Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

12 березня 2018 року Керівник Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що постановою Брусилівського районного суду від 28.09.2017, яка набрала законної сили 10.10.2017, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Зокрема в тому, що він 28.08.2017 о 7 годині 30 хвилин на річці Здвиж поблизу села Водотиї Брусилівського району Житомирської області за допомогою сітки, виготовленої із сіткоснастевого матеріалу, використання якого у зазначений час та місці заборонено, зловив рибу: лящ - 69 шт., плітку - 9 шт., окунь - 2 шт., та судак - 1 шт. На відповідача було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн з конфіскацією знарядь лову, які зберігаються на складі Управління Державного агентства рибного господарства в Житомирській області. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (далі - постанова від 21.11.2011 № 1209) шкода, завдана рибним ресурсам становить 13039,00 грн. У зв'язку з тим, що Брусилівська селищна рада та Управління рибного господарства у Житомирській області самостійно з позовом не звернулися, з цим позовом на підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" звертається прокурор в їхніх інтересах тому просить стягнути із відповідача на користь держави в особі Брусилівської селищної ради завдану шкоду в розмірі 13039,00 грн та на користь прокуратури сплачений судовий збір. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.06.2018 цивільна справа була передана за підсудністю до Згурівського районного суду Київської області. В судовому засіданні прокурор позов підтримала повністю, відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судові повістки не отримав у зв'язку із непроживанням за цією адресою. Відповідне оголошення було розміщене також на сайті «Судова влада» та направлено судові повістки по можливому місцю проживання у м. Києві, які повернуті без вручення, про причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Відтак відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач є таким, якому судовий виклик вручено належним чином. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В судовому засіданні прокурор надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що відповідно до постанови Брусилівського районного суду Житомирської області від 28.09.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн з конфіскацією в дохід держави знарядь лову, за те, що він 28.08.2017 о 7 годині 30 хвилин на річці Здвиж поблизу села Водотиї Брусилівського району Житомирської області за допомогою сітки, виготовленої із сіткоснастевого матеріалу, використання якого у зазначений час та місці заборонено, зловив рибу: лящ - 69 шт., плітку - 9 шт., окунь - 2 шт. та судак - 1 шт. Своїми діями порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», абз. 1 п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства (а.с.7 - копія постанови). Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду. Внаслідок незаконного (з порушенням правил рибальства) вилову водних біоресурсів [PERSON] завдав збитки рибному господарству України в розмірі 13039,00 грн. Зазначений розмір шкоди правомірно визначений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» та відповідачем не спростований (а.с.10, 11 - копія розрахунку шкоди, опису вилученої (повернутої) риби). Відповідно до статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі - Закон) підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ст. 69 Закону). Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 Правил любительського і спортивного рибальства, особи, винні в порушенні Правил рибальства, несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. Вилови риби було здійснено на річці Здвиж поблизу села Водотиї, яке відноситься до Брусилівської селищної ради Житомирської області. Одночасно ці природні ресурси є власністю Українського народу. Прокурор здійснює у суді представництво інтересів позивачів відповідно до ст. 45 ЦПК України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" на підставі звернення Управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області від 23.11.2017 (а.с.14). При пред'явленні позову прокурор сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн (а.с.1 - платіжне доручення). Належних та достовірних доказів щодо відшкодування завданої шкоди відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із врахуванням вимог ст. 80 ЦПК України надані позивачем докази вбачаються достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що неправомірними діями відповідача завдано шкоду державі внаслідок незаконного лову риби, яка підлягає компенсації в повному обсязі на користь Брусилівської селищної ради Житомирської області. На підставі викладеного і

Outcome: approved