Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Представник позивачки, [PERSON], що діє на підставі довіреності від 16.06.2015 року та в інтересах позивачки [PERSON], та позивач [PERSON] звернулись до суду з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,14 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку і 0,04 га для ведення особистого селянського господарства, яка за життя належала [PERSON], померлому [INFO], в рівних долях, по 1/2 частині кожному. З позову виходить, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким він заповів позивачам в рівних частках все належне йому майно (окрім грошових вкладів). До складу спадщини увійшла в тому числі земельна ділянка площею 0,14 га, розташована по [ADDRESS]. 22 грудня 2009 року позивачами були подані заяви до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Спадкоємцем, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, є дочка померлого - [PERSON]. У встановлений законом строк вона подала заяву про відмову від спадщини. Спадкова земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії [NUMBER], виданого 01 жовтня 2004 року Городнянською міською радою Чернігівської області на підставі рішення 04 сесії 23 скликання від 30 березня 1999 року та 11 сесії 24 скликання від 13 липня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю за № 56. Під час огляду представлених документів, нотаріус виявила, що Державний акт [NUMBER] не відповідає вимогам законодавства, а саме: всупереч діючої Інструкції він заповнений від руки, кадастровий номер земельної ділянки має незастережні виправлення, крім того, з його змісту він виданий на одну земельну ділянку, а фактично він оформлений на дві земельні ділянки різного цільвого призначення: 0,10 га для обслуговування житлового будинку та 0,04 га для ведення селянського господарства. У зв"язку з невідповідністю вказаного Державного акта на землю нормам законодавства нотаріус письмово відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину. Зазначені обставини є перепоною для оформлення спадкових прав позивачів в нотаріальному порядку, у зв"язку з чим вони змушені звернутися до суду . Ухвалою судді від 10 липня 2015 року провадження у зазначеній справі відкрито. В судове засідання представник позивачки та позивачка [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] та представник позивачки [PERSON] - [PERSON], надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити ( а.с. 43, 44) Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.( а.с. 61). Третя особа - [PERSON], в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.45). Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Городнянському районі Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. ( а.с. 41). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представники третіх осіб - реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції в Чернігівській області та Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с.46, 63), про причину неявки суд не повідомлено. Неявка в судове засідання третьої особи не перешкоджає судовому розгляду справи. Відповідно до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими, а визнання даного позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в місті Городня Чернігівської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Як свідчать матеріали справи, спадкодавцю згідно Державного акту [NUMBER] належала земельна ділянка загальною площею 0,14 гектару, яка фактично складається з 2-ох земельних ділянок різного цільового призначення: площею 0,10 га для обслуговування жилого будинку, кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,04 га для ведення селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] / а.с. 14, 22/. За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 17 грудня 2008 року, державним нотаріусом Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, Тихоновою Є.М./а.с.12/. Відповідно до цього заповіту спадкодавець визначив спадкоємцями в рівних частках всього його майна (крім грошових вкладів у всіх банківських установах) - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За даними Державної нотаріальної контори Городнянського району 22.12.2009 року було відкрито спадкову справу за № 387/2009 до майна [PERSON], померлого [INFO]. 22.12.2009 року [PERSON], та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини за заповітом (а.с.50, 52). Заявою від 22.12.2009 року [PERSON] відмовилася від обов`язкової частки у спадщині. /а.с.49/. Як встановлено судом, позивачі на момент розгляду справи є єдиними спадкоємцями за заповітом належного спадкодавцеві майна. Після смерті [PERSON] позивачі прийняли спадщину. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину [PERSON], під час розгляду справи не встановлено. Дослідженням листа завідувача Городнянської районної державної нотаріально контори від 06.07.2015 року № 810/02-14 встановлено, що при зверненні позивачів до нотаріуса за видачею їм свідоцтв про право на спадщину на спірну земельну ділянку останньою було виявлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] не відповідає вимогам законодавства. Вказаний Державний акт заповнений від руки, що суперечить п.2.9 Інструкції про порядок складання видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року, відповідно до якого, заповнення державних актів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки. Також нотаріусом встановлено, що цей Державний акт виданий на 2 земельні ділянки різного цільового призначення. Крім того кадастровий номер земельної ділянки, зазначений в Державному акті, має незастережні виправлення. У зв"язку з цим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкову земельну ділянку. (а.с. 23) З витягу з рішення Городнянської міської ради Чернігівської області від 30.03.1999 року встановлено, що цим рішенням [PERSON] передано в приватну власність дві земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,10 га та для ведення селянського господарства - 0,03 га. (а.с.17) З витягу з рішення Городнянської міської ради Чернігівської області від 13.07.2004 року встановлено, що цим рішенням [PERSON] передано в приватну власність ще частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] для ведення селянського господарства - 0,01 га.(а.с. 17зв.) Дослідженням Державного акту [NUMBER] встановлено, що він заповнений від руки та має незастережні виправлення в написанні кадастрового номеру земельної ділянки (а.с. 14) Зі змісту ч.1 ст.19, ч.1 ст.79 та ч.1 ст.126 Земельного кодексу вбачається, що державним актом посвідчується право власності на одну, тобто одиничну земельну ділянку, яка має визначену площу, межі, кадастровий номер, цільове призначення. Форма та зміст самого Державного акту також вказують на те ж саме. І неможливо існування земельної ділянки, землі якої мають 2 чи більше цільових призначень. Пунктом 1 глави 8 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства. Неправильне заповнення бланку Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім"я власника земельної ділянки [PERSON] є перешкодою у видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину на спірні земельні ділянки, які у вказаному вище Державному акті на землю зазначені як одна земельна ділянка. Відповідно до п. "г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі прийняття спадщини. Якщо це право власності оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності( ст. 392 ЦК України). Оскільки позивачі не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, а матеріалами справи підтверджується право власності спадкодавця [PERSON] на спірні земельні ділянки, це право власності на спірні земельні ділянки за позивачами має бути визнано судом в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи наведене,

Outcome: approved