Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

06.11.2013 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі відділ освіти), Петриківської районної ради Дніпропетровської області (далі районна рада), яким просить поновити його на роботі на посаді директора районного комунального закладу освіти Червонопартизанська неповна середня загальноосвітня школа (далі Червонопартизанська НСЗШ); стягнути з відділу освіти середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.10.2013 року до дня поновлення на роботі; стягнути з відповідачів в якості відшкодування моральної шкоди по 5 000 грн. з кожного; визнати працюючим на посаді Червонопартизанської НСЗШ за трудовим договором, що укладався на невизначений строк; рішення сесії районної ради від 11.10.2013 року №248-28/VI визнати незаконним в частині звільнення. Рішенням Петриківського районного суду від 17 лютого 2014 року позовну заяву залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2014 року встановлено, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а також щодо частини позовних вимог про стягнення з відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в якості відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.; стягнення з Петриківської районної ради Дніпропетровської області в якості відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.; визнання [PERSON] працюючим на посаді директора районного комунального закладу освіти Червонопартизанська НСЗШ за трудовим договором, що укладається на невизначений строк; визнання незаконним рішення сесії Петриківської районної ради №248-29/V від 11 жовтня 2013 року в частині звільнення [PERSON] У відповідності до п. 1,4 ч 1. ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, не ухвалене рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним доповнити рішення суду, ухвалити додаткове рішення та зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону України "Про освіту" навчальний заклад очолює його керівник (завідуючий, директор, ректор, президент тощо). Керівники навчальних закладів, що є комунальною власністю, призначаються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері освіти, відповідними обласними, міськими, районними органами управління освітою за попереднім погодженням з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. За змістом ст. 26 Закону України "Про загальну середню освіту" трудові відносини в системі загальної середньої освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Призначення на посаду та звільнення з посади керівника державного та комунального загальноосвітнього навчального закладу здійснює відповідний орган управління освітою. За приписами ч.ч. 1, 4 ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Таким чином, оскільки Червонопартизанська НСЗШ є комунальним закладом освіти, Петриківська районна рада Дніпропетровської області враховуючи положення ст. 65 ГК України мала право, як власник комунального навчального закладу, на визначення форми та умов договору із керівником цього закладу, в тому числі встановлення порядку припинення трудових відносин. 11.10.2013 року одноголосно прийнято рішення №248-28/VI про звільнення позивача 11.10.2013 року із займаної посади. При цьому безпосередньо юридичною підставою звільнення з посади став наказ відділу освіти від 11.10.2013 року №111-к, що відповідає вищезазначеним вимогам закону. Отже підстави для визнання незаконним рішення сесії Петриківської районної ради №248-29/V від 11 жовтня 2013 року в частині звільнення [PERSON] відсутні. Відмовляючи в задоволенні позову, суд дійшов висновку про дотримання відповідачами вимог чинного законодавства при попередженні позивача про припинення терміну дії контракту та відсутність законних підстав для визнання трудового договору укладеним на невизначений термін. Враховуючи, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та визнання працюючим на посаді директора є похідними від вимоги про поновлення на роботі, в їх задоволенні також слід відмовити. Виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч.4 ст. 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від оплати судових витрат, а відповідачами не надано доказів понесення таких витрат, суд не здійснює розподілу судових витрат між сторонами.

Outcome: dismissed