Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

06.05.2014 року ПАТ "Банк "Форум", звернувся до суду з позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством "БАНК ФОРУМ" за кредитним договором №0108/07/19-Z від 13 вересня 2007 року, що укладений між Акціонерним комерційним банком "Форум", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ" та [PERSON] в сумі - 18736,52 доларів США та штрафних санкцій у вигляді штрафу та пені в загальному розмірі в розмірі - 13 993 грн. 53 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру №92, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею-35,8 кв.м., житловою площею-19,6 кв.м., що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу (ВЕВ №179967), посвідчений 19.08.2006 р. [PERSON] приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу р. №7293 шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною реалізації предмета іпотеки встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Кошти отримані від реалізації предмету іпотеки направити на погашення кредитної заборгованості [PERSON] перед ПАТ "БАНК ФОРУМ" на рахунок № 29090937000212, МФО: 322948, Код ЄДРПОУ 21574573, Отримувач: ПАТ "БАНК ФОРУМ". Представник позивача в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність не прибувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно до ст.509 Цивільного Кодексу України (далі по тексту ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання згідно ст.ст.11, 509 ЦК України виникають зокрема з договору. Відповідно до ст.1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок сплати яких встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.526 Цивільного Кодексу України закріплює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк для його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі статтями 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Стаття 525 Цивільного Кодексу України не допускає відмови в односторонньому порядку від виконання зобов'язань по договору. Ст.1 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.7 п.1 ЗУ "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Пунктами 2.2, 3.4.1, 3.4.2 іпотечного договору передбачено право Банку у випадку невиконання Боржником зобов'язань за кредитним договором, задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки, які є на момент фактичного задоволення, зокрема - суму боргу, проценти, неустойку, збитки, завдані простроченням виконання, витрати, пов'язані з утриманням та зверненням стягнення на предмет іпотеки достроково. Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основногЬ зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст.35 Закону України "Про іпотеку" та до п.5.5 договору іпотеки у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Частиною 2 ст. 591 ЦКУ передбачено, що початкова ціна продажу предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. В частині 2 ст. 43 ЗУ "Про іпотеку" зазначено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. З ст. 549 ЦКУ пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За загальним правилом частини першої статті 624 ЦК України неустойка підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (штрафна неустойка). Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 8 ЗУ „Про іпотеку" та відповідно п.п.3.1.1 іпотечного договору Іпотекодавець зобов'язаний на період фактичної дії іпотечного договору застрахувати за власний рахунок Предмет іпотеки в повному обсязі від всіх видів ризику на користь Іпотекодержателя. Строк дії договору добровільного страхування майна фізичних особі № 6338407 від 20.11.2008 року закінчився - 20.11.2009 року. Договір страхування Відповідачем на новий строк не укладався. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином, неповернення Відповідачем 1 кредитних коштів та сплати відсотків за користування ним є порушенням зобов'язання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. П. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі" передбачено: "У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю")." Відповідно до обставин справи правовідносини, що склалися між Позивачем та Відповідачем, підпадають під дію ч. 2 ст. 192 ЦК України, ч. З ст. 533 ЦК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Позивач отримав банківську ліцензію [NUMBER] на право здійснення банківських операцій та Дозвіл [NUMBER]-3 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та 4 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" згідно з додатком. П.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено: У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 ст. 533 ЦКУ". Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ч. 4 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Судом встановлено, що 13 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "Форум" правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ„БАНК ФОРУМ" та громадянкою України [PERSON] був укладений кредитний договір №0108/07/19-Z та додаткова угода б/н до нього від 17.09.2010 року. Згідно з Кредитним договором Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) у розмірі - 30000,00 доларів США на споживчі потреби зі строком користування по 12 вересня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13,0 % річних. Свої зобов'язання по Кредитному договору банк виконав в повному обсязі, а саме: 13.09.2007 року надав кредитні кошти в розмірі 30000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №11389 від 13.09.2007 р. Починаючи з 21.01.2009 року Відповідачем систематично порушувались умови п.п.2.3, 3.3.2 та п.3.3. кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами Позивач неодноразово письмово повідомляв Відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором, необхідність її погашення, а саме на адресу Відповідача направлялись листи № 1245/2000 від 13.03.2014 р., №1128/2000 від 04.02.20014 р„ №231/2000 від 25.12.2013 р., але вони залишені без задоволення й заборгованість перед позивачем до цього часу не погашена. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та Відповідачем було укладено 13.09.2007 року іпотечний договір б/н, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №10095 (далі по тексту - Договір іпотеки), відповідно до якого Відповідач передав Позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира №92, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею-35,8 кв.м., житловою площею-19,6 кв.м. Предмет іпотеки є власністю Відповідача на підставі договору купівлі-продажу (ВЕВ №179967), посвідчений 19.08.2006 р. [PERSON] приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу р. №7293. У зв'язку з невиконанням Відповідачем зобов"язань, що випливають із кредитного договору, Позивачем були направлені вимоги про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобов"язання за кредитним договором №0117/08/19-ZNv від 19 серпня 2008 року (№ 1245/2000 від 13.03.2014 р., №1128/2000 від 04.02.20014 р) з вимогою про дострокове виконання зобов'язання по кредитному договору в тридцяти денний строк та попередження про те, що у разі незадоволення у добровільному порядку зазначених у повідомленні вимог буде розпочато процедуру примусового звернення стягнення на. предмет іпотеки. Також у вказаному листі містилась вимога про добровільне звільнення нерухомого майна, а саме квартири, яка є забезпеченням по кредитному договору протягом тридцяти днів з дня отримання вказаної вимоги. Вимога Відповідачем була залишена без задоволення та реагування. Станом на 28.04.2014 року Відповідачу за порушення кредитних зобов'язань нарахована пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами в розмірі - 790,07 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає - 8 993 грн.53 коп. Відповідачу неодноразово були направлені вимоги з проханням застрахувати заставне майно, але вимоги були проігноровані Відповідачем. Станом на 28 квітня 2014 року [PERSON] має наступну заборгованість за Кредитним договором №0108/07/19-2 від 13.09.2007 року укладеним з ПАТ "БАНК ФОРУМ" : 227275,10 грн.

Outcome: approved