Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100443604 В, у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 18900,00 гривень із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 20% річних (п. 1. кредитного договору). Надання кредитних коштів [PERSON] підтверджується меморіальним ордером №12192 від 15.07.2013 року. Відповідно до п. 4.7. кредитного договору, за наявності прострочення виконання позичальником зобов`язань за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, пов`язаних з неналежним виконанням позичальником умов договору. Згідно з п. 5.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов`язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов`язань за кожен день порушення виконання зобов`язань, включаючи день погашення. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв (далі - договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № R53100443604В від 15.07.2013 року. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] кредитних зобов`язань ПАТ «ВТБ» відступив ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги за кредитним договором від 15.07.2013 року на суму 13693,25 грн, а саме: сума основного боргу за кредитом 5404,02; сума простроченого основного боргу за кредитом 6115,94; сума прострочених процентів 706,68; сума несплачених комісійних винагород 1466,61. У подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі - ТОВ «ФК «Прайм Альянс») було укладено договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором від 15.07.2013 року. Таким чином, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право належного кредитора до [PERSON] за Кредитним договором №R53100443604В від 15.07.2013року. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання, а також з метою захисту своїх законних прав та інтересів, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» направило відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст. 530,512,516 ЦК України, що датована 18.02.2019 року, відповідно до якої відповідача було повідомлено про необхідність погасити заборгованість протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, але не пізніше ніж до 18.03.2019 року або зв`язатися з новим кредитором для узгодження вигідних умов подальшої сплати заборгованості. Направлення вимоги про погашення кредитної заборгованості та повідомлення про відступлення прав вимоги підтверджується списком №16029-110-56 згрупованих поштових відправлень Укрпошта стандарт з описом вкладень (з відбитком штемпеля Укрпошта) та квитанцією про оплату з Укрпошта. Однак, так як зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів [PERSON] було не виконано ні первісному кредитору, ані новому, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 13693,25 грн. Відповідно до вищезазначеного про порушення [PERSON] кредитних зобов`язань ТОВ «ФК «Прайм Альянс» дізналося лише з моменту переходу права вимоги до компанії, тобто з моменту укладення договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року та передачі всієї документації до нового кредитора, а отже вважають за необхідне обраховувати строк позовної давності з 18.03.2019 року про що додають клопотання про поновлення строків. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»). Позивач звертає увагу суду, що у вимозі про погашення кредитної заборгованості, що датована 18.02.2019 року, вказувався пільговий період протягом якого [PERSON] повинен був погасити заборгованість або зв`язатись з новим кредитором для узгодження вигідних умов. Однак дану вимогу проігнорував та не здійснив жодних дій для належного виконання зобов`язань. А тому, з метою захисту законних інтересів ТОВ «ФК «Прайм Альянс» 04.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис за №1127 від 04.06.2020 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 13820,08 грн. за кредитним договором від 15.07.2013 року. Однак, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2021 даний виконавчий напис було скасовано та зобов`язано ТОВ «ФК «Прайм Альянс» повернути [PERSON] кошти, які було стягнуто. Разом з тим, заборгованість є непогашеною, відповідно до графіку платежів, що є невід`ємною частиною кредитного договору, сума заборгованості підлягає стягненню в межах трьохрічного терміну за період з 15.03.2016 по 15.07.2016 року складає 3474,05 грн, з яких заборгованість за основною сумою кредиту - 3310,57 грн та сума заборгованості за відсотками за користування кредитом - 163,48 грн. З метою захисту своїх прав ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звертається з позовною заявою про стягнення часткової заборгованості за кредитним договором, а саме сума заборгованості за період з 15.03.2016 року до 15.07.2016 року у розмірі 3474,05 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 3310,57 грн та суми заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 163,48 грн. У відповідності до ст. 625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу із урахуванням 3% річних за кредитним договором, а також у відповідності до ст. 625 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляції. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №RК53100443604В від 15.07.2013 року у розмірі 4118,53 грн, яка складається з: часткової суми заборгованості за кредитним договором за період з 15.03.2016 року по 15.07.2016 рік заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 3310,57 грн та сума заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 163,48 грн, (відповідно до графіку платежів), а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 19.05.2021р., становить 644,48 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»; стягнути сплачені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс». Ухвалою суду від 23.06.2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що не згоден з позовними вимогами, та вважає, що позивачем по справі було пропущено строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, а тому вважає необхідним застосувати строк позовної давності по даній справі та відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Як зазначено в п. 1 кредитного договору №R53100443604В від 15.07.2013 року, то ПАТ "ВТБ Банк" надав відповідачу грошові кошти в кредит на строк до 15 липня 2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20% річних. Пунктом 4.3. кредитного договору передбачено, що кредит та проценти за користування кредитом сплачуються позичальником згідно графіка повернення кредиту та процентів, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Згідно графіку повернення кредиту та процентів, кредит з процентами повинні бути повернуті за 36 місяців з дати його отримання. Кредитні кошти отримані 15.07.2013 р. в день підписання кредитного договору. Таким чином, згідно умов кредитного договору та графіку повернення кредиту і процентів - строк повернення кредиту є 15.07.2016 р. Тобто, право вимоги у банку виникло 15.07.2016 року, а до суду позивач звернувся 16.06.2021 року, тобто з порушення як строків позовної давності. про що свідчить наступне: Так, одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до умов кредитного договору сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконані зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з умовами кредитного договору №R53100443604В від 15.07.2013 року позичальник зобов`язаний погасити кредит, сплатити проценти за його користування та інші платежі за цим договором щомісячно у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів. Оскільки умовами договорів передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. Аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, вважає, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору зазначено періодичними/щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 6 квітня 2017 року у справі 6-522цс17, а також від 19 березня 2014 року у справі №6-20цс14. Розрахунком заборгованості за кредитним договором №R53100443604В від 15.07.2013 року підтверджується, що жодних платежів в рахунок погашення заборгованості за останні більш ніж 6 років від відповідача не надходило. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи вищевикладене, та той факт, що відповідачем з цим відзивом заявляється про застосування строків позовної давності, то він вважає за необхідне застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у зв`язку із порушенням строків на звернення до суду. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Щодо вказівки позивача по справі на ту обставину, що про порушення [PERSON] кредитних зобов`язань ТОВ "ФК "Прайм Альянс" дізналося лише з моменту переходу права вимоги до компанії, тобто з моменту укладання договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 р. та передачі всієї документації до нового кредитора, то це не відповідає дійсності, так як: - п. 6 договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22.06.2015 р. передбачено, що підписанням цього договору новий кредитор гарантує, що він ознайомився з фактичним станом заборгованостей та не має жодних зауважень до них; - п. 4 договору факторингу № 29/02/19-1 від 29.01.2019 р. передбачено, що підписанням цього договору фактор гарантує, що він ознайомлений з фактичним станом портфеля заборгованості, представленим йому клієнтом та не має до нього жодних зауважень. Таким чином, відповідач вважає, що у суду є усі підстави для відмови позивачу у задоволені заявлених ним позовних вимог у повному обсязі. Відповідач просить суд застосувати по даній справі строки позовної давності; відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" у задоволені позовних вимог заявлених по справі № 235/4348/21 - у повному обсязі. Позивач у відповіді на відзив зазначив, що не погоджуються з твердження відповідача виходячи з наступного. ТОВ «ФК «Прайм Альянс» довідалось про порушення його права лише після переходу до нього права вимоги, відповідно до договору факторингу, скористалось своїм правом і направило вимогу про погашення заборгованості з повідомленням про відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «Прайм Альянс» визначило строк, а саме надало боржнику період протягом 30-ти календарних днів для погашення заборгованості або зв`язатися з новим кредитором для узгодження вихідних умов подальшої сплати заборгованості. Однак, боржник не скористався своїм правом узгодження вигідних умов подальшої сплати заборгованості, не здійснив жодних дій на погашення заборгованою та не надав жодних заперечень щодо строків виконання зобов`язання та суми заборгованості яку вимагав погасити новий кредитор, з чого свідчить, що [PERSON] погодився з вказаними в вимозі умовами виконання зобов`язання. З підстав чого строк позовної давності має обраховуватись з дати закінчення пільгового терміну виконання зобов`язання вказаного в вимозі, тобто з 18.03.2019 року (про що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» подавало клопотання про поновлення строку позовної давності). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Даний підхід підтверджується висновком ВСУ №6-509цс17 від 05.07.2017 рок. вказано: «якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку». Тож, враховуючи трирічний термін позовної давності від 18.03.2019 року, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулось до суду про стягнення кредитної заборгованості та просить стягнути заборгованість в межах строку позовної давності в період з 15.03.2016 року до 15.07.2016 року. Щодо посилань відповідача на п. 4 договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, а саме, що: «підписанням цього договору фактор гарантує, що він ознайомлений фактичним станом портфеля заборгованості, представленим йому клієнтом та не має до нього жодних зауважень», зазначають: Відповідно до п. 6.1. договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року у відповідності до умов цього договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості. Звертають увагу суду, що портфель заборгованості - сукупність невиконаних грошових зобов`язань боржників перед клієнтом, які складаються із заборгованості боржників за тілом (основною сумою) кредиту, за неоплаченими відсотками за користування кредитом (п. 2.1. договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року). Відповідно до ст. 61 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону. Банківська таємниця це інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею (ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»). Реєстр боржників - документ, що містить перелік особистих даних (ім`я, прізвище) боржників та, в разі наявності, поручителів, розміри грошових зобов`язань кожного з боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про боржників/поручителів, разом з додатком у електронному вигляді (бази даних) (п.2.1. договору факторингу). Тобто, інформацію зазначену в реєстрі боржників в паперовому вигляді ТОВ «ФК «Прайм Альянс» отримав в день його підписання, а саме в день підписання договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року та виконання умов згідно з п. 7.1. цього договору. Окрім того, згідно з п. 8.3. договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року клієнт надає фактору електронний реєстр для формування письмових повідомлень (листів) боржникам та поручителям про відступлення права вимоги за кредитними договорами за формою, погодженою сторонами в додатку 4 до цього договору, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати внесення оплати у відповідності до п. 7.2. цього договору. Тобто, все вищезазначене підтверджує факт отримання ТОВ «ФК «Прайм Альянс» інформації про боржників, а саме перелік особистих даних, розміри грошових зобов`язань кожного з боржників із зазначеними сумами заборгованості, їх складовими та строками, що міститься в реєстрі боржників лише після підписання договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року. Отже, все вищезазначене свідчить, що дійсно ТОВ «ФК «Прайм Альянс» дізналося інформацію про боржників, в тому числі і про відповідача, саме з дня підписання реєстру боржників до договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року. Ухвалою суду від 25.10.2021 року призначено розгляд справи на 12.11.2021 року в режимі відеоконференції. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив суд застосувати строк позовної давності. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 15 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53100443604 В. Відповідно до договору [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 18900,00 гривень (а.с.6-7). Строк дії договору до 15 липня 2016 року з щомісячною. Сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20%. Надання кредитних коштів [PERSON] підтверджується меморіальним ордером №12192 від 15.07.2013 року (а.с.12). 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв. Відповідно до даного договору ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до [PERSON] за кредитним договором № R53100443604В від 15.07.2013 року (а.с.13-16, 17). Згідно реєстру прав вимоги № 1 до договору про відступлення права вимоги сума боргу [PERSON] становить 13693,25 грн, а саме: сума основного боргу за кредитом 5404,02; сума простроченого основного боргу за кредитом 6115,94; сума прострочених процентів 706,68; сума несплачених комісійних винагород 1466,61 (а.с.16). В матеріалах цивільної справи наявна копія повідомлення про відступлення прав вимог на ім`я [PERSON] від 22.06.2015 року, де відповідачу повідомляється про нового кредитора, про суму заборгованості (а.с.18). Доказів, які свідчать про факт отримання такого повідомлення, суду не надано, відповідачем факт отримання заперечується. 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладено договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором від 15.07.2013 року (а.с.19-21). Додатком 1 до договору факторингу є витяг з реєстру боржників в якому зазначено, що дата видачі кредиту [PERSON] 15.07.2013, дата закінчення договору - 15.07.2016 року, загальна сума заборгованості - 13693,25 гривень (а.с.22). Згідно витягу з акту приймання-передачі документації боржників, який є додатком 2 до договору, передано кредитну справу [PERSON] (а.с.23). В матеріалах цивільної справи наявне повідомлення про відступлення прав вимог від 18.02.2019 року та вимога про погашення кредитної заборгованості від 18.02.2019 р., адресовані [PERSON] . Доказів, які свідчать про факт отримання відповідачем вимоги та повідомлення, суду не надано, відповідачем факт отримання заперечується. Позивачем стверджується, що про порушення [PERSON] кредитних зобов`язань ТОВ «ФК «Прайм Альянс» дізналося лише з моменту переходу права вимоги до компанії, тобто з моменту укладення договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року та передачі всієї документації до нового кредитора, а отже позивач вважає за необхідне обраховувати строк позовної давності з 18.03.2019 року про що додають клопотання про поновлення строків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наявних матеріалів справи, ПАТ «ВТБ Банк» належним чином виконало свої договірні зобов`язання, та надало відповідачу кредитні кошти в сумі 18900 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 12192 від 15.07.2013 року (а.с.12) та не заперечується відповідачем. Проте, відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в порядку і строки, визначені кредитним договором, не виконав, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 13693,25 гривень. Позивач, реалізуючи свої права на отримання заборгованості за кредитним договором, звертається до суду з проханням стягнення з відповідача заборгованості в межах трирічного терміну за період з 15.03.2016 по 15.07.2016 року складає 3474,05 грн, з яких заборгованість за основною сумою кредиту - 3310,57 грн та сума заборгованості за відсотками за користування кредитом - 163,48 грн. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, право вимоги за яким згідно договорів факторингу належить позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс». За таких обставин, право позивача на отримання належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань є порушеним та підлягає захисту. Разом з цим, відповідач у відзиві на позовну заяву та його представник у судовому засіданні зазначають, що строк виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором визначено 15.07.2016 року, позов подано до суду 22.06.2021 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, визначеного ст.257 ЦК України, відтак, вимагає застосування передбачених законом наслідків спливу позовної давності, що є підставою для відмови в позові. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається ст.261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Однак, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як було встановлено судом, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. При цьому, додатком до договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року є Витяг з реєстру боржників, в якому міститься дані про наявність заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором №R53100443604B від 15.07.2013 року в розмірі 13693,25 грн. Додатково суд звертає увагу на той факт, що у вказаному реєстрі боржників визначено дату закінчення договору споживчого кредиту - 15.07.2016 року (а.с.22). Отже, станом на момент укладення договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, позивач був обізнаний про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором та терміном виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно кредитного договору №R53100443604B від 15.07.2013 року, строк дії договору закінчився 15.07.2016 року. Докази пролонгації кредитного договору чи докази зупинення перебігу позовної давності в матеріалах справи відсутні. До матеріалів позовної заяви позивачем долучено довідку за № 5278, в якій зазначено, що загальна сума непогашеної заборгованості станом на 19.05.2021 року становить 13693,25 гривень. В період з 22.06.2015 року по 29.01.2019 року [PERSON] на рахунок ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не було сплачено жодного платежу за кредитним договором. У період з 09.12.2020 по 08.02.2021 року на рахунок ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надійшли кошти, а саме: 9.12.2020 р. - 1277,24 грн, 12.01.2021 р. - 1461,22 грн, 08.02.2021 р. - 2274,71 грн. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду по справі № 235/564/21 від 31.03.2021 року дані кошти зобов`язано повернути [PERSON] . Отже, станом на 21.05.2021 року залишок заборгованості становить 13693,25 гривень (а.с.30). З вказаної довідки вбачається, що відповідач [PERSON] не сплачував кошти в рахунок повернення кредиту з 22.06.2015 року. Таким чином, з цієї дати у кредитора виникло право звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Умовами кредитного договору № R53100443604B від 15.07.2013 року сторони погодили, що кредит повертається, в проценти та комісія сплачуються позичальником 15 числа кожного місяця у відповідності до графіка , який є невід`ємною частиною кредитного договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості та реальної процентної ставки )п. 433 кредитного договору). Відповідно до умов кредитного договору, строк кредитування з 15.07.2013 року по 15.07.2016 року. Судом не встановлено підстав для переривання позовної давності. Таким чином, перебіг строку позовної давності закінчився 15.07.2019 року. Суд відхиляє довід позивача про те, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» дізналось про існування боргу лише 29 січня 2019 року, тобто після укладення договору факторингу № 29/01/19-1, оскільки, відповідно до ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Однак, позовна заява надійшла до суду 22.06.2021 року, тобто поза межами трирічного строку, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. При цьому клопотання позивача про поновлення пропущеного строку позовної давності є безпідставним та не заслуговує на увагу у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів поважності причини пропуску або інших наявних у нього перешкод для своєчасного звернення до суду за даним позовом у період з 29.01.2019 (з моменту переходу до позивача права вимоги до відповідача за даним кредитним договором). Таким чином, станом на дату подання позову строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом закінчився. Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, то позовна давність спливла і до вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом та інфляційних втрат і 3% річних, оскільки такі нараховані на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність пропущена. Аналогічні висновки викладені у постановах КЦС ВС по справі №336/2166/17 від 15.02.2019 та по справі №501/1571/15-ц від 08.11.2019р. Враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» подало позов, який є обґрунтованим, із пропуском строку, передбаченого статтею 257 ЦК України, а його клопотання про його поновлення є безпідставним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову на підставі статті 267 ЦК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed