Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач ПАТ «МетаБанк» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої уточнені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством "МетаБанк", яке є правонаступником всіх прав, обов'язків та зобов'язань Відкритого акціонерного товариства "МетаБанк", створеного в результаті реорганізації Акціонерного банку "Металург" шляхом перетворення його у відкрите акціонерне товариство та [PERSON] було укладено кредитний договір № 643201665490А, згідно з яким [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі-придбання транспортного засобу в сумі 60 160,00 грн., на термін до 10.11.2016 р. включно, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами за ставкою, зазначеною у п. 1.1 Кредитного договору. [PERSON] взяла на себе зобов'язання здійснювати погашення частини кредиту, та сплати відсотків за користування кредитними коштами шляхом внесення на картрахунок № 100011469259 в сумі 1557 (одна тисяча пятсот пятдесят сім) гривень 28 копійок щомісячно в період з 1 по 10 число кожного місяця. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка [PERSON] не виконала, регулярного погашення частини кредиту і відсотків за користування кредитними коштами не здійснювала, внаслідок чого її заборгованість за кредитним договором № 643201665490А від 10.11.2011 року, станом на 12.04.2016 р. становить 90929 (девяносто тисяч девятсот двадцять девять) гривень 65 копійок та складається з: прострочена заборгованість за кредитом 43702,58 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 9307,50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 31028,83 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 6890,74 грн. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] викликалась у судове засідання шляхом надсилання рекомендованим листом на її адресу судової повістки, копії позову та додатків до нього, але вона тривалий час не зявлялась у відділення звязку за отриманням повістки та інших документів, про що на поштовому конверті зроблено відповідний напис. Крім того відповідачка надсилала до суду письмові заяви з проханням відкласти судові засідання, в звязку зі зверненням за правовою допомогою та нею була видана довіреність на імя [PERSON], який також не являвся в судові засідання, а тому, враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачем поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до пункту восьмого ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час, місто розгляду цивільної справи, а оскільки він не повідомив суд про причини своєї неявки, суд вважає причину його неявки неповажною. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце його проведення. Повістка про виклик до суду надсилалась їй на зареєстровану адресу місця її проживання, а саме: [ADDRESS]. На адресу суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого відповідачка [PERSON] особисто отримала поштове відправлення (а.с.134), тому суд вважає, що остання повідомлена про судове засідання належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Через неявку відповідачів у судове засідання з причин, визнаних судом неповажними, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові докази, вважає, що позов ПАТ «МетаБанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 10 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством "МетаБанк", яке є правонаступником всіх прав, обов'язків та зобов'язань Відкритого акціонерного товариства "МетаБанк", створеного в результаті реорганізації Акціонерного банку "Металург" шляхом перетворення його у відкрите акціонерне товариство та [PERSON] було укладено кредитний договір № 643201665490А, згідно з яким [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі-придбання транспортного засобу в сумі 60 160,00 грн., на термін до 10.11.2016 р. включно, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами (а.с.6). [PERSON] взяла на себе зобов'язання здійснювати погашення частини кредиту, та сплати відсотків за користування кредитними коштами шляхом внесення на картрахунок № 100011469259 в сумі 1557 (одна тисяча пятсот пятдесят сім) гривень 28 копійок щомісячно в період з 1 по 10 число кожного місяця, що підтверджується пунктом 1.2 кредитного договору № 643201665490А (а.с.6). Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка [PERSON] не виконала, регулярного погашення частини кредиту і відсотків за користування кредитними коштами не здійснювала, внаслідок чого її заборгованість за кредитним договором № 643201665490А від 10.11.2011 року, станом на 12.04.2016 р. становить 90929 (девяносто тисяч девятсот двадцять девять) гривень 65 копійок та складається з: прострочена заборгованість за кредитом 43702,58 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 9307,50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 31028,83 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 6890,74 грн (а.с.124-125). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «МетаБанк» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості слід задовольнити, так як факт невиконання зобовязання [PERSON] підтверджений належними матеріалами у справі. Поряд із цим 10 листопада 2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 9432016654902 (а.с.9). Відповідно до договору поруки № 9432016654902 [PERSON] у разі невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, зобов'язується погасити борг відповідачки [PERSON] позивачу, сплатити відсотки за кредитом, комісії, суми неустойки і нанесених збитків та інші платежі за кредитним договором, виходячи з умов кредитного договору, за весь період користування відповідачкою [PERSON] кредитом (а.с.9). Також умови договору поруки № 9432016654902 передбачено, що відповідачка [PERSON], як солідарний боржник банку, зобов'язується погасити позивачу заборгованість позичальника за кредитним договором протягом двох робочих днів з дня, наступного за днем порушення позичальником строку погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.9). Відповідно до п.4 договору поруки № 9432016654902 [PERSON] зобовязана самостійно слідкувати за виконанням позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Банк вправі, але не зобовязаний письмово інформувати [PERSON] про невиконання або неналежне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки, умовами кредитного договору, виконання зобовязання визначено частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів, таким чином, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 року по справі № 6-53цс 14, і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Враховуючи те, що [PERSON] останній платіж за кредитом був зроблений 04.11.2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем /а.с.11/, а позов до поручителя предявлений банком лише 13.11.2014 року, тобто більше ніж через рік, тому суд вважає, що банком був пропущений шестимісячний строк для предявлення вимог до поручителя. Тому, кредитор не має права на задоволення позову в частині стягнення боргу з поручителя заявленого поза межами вказаного строку (шість місяців), оскільки із закінченням строку поруки припинилося матеріальне право. Таким чином позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з поручителя не підлягають задоволенню, в звязку з пропущенням шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 604,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням. (а.с.1).

Outcome: partial