Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про застосування наслідків нікчемності правочину - договору фінансового лізингу № 002295, посилаючись на те, що в грудні 2015 року увагу позивача привернуло рекламне оголошення, на інтернет-порталі - autoria.ua. Згідно нього, за ціною 52 000 грн. відповідач пропонував придбати транспортний засіб - трактор марки Xingtai. Коли позивач звернувся за вказаним в ого\-лошенні номером телефону, на той момент невідома особа повідомила, що дійсно у них є така пропозиція. Також представник відповідача зазначив, що для оформлення дого\-вору за яким трактор перейде у власність позивача, позивач може з'явитися в офіс відповідача, що знаходиться за адресою м. Київ, бул. Праці, буд 6/14. 9.12.2015 позивач разом з батьком - [PERSON], прибув до м. Києва за вказаною в телефонній розмові адресою. Коли позивач прибув до офісу відповідача, його представник надав каталог наявних в асортименті транспортних засобів, які буцімто знаходились на складах компанії. Позивач обрав із наданого переліку трактор марки Xingtai. Після чого представник відповідача пояснив, що для того щоб отримати вказані товари для по\-чатку треба сплатити авансовий платіж в розмірі 13 000 грн., після чого буде підписаний договір купівлі-продажу. Проект останнього він надав позивачу для ознайомлення. Позивач мав намір зробити оплату через Ощадбанк, однак представник відповідача насто\-яв, щоб платіж був здійснений через відділення ПАТ «Юнекс Банк», оскільки так будуть швидше отримані гроші на рахунки лізингової компанії. Позивач пе\-рерахував кошти за наданими реквізитами, після чого представник від\-повідача надав позивачу два примірники договору з додатками № 1,2, які він підписав. Таким чином 9.12.2015 між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 002295. Позивач детально ознайомившись з договором, виявив, що це договір фінансового лізингу, а не купівлі-продажу, крім цього там в специфікаціях була відсутня картоплесаджалка. За умовами вказаного правочину відповідач після сплати позивачем адміністративного платежу у розмірі 10% від вартості предмету лізингу, що становить 517,93 дол. США (ек\-вівалент - 13 ООО грн.), авансового платежу рівними платежами з розстрочкою на рік у ро\-змірі 50% від загальної вартості предмету лізингу, що у загальному становить 2 589,64 дол. США (еквівалент - 64 999,96 грн.) та комісії за прийом-передачу у розмірі 3 % від за\-гальної вартості предмету лізингу, що становить 155,38 дол. США (еквівалент - 3 900 грн.) має надати у лізинг транспортний засіб - трактор марки Xingtai, який вже після сплати лі\-зингових платежів, кінцевий розмір яких на момент підписання договору не визначений та підписання договору купівлі-продажу має перейти у власність позивача. Після того, позивач зрозумів, що був ошуканий представником відповідача. 15.12.2015 звернувся з заявою до відповідача в якій просив розірвати Договір № 002295 та поверну\-ти сплачені кошти. На вказану заяву відповідач надав відповідь, згідно листа, який дато\-ваний 12.01.2016. В ньому було вказано, що договір лізингу № 001488 від 10.12.2015 вва\-жається розірваним з 22.12.2015, а кошти поверненню не підлягають. Тут слід зазначити, що номер договору та дата укладення вказані у листі не відповідають дійсності, оскільки позивач підписував інший договір. Після того позивач повторно звернувся з заявою про розірвання Дого\-вору № 002295 та повернення сплачених коштів. Крім листа вих. № 1260 від 12.01.2016 позивач більше ніяких відповідей від відповідача не отримував. Відповідно до останнього листа пропонувалось сплатити платежі за договором лізингу без вказівки на його номер та дату укладення. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого. Встановлено, що 09.12.2015 року між сторонами був укладений договір фінансового лізингу № 002295, відповідно до якого відповідач придбає у свою власність транспортний засіб і надає його позивачу за плату у тимчасове володіння та користування на умовах договору. Відповідно до ст.6 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу), розмір лізингових платежів, інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Ч. 1 ст.215 ЦК України передбачені підстави, за наявності яких правочин може бути визнаний недійсним, а саме: недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою (зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, п'ятою (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним) та шостою ( правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей) статті 203 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Аналогічне визначення договору лізингу міститься і у статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг". Відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України "Про фінансовий лізинг" (частина 2 статті 806 ЦК України та частина 1 статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг"). За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність. Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна. Правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. (ч. 1 ст. 227 ЦК України). Згідно приписів ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Частина 1 ст. 229 ЦК України встановлює, що істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 №9, відповідно до статей 229 - 233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Пунктом 20 цієї ж постанови передбачено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК України не застосовуються щодо односторонніх правочинів. Крім того, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Відповідно до ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Таким чином, у даному випадку у суду відсутні підстави вважати, що предмет лізингу трактор Xingtai є індивідуально визначеною річчю, оскільки в договорі відсутні ознаки, які можуть бути властиві тільки йому, зокрема рік випуску, колір, номер кузова, шасі, та інше, що є порушенням вимог чинного законодавства. Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалі Верховного суду України від 16.12.2015р. справа №6-2766 цс15. На підставі вищевикладеного з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений адміністративний платіж в розмірі 13 000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551грн.20 коп. на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved