Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що підлягали стягненню в її користь з [PERSON] згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в цивільній справі №345/1992/20 від 09.07.2020, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та встановити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист по справі №345/1992/20 відкликати. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.08.1988. Від спільного проживання у них народилося троє дітей, двоє з яких досягнули повноліття. У них є спільна неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.07.2020, справа №345/1992/20, з [PERSON] на її користь присуджено стягнення аліментів на утримання доньки аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Даної суми явно не достатньо для задоволення соціально-побутових потреб останньої. Їй самій важко утримувати дитину, оскільки в неї на даний час є мізерний дохід, а розмір аліментів недостатній для задоволення всіх потреб дитини. Дитина росте, розвивається, зрозтають реальні витрати на утримання і виховання дитини. Їй відомо, що відповідач офіційно на території України не працевлаштований, а здійснив виїзд за кордон з метою працевлаштування, інших непрацездатних осіб на його утриманні не має. Особа, яка одержує аліменти, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я, або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Враховуючи, що відповідач є здоровим чоловіком працездатного віку, має можливість працювати та отримувати доходи, його дохід є нерегулярним та мінливим вважає за необхідне просити суд збільшити розмір аліментів, що присуджені на її користь рішенням суду на утримання їх неповнолітньої доньки з 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку щомісячно на 3000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.22). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 08.02.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. Позивачкою подано разом з позовною заявою клопотання про витебування із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачем з метою підтвердження обставин наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у заявленному розмірі. Ухвалою суду від 08.02.2021 клопотання позивача задоволено та витебувано із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачем за період з 01.01.2020 по даний час (а.с.18-19). 22.02.2021 на адресу суду надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації про дати в«їзду та виїзду через кордон України відповідачем (а.с.22). 09 березня 2021 року позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вона, в тому числі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Як свідчить свідоцтво про народження, видане 20.03.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 156 (а.с.5), яка відповідно до довідки №437967 від 25.01.2021 управління ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради, проживає та зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] (а.с.6). Як вбачається з рішення Калуського міськрайонного суду Iвано-Франкiвської областi від 09.07.2020 у справі №345/1992/20, суд постановив проводити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку щомісячно і проводити до повноліття дитини (а.с.13-14). На підставі вказаного рішення Калуським міськрайонним судом Iвано-Франкiвської областi видано виконавчий лист №345/1992/20 (а.с.14). Таким чином, у зв`язку зі зміною матеріального становища позивачки, збільшенням розміру витрат на доньку, виникла необхідність у зміні розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7\~ст. 8 СК України\~передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оцінюючи положення\~статті 180 СК України\~щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. В силу частини 3 статті 181, частини 1 статті 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення міститься у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04 березня 2020 року. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що донька [PERSON] , [INFO] , проживає з нею. Розмір утримання, якого потребує дитина, значно зріс, суми аліментів, яку сплачує відповідач на даний час не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови її життя, розвитку та харчування. На сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти на користь позивачки на їхню доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття та відмовляється добровільно сплачувати аліменти у мінімальному гарантованому розмірі, встановленому законом. Відповідно до\~ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" , установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень. Тобто, на даний час мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 2395,00 гривень. На виконання ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.02.2021 адміністрація Державної прикордонної служби України надала інформацію про перетин відповідачем державного кордону України за період часу з 01.01.2020 по теперішній час, із зазначенням дат виїзду та в`їзду в Україну, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] здійснив перетин державного кордону 11.01.2021, що свідчить про те, що відповідач перебуває на сезонних роботах за кордоном. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, що відповідач систематично перебуває за кордоном, що свідчить про його працевлаштування та платоспроможність. Через що позивачка просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача 3000 грн. щомісячно на дитину, проте не обґрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Тому, враховуючи матеріальне становище дитини, матеріальне становище сторін по справі, інші обставини справи, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми, та приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2300 гривень, збільшивши розмір стягуваних аліментів за рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.07.2020. Беручи до уваги викладене, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково. Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280, 282, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: partial