Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої звернулась до суду із позовом в якому вказує на те, що з 22.09.2001 р. по 24.02.2014 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] відповідачем по справі. Від шлюбу народилась неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка постійно мешкає з позивачкою. 24.02.2014 р. шлюб з відповідачем розірвано. Починаючи з лютого 2014 р. відповідач систематично здійснює на нею тиск з метою примусити зняти дитину з реєстрації за адресою його постійного місця проживання. Донька страждає на поліноз, алергічний ріноконюнктивіт, ВСД, загострення хвороб спостерігається з середини липня по середину вересня. Згідно з висновком лікаря-аллерголога дитина потребує щорічного санітарно-курортного лікування з обов'язковим виїздом на літні місяці на морські або гірські курорти з метою ізоляції від алергенів. У серпні 2014 р. відповідач відмовив мені у наданні дозволу на виїзд дитини до санаторію, чим спровокував різке погіршення наслідків алергії. 07.06.2015 р. донька у складі танцювального колективу "Театр танцю "Новий світ"" отримала гран-прі фестивалю "Я - талант". Учасникам колективу вручені путівки до Болгарії (Міжнародний дитячий табір "Альбатрос Геолог", курорт [PERSON] та Олени) для участі в міжнародному фестивалі "Славянський Венець", який відбудеться в період з 10.08 по 18.08.2015 р. 11.06.2015 р. вона звернулася до відповідача з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд доньки за кордон для відпочинку і участі у фестивалі у складі танцювального колективу. Відповідач категорично відмовився це зробити. 14.06.2015 р. спробу умовити відповідача, також, здійснив керівник танцювального колективу, але безрезультатно. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд дозволити тимчасовий виїзд за кордон - до Республіки Болгарія -[PERSON], 11.01.2006 р., на період з 01 по 20 серпня 2015 р., без згоди батька - [PERSON]; дозволити оформлення проїзного документу для виїзду за кордон неповнолітньої [PERSON], 11.01.2006 р. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши суду, що між ним та позивачкою існує спір щодо його участі у вихованні дитини, позивачка не дає йому бачитися з донькою, налаштовує дитину проти нього. На його думку, [PERSON] не чим не обґрунтувала необхідність виїзду дитини за кордон, а тому, ця поїздка може бути небезпечною для дитини. Вважав, що танці, якими займається його донька, заважають нормальному розвитку її здібностей. Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району з позовом погодилась, вважала вимоги [PERSON] обґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас, фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Згідно з Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Статтею 4 Закону "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачена можливість ухвалення судом рішення про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон особи, яка не досягла 16-річного віку. Такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування у відповідній державі. Наведені мною факти свідчать про нагальну потребу у тимчасовому виїзді дитини за кордон. Цього вимагає як стан здоров'я дочки, так і потреба у розвитку її здібностей. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 22.09.2001 р. по 24.02.2014 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу народилась неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. 24.02.2014 р. шлюб з відповідачем розірвано. (а.с.5,7). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] керівники танцювального колективу «Театр танцю «Новий світ» підтвердили суду те, що колектив, отримав гран-прі фестивалю "Я - талант", а учасникам колективу вручені путівки до Болгарії (Міжнародний дитячий табір "Альбатрос Геолог", курорт [PERSON] та Олени) для участі в міжнародному фестивалі "Славянський Венець", який відбудеться в період з 10.08 по 18.08.2015 р. Вказані путівки, на даний час, знаходяться в туристичному агентстві. Вказана обставина підтверджується сертифікатом за перемогу на Всеукраїнськом конкурсі «Я - талант» (а.с.9).Стан здоровя неповнолітньої [PERSON] підтверджується медичними довідками (а.с.10,11). Доводи відповідача [PERSON] з приводу того, що поїздка її доньки [PERSON] в Болгарію на міжнародний фестиваль є небезпечною для дитини, не чим не обґрунтовані, а тому, розцінюються судом як припущення. На підставі викладеного,

Outcome: approved