Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області, Тростянецький районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у якому зазначає, що [PERSON] є матір'ю-одиначкою неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] і родина [PERSON] перебуває у полі зору виконкому сільської ради та соціальних служб як неблагонадійна, так як мати систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач разом із неповнолітньою донькою проживає у частині приватного будинку, який належить співмешканцю відповідачки - [PERSON]. Приміщення будинку потребує капітального ремонту: підлога у виямках, вікна та двері потребують заміни, стіни закопчені, одяг валяється по кутках та у коридорі. Опалення пічне, запасу дров немає, продукти харчування відсутні, підсобного господарства немає, електропостачання вимкнене за борги. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями (під час відвідування постійно була з різким запахом алкоголю з порожнини рота, очі червоні, невпевнена хода, неадекватна мова). Зі слів [PERSON] вона втратила паспорт у 2016 році. Всі спроби відновити паспорт були невдалі. Також відповідачу надавалася матеріальна допомога, яку вона витрачала не за призначенням. Відповідач ніде не працює і не намагається шукати роботу. Допомога з працевлаштуванням не принесла успіху: пропрацювала тиждень у фермерському господарстві і залишила роботу без поважних причин. Державної соціальної допомоги [PERSON] не отримує, бо не має паспорта. Дитина на даний час проживає у хрещеної матері [PERSON], яка турбується про дитину, забезпечує харчуванням, оскільки матір дівчинки зовсім перестала цікавитися життям дитини. [PERSON] близько 5 місяців проживає в сім'ї [PERSON], а місце проживання [PERSON] сільській раді невідоме. У зв'язку із наведеним, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судове засідання 03.08.2018 не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. У судовому засіданні 19.06.2018 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримував, просила їх задовольнити, при цьому посилався на обставини, викладені у позові. Відповідач у судове засідання 03.08.2018 р. повторно не з'явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, причину своєї неявки не повідомляла. У судовому засіданні 19.06.2018 відповідач заперечувала проти позову. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що вона проживає одна, винаймає житло, але договору оренди немає, кошти заробляє тимчасовими заробітками, приблизно 100 грн. в день. Вважає, що є умови для проживання дитини, зокрема, у наявності є стіл, шафа, ліжко. У свідоцтві про народження [PERSON] батько записаний з її слів. Біологічний батько дитини [PERSON] був її співмешканцем, проживали вони у належному йому будинку. Оскільки [PERSON] вчиняв насильство, вона пішла із дому, а дочка [PERSON] залишилась проживати у [PERSON]. З дитиною відповідач спілкувала по телефону. У той час вона проживала на різних квартирах. Зароблені кошти витрачає на харчування, комунальні послуги. Представники третіх осіб у судове засідання 03.08.2018 не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. У судовому засіданні 19.06.2018 представники пояснювали, що [PERSON] перебувала на обліку з 2012 року, з нею неодноразово проводилася робота, яка результатів не давала. Відповідач зловживає спиртними напоями, немає постійного місця проживання. Під час обстеження умови проживання було встановлено, що вони не відповідають санітарним нормам. Відповідач, як матір, не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров'я та взагалі не цікавиться дитиною, школу не відвідує, дитину пішла проживати до своєї хрещеної матері [PERSON], яка опікується дитиною, як рідною . Ураховуючи, що суд заслухав позицію учасників судового розгляду, пояснення свідків, пояснення малолітньої [PERSON], дослідивши докази у справі у попередніх судових засіданнях, зважаючи на подані сторонами заяви, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у їх відсутність, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши усі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.3 Сімейного кодексу (далі СК) України дитина належить до сім'ї своїх батьків, навіть тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства", зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищевказаного Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, як їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Законом України "Про охорону дитинства", зокрема, у ч.ч.1,6 ст.12, закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Так, судом установлено, що [PERSON] є матір'ю - одиначкою неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Батько у свідоцтві про народження дитини записаний зі слів матері (а.с.5, 75) Як вбачається з наданих позивачем доказів, родина [PERSON] не перший рік перебуває у полі зору Органу опіки та піклування Білківської сільської ради та соціальних служб, систематично обстежувалася комісією, була під соціальним супроводом, з матір'ю проводилися бесіди. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] які проводилися періодично (12.02.2015, 27.10.2015, 14.01.2016, 07.07.2016, 23.12.2016, 21.03.2017, 22.06.2017, 31.01.2018) [PERSON] разом із неповнолітньою донькою проживає у частині приватного будинку, який належить її співмешканцю - [PERSON]. У будинку одна жила кімната площею 20 кв.м. Меблями забезпечена, в дитини є окреме ліжко, дитячі речі, іграшки. Приміщення будинку потребує капітального ремонту: підлога у виямках, вікна та двері потребують заміни, стіни закопчені. Приміщення закидане непотребом, одяг валяється по кутках та у коридорі. Опалення пічне, запасу дров немає, продукти харчування відсутні, підсобного господарства немає, електропостачання вимкнене за борги. Відповідач разом із співмешканцем постійно зловживає спиртними напоями (під час відвідування постійно була з різким запахом з порожнини рота, як від вживання алкоголю, очі червоні, невпевнена хода, неадекватна мова). Обоє не працюють, підробляють тимчасовими заробітками. Зі слів односельців, кошти, які вони заробляють, витрачають на спиртні напої. [PERSON], зі слів, сусідів залишається без догляду або перебуває у сусідів, де часто залишається і на ніч (а.с.11,12, 14,16-20). Згідно повідомлення Білківської загальноосвітньої шкоди І-ІІ ступенів за №45 від 20.03.2018, [PERSON] вступила до першого класу Білківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. До цього відвідувала ДНЗ «Червона Шапочка» у с.Білка. Дівчинка має бажання навчатися, має середню працездатність, середній рівень загального розвитку інтелекту, середній рівень читання та середній рівень засвоєння навчального матеріалу. За характером збудлива, пасивна по відношенню до власного колективу, пунктуальна, не пропускає заняття без важних причини. Батьки не підтримують зв'язку з класним керівником, не цікавляться шкільним життя дитини, не відвідують батьківські збори (а.с.22). Крім того, судом установлено, що як [PERSON], так і її співмешканець [PERSON], неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за перебування у стані алкогольного сп'яніння у громадських місцях (а.с.8-10). Починаючи з листопада 2017 року неповнолітня [PERSON] проживає у своєї хрещеної матері [PERSON]. За актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 21.03.2018 сім'я у кількості 5 осіб проживає у приватному будинку, який складається з двох жилих кімнат. Опалення пічне, дровами забезпечені у повному обсязі. В кімнатах чисто, затишно, меблями забезпечені у достатній кількості. Продуктами харчування сім'я забезпечена. Тримають підсобне господарство. [PERSON] має окреме ліжко, куточок для занять та відпочинку. Одягом та взуттям дитина забезпечена. В сім'ї своє хрещеної дівчинка почуває себе як повноцінний член родини. Мікроклімат у сім'ї задовільний. За результатами обстеження комісія дійшла висновку, що в даній сім'ї створені для дитини належні умови для проживання та навчання (а.с.13). Рішенням виконкому Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 27.02.2018 надано згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.6). Органом опіки та піклування Білківської сільської ради Тростянецького району було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.7). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є депутатом Білківської сільської ради, проживає постійно у с.Вишневому Тростянецького району, приймала участь під час виїзду на місце проживання [PERSON], зверталася до сільської ради щодо неналежного виховання дитини. Деякий час відповідач проживала у с.Вишневому, але більше як півроку у селі не проживає. Під час обстеження матеріально-побутових умов відповідача, у будинку було не прибрано, меблі були у наявності, але придбані за кошти по народженню дитини, огород запущений, господарства не трималося. [PERSON] проживає у хрещеної матері [PERSON] Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, зловживає спиртними напоями.. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що родину [PERSON] вона знає більше 10 років, є хрещеною [PERSON]. Відповідач [PERSON] проживала зі співмешканцем, з яким часто зчинялися бійки, вживали спиртні напої. Після Нового року [PERSON] покинула свою доньку [PERSON] на неї, а сама десь поїхала, не повідомила про своє місце проживання. [PERSON] з того часу проживає разом із нею. За цей час матір дитини приїздила два рази, привозила цукерки, яблука, ліки. Коштів не надавала на утримання дитини. Також свідок пояснила, що вона проживає сама, на її утриманні ще знаходяться четверо дітей. Її житло складається з двох кімнат. [PERSON] змалечку звикла до неї. Вона має бажання дбати про дитину та утримати її надалі. Малолітня [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає у хрещеної [PERSON], яка її забрала до себе. Дитині подобається жити у хрещеної, вона про неї піклується. Дитина висловила прихильність до [PERSON], побажала і надалі проживати у хрещеної, на питання суду та відповідача [PERSON] виявила незгоду проживати із матір'ю. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Статтею 3 Конвеції про права дитини від 20.11.1980 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов'язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки. Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" у своїй постанові за №3 від 30.03.2007 року, зокрема п.п.15.16, роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин про те, що [PERSON] свої обов'язки як матір не виконує, вихованням дитини не займається, починаючи з листопада 2017 року залишила дитину у [PERSON], два рази навідувалася до місця проживання дитини, не бажає займатись вихованням дитини та її матеріальним забезпеченням , навчанням, духовним розвитком, через вживання алкоголю та обраний спосіб життя відповідач не здатна забезпечити дитині сприятливі умови для життя і розвитку. Вказані обставини мають місце протягом тривалого часу, що призвело до змін у стосунках між відповідачем та її дитиною [PERSON], яка не бажає проживати із матір'ю, так як відчуває турботу і повагу до її особистості від родини [PERSON], що прийняли її як члена сім'ї. З огляду на вказані обставини суд вважає, що така поведінка матері є неприпустимою та заслуговує на позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] Крім того, враховуючи ч.2 ст.166 СК України, відповідно до якої особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне одночасно з позбавленням [PERSON] батьківських прав стягнути з неї також аліменти на утримання дитини, задовольнивши цю позовну вимогу частково. Оскільки встановлено, що відповідач не працює, нерухомого майна не має, про інших утриманців відповідача суду не відомо, а стан здоров'я дитини [PERSON] є задовільним, суд вважає, що підлягають стягненню аліменти із відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, відповідно до ст.ст.180,182,183 СК України. Тому у задоволенні іншої частини позову щодо стягнення аліментів із відповідача на утримання дитини - слід відмовити. Судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь держави, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial