Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому прохав стягнути з відповідача на його користь не донараховану суму страхового відшкодування в сумі 11 010 грн. 25 коп. та судовий збір. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 31.07.2012 року о 18:40 год. на перехресті вулиць Жовтнева та Куйбишева в м. Полтаві з вини власника автомобіля мерседес сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача марки Peugeot, модель 206 СС, д.н.з. [NUMBER], яким він керував, зазнав пошкоджень на суму згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження 40 422 грн. 86 коп. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля мерседес була застрахована згідно з полісом страхування ОСЦПВ № АВ 2125393 від 07.12.2011 року. Позивач звернувся до Полтавської філії публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" із повідомленням про страховий випадок. У червні 2013 року позивач отримав листа від ТОВ "ЄвроАсистанс", яке діє від імені ПАТ "УСК "Гарант-Авто" згідно з договором доручення №277/14/2300 від 01.11.2011 року, в якому прохало надати фотографії із висновку №18-10 від 30.10.2012 року чіткої якості для визначення розміру страхового відшкодування, копію паспорту та реквізити банківського рахунку. У вересні 2013 року ТОВ "ЄвроАсистанс" листом повідомило позивача, що розмір страхового відшкодування складає 29 412 грн. 43 коп. Після отримання вказаного листа позивач звернувся до Полтавської філії публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" та прохав відшкодувати завдану шкоду у повному обсязі. У листопаді 2013 року він знову отримав від ТОВ "ЄвроАсистанс" листа, в якому від нього знову вимагали фотографії деяких запчастин, які він надав. У грудні 2013 року, майже через півтора роки після подачі повідомлення про страховий випадок, позивачу на рахунок були перераховані відповідачем кошти у сумі 29 412 грн. 43 коп. Різницю між сплаченою сумою та реальними збитками, які були завдані в результаті ДТП, та становить 11 010 грн. 25 коп. виплачено не було. На неодноразові звернення позивача вищезгадану різницю не відшкодовано. В усній формі позивачу повідомили, що відповідач не має на даний час коштів, щоб провести виплату, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Від відповідача письмових заперечень, пояснень чи заяв на адресу суду не надходило. Від третьої сторони по справі надійшла пояснення, відповідно до якого між ТОВ "ЄвроАсистанс" та ПАТ "УСК "Гарант-Авто" був укладений договір доручення від 01.11.2011 року № 277/14/2300. 30.01.2014 року був укладений додатковий договір доручення, яким припинено дію договору доручення. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував у повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідачів на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля марки Peugeot, модель 206 СС, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 7,8). 02.08.2012 року позивач, відповідно до вимог ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", повідомив відповідача ПАТ УСК "Гарант Авто" про ДТП, яка сталася 31.07.2012 року о 18:40 хв. на перехресті вулиць Жовтнева та кільце Куйбишева в м. Полтаві. На іншого учасника ДТП - водія автомобіля мерседес, був складений протокол (а.с.9,10). Згідно з висновком № 18-10 експертного автотоварознавчого дослідження, складного 30.10.2012 року судовим експертом Поляницею І.В., вартість завданих в результаті ДТП пошкоджень автомобілю марки Peugeot, модель 206 СС, д.н.з. [NUMBER], становить 40 422 грн. 68 коп. (а.с. 14-18). Листом від 21.06.2013 року ТОВ "ЄвроАсистанс", яке діє від імені ПАТ "УСК "Гарант-Авто" згідно з договором доручення №277/14/2300 від 01.11.2011 року, розглянувши повідомлення [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду та інші наявні матеріали, для подальшого розгляду справи та прийняття відповідного рішення просило фотографії з висновку №18-10 від 30.10.2012 року чіткої якості, заяву власника, копію паспорту та реквізити банківського рахунку (а.с. 11). Листом від 27.09.2013 року № 26822/01 ТОВ "ЄвроАсистанс" повідомила [PERSON], що підстав для прийняття наданого висновку № 18-10 від 30.10.2012 року на вбачається, оскільки відсутні фотоматеріали, які підтверджують пошкодження: шарнірів кришки багажника, підкрилка заднього правового (передня частина), замка кришки багажника, приводу полиці багажника та ступиці задньої правої. Більша частина їх не вказана у протоколі огляду транспортного засобу. Також немає необхідності в заміні задньої панелі, оскільки її права частина змінюється разом із заднім правим крилом (деталь номерна). Відсутні документи, які підтверджують право на подання ПДВ до розрахунку. Розмір страхового відшкодування, розрахованого відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", складає 29 412 грн. 43 коп. (а.с. 12). Наступним листом від 11.11.2013 року № 28788 ТОВ "ЄвроАсистанс" для підтвердження додаткових пошкоджень просило надати фото пошкоджених запчастин: привід полки багажника, замок пр.. кришки багажника, шарнір л. кришки багажника, кронштейн л. уп. Кришки ЗД, молдинг кришки багажника, комплект тормозного диска заднього правового (а.с. 13). Таким чином, різниця між сплаченою відповідачем на користь позивача сума становить 11 010 грн. 25 коп. За змістом ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. П. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз'яснено, що необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Відповідно до ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. П. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" встановлено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Позивач виконав вимоги ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та вчасно повідомив страховика про настання ДТП. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних-засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо з результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У свою чергу відповідач не сплатив у повному розмірі витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Належних та допустимих доказів, які б спростовували висновок № 18-10 експертного автотоварознавчого дослідження, суду не надав. Відповідачем також не був направлений аварійний комісар на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру завданої [PERSON] майнової шкоди в результаті ДТП. Позивачем не надано суду доказів того, що автомобіль відремонтований, і що ремонт проводився особою, що сплачує ПДВ. Тому суд приходить до висновку, що суму відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу необхідно зменшити на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути: 11 010,25 -(11 010,25 Х 20% ПДВ) =8 808,20 грн. Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57- 60 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів. На підставі наявних у справі доказів позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial