Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду зі позовом, який у судовому засіданні був уточнений, зазначивши, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON]. Квартира за адресою: [ADDRESS] належала позивачці, її батькам [PERSON], [PERSON] та її сину [PERSON] по ? частці на підставі свідоцтва про право власності від 07 травня 1998 року. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі. [INFO] [PERSON] померла. Спадщину після її смерті на 1/8 частку квартири прийняла позивачка, а також на 1/8 частку квартири прийняв спадщину її чоловік-[PERSON], оскільки проживали зі спадкодавцем на день її смерті. [INFO] помер батько позивачки-[PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] на належні йому 3/8 частки квартири прийняла позивачка, оскільки проживала зі спадкодавцем на день його смерті. Позивачка звернулась для оформлення спадщини до Четвертої державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено в оформлені спадщини, тому що її батьки не зареєстрували право власності на належні їм частки квартири. Цей факт підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 грудня 2013 року. Також факт відсутності реєстрації права власності підтверджується довідкою характеристикою БТІ від 22 листопада 2013 року. Позивачка просить визнати, що право власності на 1/8 частку квартири за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], встановити факт прийняття спадщини [PERSON], померлим [INFO] на 1/ 8 частку квартири за адресою: [ADDRESS] після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO], визнати, що право власності на 3/8 частки квартири за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. У судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, до початку розгляду справи представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Управління комунальним майном Луганської міської ради до судового засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. У судовому засіданні встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних частках на підставі свідоцтва про право власності від 07 травня 1998 року (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 23 серпня 1949 року (а.с.5). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області (а.с.8). [INFO] помер [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області (а.с.9). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 06 грудня 2013 року позивачка звернулась до Четвертої луганської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих [PERSON] та [PERSON] на частку квартири [ADDRESS], однак відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 грудня 2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на вищезазначену частку квартири не було зареєстровано спадкодавцями за життя (а.с.18,19). Відповідно до вказаної постанови встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] в Четвертій Луганській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 35/2013 року і 26 січня 2013 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на невиплачену пенсію в рівних частках кожному спадкоємцю, а саме: [PERSON] та [PERSON]. Згідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право власності на інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 1.5 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб. При цьому п. 10 Додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна є, зокрема, рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Як зазначено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування " уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ст. 392 ЦКУ власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на 1/8 частку квартири за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян розглядається в судовому порядку. У відповідності до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець , який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину , якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Оскільки [PERSON] мешкав зі [PERSON] на день її смерті, що підтверджується довідкою МКП «Центржилком» № 240 від 12 листопада 2013 року, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON], [PERSON] фактично прийняв спадщину на 1/8 частку квартири за адресою: [ADDRESS]. А тому,

Outcome: approved