Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з урахуванням уточненої позовної заяви, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 31- 275/07-ШД від 24.05.2007 року в розмірі 22 843, 31 грн. на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал. Вимоги мотивовано тим, що 24 травня 2007 р. між Відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений Кредитний договір № 31-275/07-ШД від 24.05.2007 року про надання в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.(Копія Договору додана). Останню сплату щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості Позичальник зобов`язувався здійснити не пізніше 23 травня 2010 року. В якості своєчасного та повного виконання умов Договору, 24 травня 2007 р. Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON] та [PERSON] уклали Договір поруки №31-275/07-ШД-П, згідно якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором № 31-275/07-ШД від 24.05.2007 року, укладеним між Кредитором та Боржником. 05 грудня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] уклали Додаткову угоду до Кредитного договору № 31- 275/07-ШД від 24.05.2007 року про зміну черговості погашення заборгованості за даним Договором. В наслідок невиконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 08.05.2019 р. заборгованість становить 22 843, 31 грн. (двадцять дві тисячі вісімсот сорок три гри. тридцять одна кой.), а саме: - заборгованість по тілу кредиту - 0 грн.; - заборгованість по відсоткам - 4468, 31 грн.; - заборгованість по комісії - 18 375, 00 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04.04.2019 року замінено сторону позивача по цивільній справі 295/2015/17 з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] через канцелярію суду подав заперечення, в яких просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судова повістка, направлена відповідачу повернулась на адресу суду не врученою адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 травня 2007 р. між Відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений Кредитний договір № 31-275/07-ШД від 24.05.2007 року про надання в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.(Копія Договору додана). Останню сплату щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості Позичальник зобов`язувався здійснити не пізніше 23 травня 2010 року. В якості своєчасного та повного виконання умов Договору, 24 травня 2007 р. Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON] та [PERSON] уклали Договір поруки №31-275/07-ШД-П, згідно якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором № 31-275/07-ШД від 24.05.2007 року, укладеним між Кредитором та Боржником. 05 грудня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] уклали Додаткову угоду до Кредитного договору № 31- 275/07-ШД від 24.05.2007 року про зміну черговості погашення заборгованості за даним Договором. Відповідач порушив умови п. п. 3.3, 4.3, 4.7 Кредитного договору, а саме не сплатив кредит, проценти та щомісячну комісію за користування кредитними ресурсами, відповідно виникла заборгованість по кредитним процентам. Банк має право вимагати дострокового повернення Кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів на них, неустойки, якщо Позичальник у період дії Кредитного договору порушив будь-які умови цього Договору, у тому числі несвоєчасно або не в повному обсязі здійснив зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та/або процентами і комісійною винагородою. Крім того, згідно п. 3.1, 3.3 Договору поруки №31-275/07-ШД-П від 24 травня 2007 р. у випадку невиконання Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором у зазначені в договорі строки, Поручитель зобов`язується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його Кредитором про невиконання Боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити грошову суму, яку вимагає Кредитор, шляхом її перерахування на рахунок Кредитора будь-яким способом, вказаним Кредитором, а у випадку недотримання Поручителем строків сплати грошових коштів Кредитору, Поручитель зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 1 (один) % від суми вимоги за кожний день прострочення. 13 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відсіуплення прав вимоги №000474-с від 13.02.2018 року. Згідно Договору відступлення прав вимоги №000474-с від 13.02.2018 року, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія " - Капітал" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», включно і до [PERSON] . В наслідок невиконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 08.05.2019 р. заборгованість становить 22 843, 31 грн. (двадцять дві тисячі вісімсот сорок три гри. тридцять одна кой.), а саме: - заборгованість по тілу кредиту - 0 грн.; - заборгованість по відсоткам - 4468, 31 грн.; - заборгованість по комісії - 18 375, 00 грн. Зобов`язання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Положенням ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно правового висновку Верховного суду України, викладеному у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Верховним Судом України у постанові по справі №6-272цс16 від 29.06.2016 викладена правова позиція, згідно з якою у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Крім цього Верховним Судом України у постанові по справі № 6-1451цс16 від 14.09.2016 викладена правова позиція, відповідно до якої непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням. Також треба зазначити, що звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв`язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 5ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Згідно ч. 1, 5, 6, 7ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги банку про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості з [PERSON] , в задоволені вимог до [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: partial