків (а.с. 24-29). Позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 18077,42 дол.США, у тому числі: кредит у розмірі 12840,00 дол.США, проценти за період з 02.2018 до 12.2018 у розмірі 3659,78 дол.США, 3% річних за період з 11.01.2018 по 11.01.2021 у розмірі 1156,66 дол.США, пеня за період з 11.01.2020 по 29.02.2020 у розмірі 420,98 дол.США (а.с.5, 30-31). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором №06006-024/05Р від 30.03.2005, в розмірі 17656,44 дол.США, в яку входить кредит у розмірі 12840,00 дол.США, проценти за період з 02.2018 до 12.2018 у розмірі 3659,78 дол.США, 3% річних за період з 11.01.2018 по 11.01.2021 у розмірі 1156,66 дол.США, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. В частині стягнення з відповідача пені у розмірі 420,98 дол.США, суд дійшов наступного. Відповідно ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ч. 1\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Отже, зобов`язання за своїм значенням поділяються на: основні зобов`язання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобов`язання які забезпечують належне виконання основних зобов`язань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобов`язання. Отже, основним зобов`язанням позичальника [PERSON] за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобов`язанням є сплата неустойки (штрафа, пені). Відповідно\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно правового висновку Верховного Суду України від 13.03.2017 року у справі за № 6-2879цс16 при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги\~статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, в якому міститься м.Луганськ. Як вбачається зі справи, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а тому вона є суб`єктом\~Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Крім того, комерційним банкам Національним Банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз`яснення, згідно з якими банки зобов`язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~\~і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що пеня нарахована за період з 11.01.2020 до 29.02.2020, тобто після встановлення заборони нарахування штрафних санкцій, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в сумі 420,98 дол.США задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №12140 від 04.03.2021 при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 7669,68 грн (а.с.7). Так як позовні вимоги задоволені частково на 97,67 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частки позовних вимог в сумі 7490,97 грн. (7669,68*97,67%=7490,97 грн.) На підставі викладеного, ст.\~526,\~610-612,625,628,\~638,\~1049,\~1054,\~1055 ЦК України,

Outcome: partial