Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] при третій особі: Акціонерному товаристві "СК "Провідна" про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів. Свій позов мотивував тим, що 30 травня 2014 року близько 22 год.15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] рухаючись автошляхом Т 1709 "Хорол-Оржиця" в напрямку смт. Оржиця всупереч вимоги п.2.9. а) Правил дорожнього руху України ( водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння), висновок щодо результатів медичного огляду № 41 від 30.05.2014 р.), при зустрічному роз'їзді з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], на 27 кілометрі автодороги Т 1709 "Хорол-Оржиця" грубо порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України (перед початком руху, перестроюванням та та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), внаслідок чого допустив зіткнення з останнім, який рухався в напрямку м. Хорол. Позивач вказував, що під час проведення судового розслідування було встановлено, що згідно висновку експерта від 13.06.2014 р. № 49, тілесні ушкодження, отримані [PERSON] внаслідок ДТП, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а отримані [PERSON] тілесні ушкодження - як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров'я. Відповідно до Постанови заступника начальника слідчого відділення Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області майора міліції [PERSON] від 20 липня 2014 року вбачається порушення п.п.2.9.а; 10.1 Правил дорожнього руху України [PERSON], які знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, однак в його діях відсутня об'єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, яка характеризується діянням, наслідками цього діяння, обстановкою, причинний зв'язок між діянням та наслідками у вигляді нанесення тілесних ушкоджень не менше ніж середньої тяжкості. Відповідача [PERSON] не притягнуто до адміністративної повідальності за ст. 124 КУпАПу в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. В результаті порушення [PERSON] п.10.1 Правил дорожнього-руху України сталась дорожньо-транспортна пригода, під час якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зазначені в Протоколі огляду транспортного засобу від 10.08.2014 року. Позивач вказував, що [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ([PERSON] ІХС № 413466) видиного Лубенським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Полтавській області 14 січня 2005 року. Власником автомобіля [NUMBER] є відповідач [PERSON] Позивач також вказував, що відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну майну особам під час експлуатації наземного транспортного засобу, але ПАТ "СК "Провідна" страхових виплат йому не проводила. Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві вказував, що діями [PERSON] йому спричинено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, численні рвані рани, гематому обличчя та інші, а тому в результаті ДТП йому завдано матеріальної шкоди в сумі 1797 грн. 93 коп., яка складається з витрат, пов"язаних з лікуванням та транспортних витрат внаслідок ДТП, які підтверджуються відповідними товарними чеками та квитанціями. Крім того, позивач [PERSON] вказував, що йому завдано значної моральної шкоди в результаті отримання тілесних ушкоджень з вини [PERSON], яку він оцінює в розмірі 30 000 грн. та обгрунтовує: душевними стражданнями, пережитими ним із самим фактом отримання тілесних ушкоджень; душевними стражданнями, пов"язаними з фізичним болем; душевними стражданнями, пов"язаними з тим, що він не міг повністю себе обслуговувати та душевними стражданнями, пов"язаними з тим, що певний час він не міг працювати, чим забезпечувати себе матеріально. Також позивач [PERSON] в своїй позовній заяві просив стягнути на його користь з відповідача витрати по оплаті юридичних послуг в сумі 2315,04 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 486,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру про надання правової допомоги № 010750 від 14.09.2016 року та угоди на представництво інтересів у цивільній справі № 25 від 14.09.2016 року, підтримала позов [PERSON] та просила суд задовольнити його повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність та відсутність його представника - адвоката [PERSON], а також просив суд врахувати те, що він є ветераном АТО та отримує в місяць близько 2000,00 гривень, не маючи більше ніяких інших доходів. Крім того, вказував, що з його заробітку утримується 40% аліментів та за рішенням суду - 10%, а тому фактично його дохід у місяць становить близько 1000,00 грн. В своїй письмовій заяві просив суд винести справедливе та розумне рішення на підставі вищенаведеного. Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] не заперечувала в судовому засіданні проти зменшення позовних вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 травня 2014 року близько 22 год.15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] рухаючись автошляхом Т 1709 "Хорол-Оржиця" в напрямку смт. Оржиця всупереч вимоги п.2.9. а) Правил дорожнього руху України ( водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння), висновок щодо результатів медичного огляду № 41 від 30.05.2014 р.), при зустрічному роз'їзді з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], на 27 кілометрі автодороги Т 1709 "Хорол-Оржиця" грубо порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України (перед початком руху, перестроюванням та та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), внаслідок чого допустив зіткнення з останнім, який рухався в напрямку м. Хорол. Під час проведення судового розслідування було встановлено, що згідно висновку експерта від 13.06.2014 р. № 49, тілесні ушкодження, отримані [PERSON] внаслідок ДТП, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а отримані [PERSON] тілесні ушкодження - як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров'я. Відповідно до Постанови заступника начальника слідчого відділення Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області майора міліції [PERSON] від 20 липня 2014 року вбачається порушення п.п.2.9.а; 10.1 Правил дорожнього руху України [PERSON], які знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, однак в його діях відсутня об'єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, яка характеризується діянням, наслідками цього діяння, обстановкою, причинний зв'язок між діянням та наслідками у вигляді нанесення тілесних ушкоджень не менше ніж середньої тяжкості. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] не притягнуто до адміністративної повідальності за ст. 124 КУпАПу в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. В результаті порушення [PERSON] п.10.1 Правил дорожнього-руху України сталась дорожньо-транспортна пригода, під час якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зазначені в Протоколі огляду транспортного засобу від 10.08.2014 року. Судом також встановлено, що власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ([PERSON] ІХС № 413466) видиного Лубенським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Полтавській області 14 січня 2005 року. Власником автомобіля [NUMBER] є відповідач [PERSON] Судом встановлено, що діями [PERSON] позивачу [PERSON] спричинено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, численні рвані рани, гематому обличчя та інші, а тому в результаті ДТП йому завдано матеріальної шкоди в сумі 1797 грн. 93 коп., яка складається з витрат, пов"язаних з лікуванням та транспортних витрат внаслідок ДТП, які підтверджуються відповідними товарними чеками та квитанціями (а.с.14). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З наданих суду матеріалів чітко встановлено, що на час ДТП за кермом транспортного засобу перебував відповідач [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Доказом вчинення винних та неправомірних дій відповідача [PERSON] спрямованих на заподіяння шкоди позивачу [PERSON] є постанова заступника начальника слідчого відділення Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області майора міліції [PERSON] від 20.07.2014 року та постанова судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від 22.09.2014 року. Отже, обставини справи щодо вчинення ДТП та факту заподіяння шкоди позивачу [PERSON] саме з вини відповідача [PERSON] в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню під час розгляду справи. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну майну особам під час експлуатації наземного транспортного засобу, але ПАТ "СК "Провідна" страхових виплат [PERSON] не проводила. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом також встановлено, що позивачу [PERSON] завдано значної моральної шкоди в результаті отримання тілесних ушкоджень з вини [PERSON], яка полягає в в душевних стражданнях, пережитих ним із самим фактом отримання тілесних ушкоджень; душевних стражданнях, пов"язаних з фізичним болем; душевних страждань, пов"язаних з тим, що він не міг повністю себе обслуговувати та душевних страждань, пов"язаними з тим, що певний позивач [PERSON] не міг працювати, чим забезпечувати себе матеріально. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральної шкоди суд виходить з наступного. Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у зв"язку із ушкодженням здоров"я; у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв"язку з пошкодженням її майна, відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов"язана з розміром цього відшкодування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. \~Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року вказує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, в п. 9 вищевказаної Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення на його користь судових витрат, пов"язаних зі сплатою судового збору та витрат по оплаті юридичних послуг, суд виходить з наступного.\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат пов"язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем [PERSON] понесені та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 487,20 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 2315,04 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги скрутний матеріальний стан відповідача [PERSON], враховуючи позиції сторін щодо вирішення даного спору, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити частково та в часткове задоволення позову щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальної та моральної шкоди слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 899,00 грн. - матеріальної шкоди та 3000,00 грн. - моральної шкоди, та в повне задоволення позову в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат по оплаті судового збору та витрат по наданню юридичної допомоги слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 487,20 грн. - витрат по оплаті судового збору та 2315,04 грн. - витрат по наданню юридичної допомоги. На підставі наведеного та

Outcome: partial