Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу В.О. генерального директора КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради № 34/к-ДП від 10.11.2017 про звільнення з займаної посади, поновлення на роботі у Новогород-Сіверському районному дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємстві "Новгород-Сіверськрайагролісгосп" на посаді директора; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11 листопада 2017 року по дату винесення рішення; стягнення з КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради моральної шкоди в розмірі 20000 грн. В обґрунтування позову вказав, що 06.03.2017 року між ним та КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради укладено контракт про прийняття на посаду директором Новогород-Сіверському районному дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємстві "Новгород-Сіверськрайагролісгосп". 01.08.2017 додатковою угодою контракт викладено в новій редакції. Наказом в.о. генерального директора КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради № 33/к-ДП від 08.11.2017 йому оголошена догана, а 10.11.2017 наказом № 34/к-ДП звільнено з посади директора на підставі п. 8 ст. 36 КЗпПУ та цим же наказом достроково розірвано контракт за нібито вчинення одноразового грубого порушення обов"язків, передбачених контрактом, Статутом підприємства, яке полягає в розпорядженні коштами підприємства з порушенням вимог Статуту щодо придбання основних фондів виробничого призначення. Позивач зазначає, що в червні 2017 року з метою виконання умов одного з договорів по поставці пиломатеріалів, підприємству був наданий у користування багатопильний верстат, однак даний верстат не був повністю укомплектований та фактично не використовувався. Договору купівлі продажу вказаного верстату він не укладав, коштів підприємством не сплачувалось, відповідно збитків підприємству ДП "Новгород-Сіверськрайагролісгосп" нанесено не було. Бухгалтером підприємства помилково даний верстат був оприбуткований на рахунок "основні засоби", а не на позабалансовий рахунок і даний верстат було включено до бухгалтерського звіту за 1 півріччя. Вважає, що його звільнення є незаконним з підстав з підстав пропуску місячного строку передбаченого ст. 148 КЗпПУ з моменту виявлення проступку. Крім того, порушено порядок застосування дисциплінарних стягнень, оскільки вважає, що за одне і теж нібито порушення трудової дисципліни було застосовано два дисциплінарних стягнення , а саме догану та звільнення. Звільняючи та розриваючи контракт, уповноважений орган не врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку та відсутність будь-якої шкоди, не проведено жодних внутрішніх перевірок, ревізій , інвентаризацій. Вважає, що має бути поновлений на посадів та на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.11.2017 року по день прийняття рішення судом. Незаконним звільнення вважає, що йому була завдана моральна шкода, він перебував у стресовому стані, залишився без засобів до існування, 12.11.2017 року з гіпертонічним кризом потрапив до центральної районної лікарні. Моральну шкоду оцінює в 20000 грн. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовні заяві та у відповіді на відзив. Представник відповідача КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради заперечував проти позовної заяви, посилаючись на обставини викладені в відзиві на позовну заяву ( а.с. 55-56). Вказав, що позивач був звільнений із займаної посади на підставі пункт-статті 36 КЗпП України, у зв'язку з вчиненням одноразового грубого порушення обов'язків, визначених контрактом і Статутом Підприємства, а саме всупереч п. 7.2. Статуту Підприємства на власний розсуд, без відповідного погодження із Засновником Уповноваженим радою органом, допустив придбання Підприємством у ТОВ «ДВМ ЛІС» верстату двухвального багатопильного AS 24 на загальну суму 315 753,54 коп. Вказане порушення стало підставою для припинення трудового договору. Представник відповідача ДП «Новогород-Сіверськрайагролісгосп" в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивача було звільнено саме за п. 8 ст. 36 КЗпП України, а тому посилання на ст.. 148 та ст.. 149 КЗпП, які регулюють порядок застосування дисциплінарних стягнень є безпідставним. Свідок [PERSON] в судому засіданні пояснила, що працює головним бухгалтером на підприємстві ДП "Новогород-Сіверськрайагролісгосп". У липні 2017 вона отримала видаткову накладну, відповідно до якої ДП "Новогород-Сіверськрайагролісгосп" повинно сплатити кошти за верстат «ДВМ «Ліс». Технічні документи на верстат їй не надавались, особисто [PERSON] не давав їй вказівку на його оприбуткування. Вона провела верстат як придбаний товар у червні- липні місяці. Нею було складено акт приймання-передачі, введення в експлуатацію верстату від 28.09.2017, який підписали члени комісії у складі осіб, що зазначені в акті. Звіти підписує вона, як головний бухгалтер, керівник, або головний лісничий за відсутності керівника, що передбачено наказом підприємства. У вересні 2017 вказаний верстат був взятий на баланс підприємства, як основний засіб. Статутом підприємства передбачена обовязковість погодження на купівлю основних засобів до вище стоячого підприємства, вартістю більше 100 000 грн. Їй не відомо, чи погоджувалось придбання даного станка. На даний час по бухгалтерському обліку є кредиторська заборгованість за верстат. Вказаний станок знаходиться на підприємстві, однак фактично не введений в експлуатацію. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є головним економістом ДП "Новогород-Сіверськрайагролісгосп" вона здійснює калькуляцію, складає план економічного та виробничого розвитку підприємства, займається укладенням договорів на реалізацію продукції. Вона бачила видаткову накладну на придбання верстату приблизно в червні-липні 2017 року. Верстат знаходиться на підприємстві, рахується на балансі підприємства комунального підприємства. Він був отриманий в червні 2017. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працював заступником директора ДП "Новогород-Сіверськрайагролісгосп" з 01.12.2016 до 03.01.2018. Він був присутнім при бесіді [PERSON] з обласним керівником, останньому було запропоновано написати пояснювальні за продукцію на складі та обладнання. Він написав дві пояснювальні, по одній з них йому відразу було винесено догану. [PERSON] було звільнено за придбання станка, який фактично не придбавався, однак, знаходився на підприємстві на зберіганні. Через день було призначено нового керівника. Підприємство займалось виробництвом продукції ліса - брусу, дошки. Оскільки, було скрутне матеріальне становище, не хватало потужностей, підприємство «ДВМ Ліс» на вигідних умовах запропонувало станок, який підприємству був необхідним. ДП "Новогород-Сіверськрайагролісгосп" не могло самостійно придбати цей верстат, оскільки придбання обладнання більше 100 000 грн. погоджується з обласним управлінням, а тому, вказаний станок просто стояв на підприємстві. Фірма-продавець надала цей верстат, обіцяла прислати спеціаліста для його підключення. Вони узгоджували питання придбання верстату вони узгоджували з минулим керівником обласного управління, він не заперечував. Ринкова вартість такого верстату близько 700 000 грн. Верстат був потрібен для роботи на підприємстві. Станок по суті просто знаходився на зберіганні на підприємстві. Вказав, що його та [PERSON], як керівників Дочірнього підприємства, процедура погодження на купівлю обладнання не стосується. Вони звертаються до КП Чернігівоблагроліс, яке вже в свою чергу погоджує таке придбання. Вони звертались за погодженням, однак воно на підприємство не надходило. Фірма-продавець ніяких претензій до підприємства про проплату або повернення станка не предявляло. Якщо б фірма продавець поставила вимогу на повернення, вони його віддали. Бухгалтерія поставила верстат на баланс, однак він не розуміє на якій підставі. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до Контракту укладеного 06.03.2017 між КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради та [PERSON], останнього призначено директором Новгород-Сіверського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Новогород-Сіверськрайагролісгосп" з певними правами та обовязками, які повинні нести сторони. Термін дії Контракту до 05.03.2020 (а.с. 21-23). 01.08.2017 було укладено Додаткову угоду № 1 між КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради та [PERSON] відповідно до якої Контракт від 06.03.2017 було викладено в новій редакції. Термін дії Контракту до з 06.03.2017 до 05.03.2020 (а.с. 24-27). Відповідно до Статуту Новгород-Сіверського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Новогород-Сіверськрайагролісгосп" затвердженого наказом в.о. генерального директора КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради від 30.11.2016, Новгород-Сіверське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Новгород-Сіверськрайагро-лісгосп» (надалі - Підприємство) створене на базі відокремленої частини майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області і є об'єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області. Підприємство є комунальним комерційним і здійснює свою діяльність на підставі та відповідно до вимог чинного законодавства, рішень Чернігівської обласної ради, наказів Засновника (КП «Чернігівоблагроліс» -), Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (Уповноважений радою орган) та Статуту Підприємства. Підприємство створене з метою охорони та відновлення лісів, задоволення потреб юридичних та фізичних осіб у лісових ресурсах на основі їх раціонального використання і отримання прибутку за рахунок задоволення потреб споживчого ринку у лісопродукції та послугах на підставі ефективного використання виробничого і фінансового потенціалу. Управління Підприємством здійснюється керівником (директором), який призначається на цю посаду та звільняється з неї на контрактній основі Засновником за погодженням з головою обласної ради. Відповідно до пункту 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права й обовязки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організація праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Обов'язковість контрактної форми трудового договору з керівником державного підприємства передбачається Законом України «Про управління об'єктами державної власності». У рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 1998 року №12-рп/98 щодо офіційного тлумачення ч. 3 ст. 21 КЗпП України акцентовано увагу на те, що незважаючи на ці (які містить ст. 9 КЗпП України) та інші застереження, що містяться у Кодексі законів про працю України та інших актах трудового законодавства України і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це як правило тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо. Таким чином, при укладенні контракту закон надає право сторонам установлювати підвищену відповідальність особи й додаткові підстави для розірвання трудового договору - контракту. Відповідно до наказу КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради № 33/к - ДП від 08.11.2017 директору ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» [PERSON] було оголошено догану на підставі пояснювальної записки директора ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» [PERSON] від 08.11.2017 щодо псування матеріальних цінностей лісопродукції ( а.с. 77). Відповідно до наказу КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради № 34/к - ДП від 10.11.2017 [PERSON] було звільнено з посади директора Новгород-Сіверського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Новгород-Сіверськрайагролісгосп», на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України та достроково розірвано контракт, укладений зі [PERSON] від 06.03.2017, в зв'язку з вчиненням ним одноразового грубого порушення обов'язків, передбачених контрактом, Статутом підприємства, яке полягає в розпорядженні коштами підприємства з порушенням вимог Статуту щодо придбання основних фондів виробничого призначення ( а.с. 12). Зважаючи на те, що між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом - п. 8 ст. 36 КЗпП України у звязку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, норми ст.ст. 147, 149, 186-1 КЗпП України на ці правовідносини не поширюються. Як розяснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» на суд покладено обовязок охороняти конституційні права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується; при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно зясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність закону. Суд не вправі визнати звільнення правильним, виходячи з обставин з якими власник або уповноважений ним орган не повязував звільнення. Вирішуючи питання про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотність наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 року у справі за №6-33цс14. Статтею 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є - угода сторін, закінчення строку, крім випадку, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення, підстави, передбачені законом, тощо. Згідно п. 8 частини 1 статті 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Відповідно до підпунктів б), и) пункту 6,4 Додаткової угоди № 1 від 01.08.2017 до контракту від 06.03.2017, укладеного з [PERSON], передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний за рішенням КП до закінчення терміну його дії у разі: одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, Статутом Підприємства в результаті чого для Підприємства настали значні негативні наслідки (завдано збитки, сплачено штрафи тощо); порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів Підприємства та/або їх нераціональне використання, в тому числі (але не виключно) - придбання основних засобів, товарів, послуг за цінами, що перевищують звичайні розміщення депозитів на невигідних умовах (а.с. 24-25). Відповідно до наказу КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради № 34/к - ДП від 10.11.2017 підставою звільнення позивача стало розпорядження останнім коштами підприємства з порушенням вимог Статуту щодо придбання основних фондів виробничого призначення ( а.с. 12). Фактично підставою звільнення позивача була пояснювальна його записка від 08.11.2017. Відповідно до акту приймання-передачі основних засобів від 28.09.2017, на підставі наказу до ДП "Новогород-Сіверськрайагролісгосп" № 194 від 28.09.2017 оприбуткований на підприємстві верстат двухвальний багатопильний, вартістю 263 127,95 грн. ( а.с. 73). Відповідно до видаткової накладної № 23 від 21.06.2017, вказаний верстат, вартістю 301 570,48 грн. (ціна з ПДВ) поставлений ТОВ «ДВМ ЛІС» ( а.с. 72). Відповідачами не спростовано, що придбання зазначеного верстату суперечить підвищенню економічної ефектиності та продуктивності господарської діяльності підприємства. На момент звільнення позивача кошти за придбання верстату ДП "Новогород-Сіверськрайагролісгосп" не сплачувались, а отже не доведено, що відбулось розпорядження коштами підприємства та те, що діями [PERSON] спричинено негативні наслідки для підприємства. Факт непогодження позивачем щодо придбання верстату з Засновником та Уповноваженим радою органом не може свідчити про неналежне та неефективне розпорядження коштами комунального підприємства. Таким чином, в судовому засіданні не було надано достатніх доказів того, що Новгород-Сіверському районному дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству "Новогород -Сіверськрайагролісгосп" спричинені значні негативні наслідки (завдання збитків, сплачені штрафи тощо). Отже, суд дійшов до висновку про незаконне звільнення [PERSON] з посади й скасування наказів про його звільнення. Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України суд, при винесенні рішення про поновлення на роботі приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш, ніж за один рік. За даними, наданими ДП "Новогород-Сіверськрайагролісгосп", середньоденний заробіток позивача [PERSON] складає 1021,16 грн. Днями вимушеного прогулу необхідно вважати дні з моменту звільнення позивача до дня постановлення рішення суду. З урахуванням 5 денного робочого тижня позивача днями вимушеного прогулу з 11.11.2017 до 14.02.2018 слід вважати: 66 днів х 1021,16 грн. = 66 375,40 грн. Таким чином, з Новгород-Сіверського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства "Новогород-Сіверськрайагролісгосп" на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 66 375,40 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивача, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Незаконним звільненням [PERSON] була заподіяна моральна шкода відповідачем КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради, яка полягає у переживаннях, перебування позивача у стресовому стані, душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок втрати роботи, його поганому самопочутті, що також підтверджується сигнальним листком для викликаю чого швидку допомогу від 12.11.2017, довідкою сімейного лікаря [PERSON] від 14.11.2017 ( а.с. 13), довідкою КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня № 897 від 06.12.2017 ( а.с. 14). З урахуванням наведеного та вимог закону стосовно врахування принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині - в сумі 2000 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, в дохід держави з КП "Чернігівоблагроліс" Чернігівської обласної ради необхідно стягнути 1280 грн. (за дві вимоги немайнового характеру), та з ДП "Новогород-Сіверськрайагролісгосп" 640 грн. (за вимогу майнового характеру).

Outcome: partial