Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

\~\~\~24 жовтня 2017 позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.03.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 11311263000 з [PERSON], відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 100\~000,00 грн. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, 06.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1079, предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 62,5 кв.м, жилою площею 45,0 кв. м., яка зареєстрована Дніпропетровським обласним КП «Марганецьке міжміське бюро технічної інвентиризації за реєстраційним номером № 17133650. 17 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір Факторингу № 49, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11311263000 від 06.03.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». 24 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір відступлення права вимоги №1 за договорами забезпечення до Договору Факторингу № 49 від 17.11.2016 року, відповідно до якого ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло усі права вимоги за договором забезпечення - договором іпотеки від 06.03.2008 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON]. Таким чином ТОВ «Українська факторингова компанія» на даний час виступає кредитором відносно [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11311263000 від 06.03.2008 року на підставі Договору факторингу № 49 від 17.11.2016 року та Іпотекодержателем відносно предмета іпотеки, який виступив в якості забезпечення належного виконання умов кредитного договору на підставі договору від 24.11.2016 року про відступлення прав вимоги № 1 за договорами забезпечення до Договору факторингу № 49 від 17.11.2016 року. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, ТОВ «Українська факторингова компанія», як Іпотекодержатель має намір здійснити передбачені чинним законодавством України заходи щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, а саме: квартири , що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 62,5 кв.м, жилою площею 45,0 кв. м., яка зареєстрована Дніпропетровським обласним КП «Марганецьке міжміське бюро технічної інвентиризації за реєстраційним номером № 17133650. Відповідно до положень Закону України «Про іпотеку», Іпотеко-держатель має пріоритетне право на реалізацію заставного: майна для задо-волення своїх вимог в рахунок погашення заборгованості у будь - який спосіб за вибором Іпотекодержателя. Однак, ТОВ «Українська факторингова компанія» стало відомо, що на усе майно, яке належить на праві власності [PERSON], накладено арешт. Так, 12.07.2012 року Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ ( станом на теперішній час Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області) винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 32125920, на підставі якої у реєстрі 12.07.2012 року було зареєстроване обтяження ( обєкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, власником якого є [PERSON]. У звязку з чином ТОВ «Українська факторингова компанія» вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. На підставі вищевикладеного просить звільнити з під арешту нерухоме майно квартиру що знаходиться, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область , м. Марганець, вул. Єдності (Радянська)[ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], накладеного в рамках виконавчого провадження № 32125920 постановою від 12.07.2012 року Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції (Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області). Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання також не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно із ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.\~12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.\~76,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 06.03.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 11311263000 з [PERSON], відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 100\~000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та зі строком повернення до 05 березня 2014 року ( а.с. 5-8). Згідно вказаного кредитного договору відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у терміни, передбачені договором. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, 06.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки (а.с. 9-10), який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1079, предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 62,5 кв.м, жилою площею 45,0 кв. м., яка зареєстрована Дніпропетровським обласним КП «Марганецьке міжміське бюро технічної інвентиризації за реєстраційним номером № 17133650. Вказаним договором забезпечено вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 11311263000 від 06 березня 2008 року. У відповідності до 5 розділу вказаного договору іпотеки, іпотекодержатель має право у випадку порушення іпотекодацем основного зобовязання за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 62,5 кв.м, жилою площею 45,0 кв. м., яка зареєстрована Дніпропетровським обласним КП «Марганецьке міжміське бюро технічної інвентиризації за реєстраційним номером № 17133650. Зазначене обтяження було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за номером 6736788, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за №99852952 від 10.10.2017 року ( а.с.21-22). 17 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір Факторингу № 49, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11311263000 від 06.03.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». ( а. с. 11-14). 24 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір відступлення прав вимоги №1 за Договорами забезпечення до Договору факторингу № 49 від 17.11.2016 року, відповідно до якого ТОВ «Українська факторингова компанія» набуло усі права вимоги за договором забезпечення - договором іпотеки від 06.03.2008 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] ( а.с.15-20). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття ,зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 512 ЦК України передбачено , що однією з підстав зміни кредитора у зобовязанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже на даний час ТОВ «Українська факторингова компанія» виступає кредитором відносно [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11311263000 від 06.03.2008 року на підставі Договору факторингу № 49 від 17.11.2016 року та Іпотекодержателем відносно предмета іпотеки, який виступив в якості забезпечення належного виконання умов кредитного договору на підставі договору від 24.11.2016 року про відступлення прав вимоги № 1 за договорами забезпечення до Договору факторингу № 49 від 17.11.2016 року. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, ТОВ «Українська факторингова компанія», як Іпотекодержатель на даний час має намір здійснити передбачені чинним законодавством України заходи щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, а саме: квартири , що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 62,5 кв.м, жилою площею 45,0 кв. м., яка зареєстрована Дніпропетровським обласним КП «Марганецьке міжміське бюро технічної інвентиризації за реєстраційним номером № 17133650. Відповідно до положень Закону України «Про іпотеку», Іпотекодер-жатель має пріоритетне право на реалізацію заставного: майна для задоволення своїх вимог в рахунок погашення заборгованості у будь - який спосіб за вибором Іпотекодержателя. Однак, ТОВ «Українська факторингова компанія» стало відомо, що на усе майно, яке належить на праві власності [PERSON], накладено арешт. Так, 12.07.2012 року Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ ( станом на теперішній час Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області) винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 32125920, на підставі якої у реєстрі 12.07.2012 року було зареєстроване обтяження ( обєкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, власником якого є [PERSON]. Наявність накладеного арешту та оголошеної заборони на відчуження майна, в даному випадку предмету іпотеки, порушує законне право Іпотекодержателя передбачене нормами Закону України «Про іпотеку». Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 6 статті 3 ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що\~\~\~\~ міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про\~\~\~\~ задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Частиною 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» передбачається, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпо-течному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. \~\~\~\~Також, ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", зазначає що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, виходячи з вищенаведених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до [PERSON], третя особа: Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про звільнення майна з під арешту, слід задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved