Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачу, шляхом визначеним ст. 38 Закону України «Про іпотеку», п.п.18,20 Іпотечного договору, а саме: на підставі рішення суду шляхом продажу майна позивачем від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право позивачу щодо всіх повноважень продавця необхідних для здійснення такого продажу, а кошти отримані від реалізації скерувати для задоволення вимог позивача за кредитним договором № KF 38139 від 02.03.2006 р. в розмірі 149130,73 доларів США; виселити відповідача з квартири [ADDRESS], також стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір від 02.03.2006р. згідно якого позивач надав їй кредит в сумі 212000 доларів США євро на строк до 31.08.2017 року зі сплатою 18% річних. В якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] між позивачем та відповідачами укладено договір іпотеки. [PERSON] свої обов`язки за кредитним договором не виконує, загальна сума заборгованості відповідача за кредитними договорами становить 149130,73 доларів США. Про виникнення заборгованості та необхідність виконання зобов»язань відповідач повідомлявся письмово, проте безрезультатно. Представник позивача подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами,, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (ч.1 ст.11 Закону України "Про іпотеку") Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Судом встановлено, що 02.03.2006 року між ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір № KF 38139, згідно якого позивач зобов`язався надати [PERSON] кредит в сумі 212000 доларів США євро на строк до 31.08.2017 року зі сплатою 18% річних. [PERSON] зобов`язалась повернути суму кредиту та сплачувати відсотки за користування ним згідно графіку встановленого договором. Позивачем зобов'язання за договором виконані та [PERSON] надано зазначені суми коштів, що стверджується заявами на видачу готівки від №1291_44 від 02.03.2006 р., № 1349_50 від 09.10.2006р., № 1349_82 від 23.02.2007р. та № 38_31 від 25.06.2008 р. На забезпечення виконання зобов`язань [PERSON], що випливають з кредитного договору, укладено договори іпотеки 23.02.2007р. між ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем. Предметом договорів іпотеки є квартира [ADDRESS], належна відповідачу. Відповідно до пункту 9 договору іпотеки, позивач має право, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення зобов'язань, що забезпечені іпотекою. Умовами кредитного договору передбачено, що позивачальник зобов'язаний сплачувати кошти в погашенння кредиту і відсотки за користування ним у строки, в розмірі та валюті, визначених кредитними договорами . Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором кредиту № KF 38139 від 02.03.2006 р. така становить 149 130,73 доларів США, що еквівалентно 1 192 001,93 грн. з яких: 139554,25 дол. США, що еквівалентно 1115457,12 грн. -заборгованість по кредиту; 8533,15 дол. США, що еквівалентно 68 205,47 грн.- заборгованість по відсотках; 1043,33 дол. США, що еквівалентно 8339,34 грн. - пеня станом на 15.11.2013 року. 30.07.2013 року позивачем на адресу відповідачу було скеровано вимоги-повідомлення про усунення порушення кредитних договорів та повернути сум кредиту та відсотків, однак такі виконані не були. Відповідно до ч.1 ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. 11.09.2013 року позивачем на адресу відповідачу було скеровано вимоги-повідомлення про звільнення протягом 30 днів з моменту отримання такої житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Вказано вимога була отримана відповідачем 04.10.2013 року, однак вимоги позивача виконані не були. Враховуючи те, що договір іпотеки є чинним, судом встановлені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання, передбачені кредитними договорами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та звернути стягнення на передмет іпотеки квартиру [ADDRESS], належну відповідачу та виселити відповідача вказаної квартири. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати в розмірі 3441 грн. На підставі ст.ст.553, 554, 572, 575, 589, 590, 591, 1048, 1049, 1050, 1052, 1054, 1055, 10561 ЦК України, ст.ст. 1, 11, 33, 38-40 Закону України "Про іпотеку" та

Outcome: approved