Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що вона була власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми по вул. Карбишева, 43, яке розташоване на земельній ділянці [PERSON] міської ради кадастровий номер 5910136300:08:058:0043. У звязку з цим, нею було укладено з відповідачем договір оренди земельної ділянки на якій був розташований належний їй обєкт нерухомості. За договором оренди від 12.02.2014 року, який було укладено між відповідачем та нею, як фізичною особою, їй було надано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 5910136300:08:058:0043, що знаходиться за адресою: м. Суми вул. Карбишева, 43, договір укладено строком до 18.12.2018 року. 13.09.2017 року нею було проведено відчуження належного їй нерухомого майна, нерухоме майно передано новому власнику, таким чином позивачка припинила користування земельною ділянкою. Вона зверталася до відповідача з приводу розірвання договору оренди з нею, але відповідач ухиляється від розірвання договору. Просить розірвати вказаний договір оренди та зобовязати відповідача прийняти орендовану земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в письмовій заяві позов підтримав, просить розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] міська рада про день та час слухання справи повідомлена належним чином. В письмовому відзиві наданому до суду заперечують проти задоволення позовних вимог. 3-тя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Кераміка» про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, представник до суду не з»явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачці належало на праві власності нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми вул. Карбишева, 43, яке розташоване на земельній ділянці [PERSON] міської ради кадастровий номер 5910136300:08:058:0043, яка знаходиться в оренді на підставі договору від 12.02.2014 року. 12 лютого 2014 року між [PERSON] міською радою та [PERSON] (в подальшом, у звязку з укладенням шлюбу, змінила прізвище на «Чернишенко») укладено договір оренди земельної ділянки, за яким [PERSON] отримала в оренду на строк до 18.12.2018 року земельну ділянку кадастровий номер 5910136300:08:058:0043, що знаходиться за адресою: м. Суми вул. Карбишева, 43 під розміщення магазину, зі сплатою орендної плати в розмірі 4% від нормативної оцінки землі на рік. Встановлено, що 13 вересня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «[PERSON] Кераміка» було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, а саме магазину №107, що знаходиться за адресою: м. Суми вул. Карбишева, 43, який розташовано на земельній ділянці [PERSON] міської ради кадастровий номер 5910136300:08:058:0043, яка знаходиться в оренді на підставі договору від 12.02.2014 року. Наведені вище обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (а.с.16-17), копією договору оренди (а.с. 11-14). З договору оренди земельної ділянки вбачається, що даний договір припиняється по закінченню строку на якій його було укладено, поєднання в одній особі орендаря та власника земельної ділянки, викупу (примусового) відчуження земельної ділянки, засудження орендаря до позбавлення волі або обмеження дієздатності, смерті орендаря (п. 5.3) Окремо договором визначено порядок припинення договору шляхом його розірвання (п. 5.4) за взаємною згодою сторін чи на підставі судового рішення. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Статтею651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За ч.1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Пунктами "а", "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, між іншим, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється в разі, між іншим, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (частини 1, 3 статті 31 Закону України "Про оренду землі"). Разом з тим, статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачає такий спосіб припинення договору оренди землі, як його дострокове розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору. Крім того, згідно частини другої статті 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частиною першою статті 377 Цивільного кодексу України також передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Отже, виходячи із вищенаведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування. Надані позивачем докази (а.с. 20) вказують на те, що вона зверталася до відповідача з вимогою припинити спірний договір оренди землі у звязку з відчуженням обєкта нерухомості на ній розташованого, проте відповідач жодних дій до цього не вживає. У звязку з тим, що фактичне користування земельною ділянкою та зведеною на ній будівлею здійснює її новий власник, попередній землекористувач позивач добровільно відмовився від права користування зазначеною земельною ділянкою, а законодавством передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в розмірі 1280 грн., понесені позивачем на сплату судового збору при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved