Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

06.12.2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25 січня 2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за місцем проживання позивача за адресою : [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу син періодично мешкає то з позивачем, то з відповідачкою. Позивач займається вихованням та навчанням сина, який навчається у школі І-ІІІ ступенів № 21 м. Чернігова, забезпечує дитину всім необхідним для його навчання та розвитку, в разі хвороби дитини звертається до лікаря. Позивач має постійне місце проживання, працює, має стабільний дохід для утримання дитини. Син сторін бажає проживати разом з позивачем. Згідно судового наказу, виданого Городнянським районним судом Чернігівської області 25.03.2019 року, позивач сплачує на користь відповідачки аліменти на утримання сина, які відповідачка витрачає на власні потреби. Відповідачка зловживає спиртними напоями, притягувалась до адміністративної відповідальності, налаштовує сина проти позивача, з приводу чого виникають конфлікти. На думку позивача, відповідачка не забезпечує нормальні безпечні для здоров`я дитини умови проживання. Проживання сина разом з позивачем відповідає інтересам дитини. Позивач стверджує, що не має бажання чинити перешкоди у спілкуванні відповідачки з сином, готовий сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування матері. Ухвалою судді від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у зазначеній справі. На стадії підготовчого провадження від сторони відповідача до суду надійшов відзив на позов, за змістом якого відповідачка заперечує проти позовних вимог повністю та просить позовну заяву залишити без задоволення, у зв`язку з недоведеністю підстав для зміни місця проживання її сина. Доводи позивача про те, що відповідачка зловживає алкогольними напоями та витрачає на це кошти, які отримує від позивача на утримання сина, відповідачка вважає безпідставними та необґрунтованими. Твердження позивача про те, що відповідачка не може забезпечити нормальних безпечних для здоров`я дитини умов проживання, відповідачка вважає хибними та такими, що спростовуються актом обстеження умов її проживання від 09.01.2020 року, який був складений провідним спеціалістом сектору профілактичної роботи та соціального захисту дітей служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові. Відповідачка винаймає окрему кімнату у квартирі, яка обладнана відповідними меблями та побутовими пристроями та в якій для дитини створено місце для занять, відпочинку. Відповідачка постійно купує продукти харчування, одяг, іграшки та інші предмети побуту для гарного виховання та розвитку дитини. У серпні 2018 року відповідачка забезпечила відпочинок дитини на узбережжі Чорного моря. Відповідачка бере участь у вихованні дитини, постійно відвідує школу, цікавиться успіхами сина у навчанні, бере активну участь у житті класу, докладає зусиль, щоб дитина відвідувала гуртки, зокрема курси англійської мови та спортивну секцію. Також відповідачка нарівні з позивачем піклується про здоров`я сина. Відповідачка має вищу педагогічну освіту, тривалий час працювала вихователькою у дошкільних навчальних закладах. До 06.01.2020 року син сторін проживав разом з відповідачкою, однак 06.01.2020 року позивач самочинно змінив місце проживання сина, забравши його до себе та обмеживши у часі спілкування з матір`ю, що для малолітньої дитини несприятливо позначається на розвиткові. Відповідачка вважає, що оскільки вона забезпечена житлом, має добрі житлові умови, завжди належним чином піклується про розвиток, стан здоров`я та навчання сина, не має хронічних захворювань, з народження займалася доглядом за сином, при цьому виконувала усі обов`язки з організації домашнього побуту, отже створила всі можливі та необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, підстави для зміни місця проживання малолітнього сина відсутні, а розлучення дитини у малолітньому віці з матір`ю може вкрай негативно вплинути на його подальший розвиток. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позові. Підтвердили обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка та її представник у судовому засіданні просили врахувати малолітній вік дитини та відмовити у задоволенні позову, оскільки заявлені вимоги не підтверджені належними доказами справи. Вважають, що не підтверджено наявність обставин, які б викликали необхідність розлучення малолітнього сина сторін з його матір`ю, не підтверджені факти ухилення відповідачки від виховання і матеріального забезпечення сина, або неналежного виконання відповідачкою своїх материнських обов`язків. Представник третьої особи - Новозаводської районної у м. Чернігові ради як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини та підтримує висновок цього органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . ( а.с. 169-171, 208). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши думку малолітнього [PERSON] з приводу вирішення спору, допитавши в судовому засіданні свідків та дослідивши усі письмові докази по справі, оцінивши докази відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Чернігів, його батьками згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно, зазначені: [PERSON] та [PERSON] . ( а.с. 7). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 січня 2018 року у справі № 751/9073/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. ( а.с. 8 ). З довідки № 9991 від 11.09.2019 року Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про склад сім`ї, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані : власник - [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] . ( а.с. 9 ). Дослідженням довідки ФОП " [PERSON] " від 23.10.2019 року № 7 встановлено, що [PERSON] працює у ФОП " [PERSON] " з 22.10.2019 року на посаді торгівельного агенту зі збуту. ( а.с. 18 ). З довідки Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова від 31.10.2019 року № 17 встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів згідно судового наказу № 732/40/19, який виданий Городнянським районним судом Чернігівської області 25.03.2019 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , станом на 31.10.2019 року відсутня. ( а.с. 12 ). З досліджених довідок адміністрації Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 21 Чернігівської міської ради Чернігівської області від 13.09.2019 року встановлено, що батько [PERSON] - [PERSON] бере участь у вихованні дитини, постійно відвідує школу, цікавиться її успіхами у навчанні, бере активну участь у житті класу. Користується повагою серед батьківської громадськості. ( а.с. 10-11 ). За інформацією адміністрації комунального некомерційного підприємства "Дитяча поліклініка № 1" Чернігівської міської ради від 31.10.2019 року № 01-29/933 на прийом до лікаря дитину, [PERSON] , [INFO] , приводить батько або мати. ( а.с. 17 ). Дослідженням копії трудової книжки [PERSON] встановлено, що відповідачка протягом 2014-2019 років працювала вихователем у дошкільних дитячих закладах м.Чернігова. (а.с.61-68) За даними характеристики, виданої Чернігівським дошкільним навчальним закладом № 32 "Веселка", центр активного фізичного та духовного розвитку, від 08.01.2020 року № 04 встановлено, що [PERSON] , працювала у дошкільному навчальному закладі № 32 "Веселка" з 14 листопада 2017 року по 05 вересня 2018 року вихователем. За час роботи в дошкільному закладі добросовісно ставилася до своїх посадових обов`язків. Трудову дисципліну не порушувала. Конфліктів з колегами та батьками вихованців не мала. 05 вересня 2018 року звільнилась в порядку переведення до дошкільного навчального закладу № 64 міста Чернігова. ( а.с. 69 ). З дослідженої довідки адміністрації Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 21 Чернігівської міської ради Чернігівської області від 13.01.2020 року встановлено, що матір [PERSON] - [PERSON] бере участь у вихованні дитини, постійно відвідує школу, цікавиться її успіхами у навчанні, бере активну участь у житті класу. Користується повагою серед батьківської громадськості. ( а.с. 52 ). Наданими сторонами платіжними документами та товарними чеками підтверджені факти сплати за харчування дитини у школі та факти придбання дитячого одягу та дитячих товарів для сина як позивачем, так і відповідачкою (а.с.19-20, 50-51) Дослідженням акту обстеження умов проживання у помешканні за місцем проживання відповідачки за адресою [ADDRESS] малолітньому [PERSON] створені усі умови для навчання та відпочинку. ( а.с. 49 ). З дослідженого висновку від 16.10.2019 року, затвердженого начальником ЧВП ГУНП в Чернігівській області, про результати перевірки за повідомленням громадянина [PERSON] встановлено, що проведення перевірки закінчено, факти неналежного виконання відповідачкою батьківських обов`язків не знайшли підтвердження. (а.с.14) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її син навчається з [PERSON] в одному класі. Вказала, що відповідачка постійно піклується про розвиток та навчання свого сина [PERSON] . Свідок охарактеризувала [PERSON] як відповідальну матір, яка постійно відвідує школу, цікавиться успіхами сина у навчанні, бере активну участь у житті класу. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сусідом відповідачки. Останню охарактеризував позитивно, вказав, що за період проживання в квартирі відповідачка не порушує громадський порядок та спокій сусідів, алкогольними напоями не зловживає. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання з`являється з досягненням у дитини віку 10 років. При з`ясуванні думки дитини щодо місця його проживання, [PERSON] суду пояснив, що він любить обох батьків, виявив бажання проживати з батьком. З наведених доказів вбачається, що обидві сторони відповідально ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, мають позитивні характеристики, належні матеріально-побутові умови для забезпечення потреб малолітнього сина [PERSON] . Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В силу ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з таким висновком, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновку № 53 від 10 березня 2020 року органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові міської ради щодо захисту прав та інтересів малолітньої дитини [PERSON] , орган опіки та піклування вважає, що у матері дитини [PERSON] створені умови для проживання та виховання сина. Заява позивача про нецільове використання відповідачкою аліментів не знайшла підтвердження. Позивач пояснив, що 07.01.2020 року забрав сина до себе додому без попереднього узгодження з відповідачкою. Згідно з висновком органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові міської ради про визначення місця проживання малолітнього, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю. (а.с.171-172) Суд приймає до уваги вказаний висновок органу опіки та піклування, яким затверджені пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, оскільки висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтованим. Принципом 6 Декларації з прав дитини визначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливе, рости під опікою та під відповідальністю своїх батьків та у всякому випадку в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коди мають місце виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Такі виняткові обставини передбачені чинним національним законодавством України, а саме ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, яка закріплює, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» судам роз`яснено, що, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Суд виходить із того, що хоча обидві сторони мають прийнятні умови для життя та виховання сина, місце проживання малолітньої дитини сторін, яка в будь-якому випадку в силу віку потребує щоденної жіночої ласки і турботи, материнської любові, на думку суду, не може бути визначене з батьком. Прихильність хлопчика до батька, не є, на думку суду, достатньою підставою для розлучення дитини з матір`ю. За умови проживання дитини з матір`ю позивач має достатньо можливостей як батько, впливати на виховання сина і формування його особистості, на гармонічний розвиток його здібностей і талантів. Сторони проживають в одному населеному пункті, і батько об`єктивно не позбавлений можливості щоденного спілкування з сином, у випадку проживання дитини з матір`ю. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження неналежної поведінки відповідачки сторона позивача посилалася на письмові докази, які підтверджують факт притягнення 19.01.2018 року та 19.11.2019 відповідачки до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насилля відносно позивача, який скаржився до поліції з приводу неправомірної поведінки з боку відповідачки, а також факти притягнення відповідачки протягом 2019 року до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП та 175-1 КУпАП.(а.с.162-166) Вказані докази справи хоча і свідчать про факти неправомірної поведінки відповідачки, однак достовірно не підтверджують факт зловживання відповідачкою спиртними напоями, або факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків. Позивач не спростував доказів відповідачки, що вона працює, має дохід, належні умови проживання, тобто не надав доказів про наявність виняткових обставин, з урахуванням яких дитина має бути розлучена зі своєю матір`ю. Таким чином, беручи до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, малолітній вік дитини, відсутність виключних обставин, які б викликали крайню необхідність розлучення малолітньої дитини з його матір`ю, відсутність доказів ухилення відповідачки від виховання і матеріального забезпечення сина, а також враховуючи принцип, закріплений в ст.141 СК України, про рівність прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей і, що розірвання шлюбу та проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє їх від обов`язків щодо дітей, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, понесені позивачем у виді сплати судового збору, покладаються на позивача

Outcome: dismissed