Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою мотивуючи вимоги тим, що 09 вересня 2021 року працівниками Краснопільського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) позивача було повідомлено про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження № АСВІІ :66668874 від 02.09.2021, як боржника, щодо стягнення з нього у примусовому порядку заборгованості за кредитним договором 1845/700570 від 07.02.2008 між позивачем та АТ «Індустріально-експортний банк», на підставі виконавчого напису від 11.05.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича (реєстровий номер 34055). Згідно вказаного виконавчого напису нотаріуса на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ, як стягувача, підлягає стягненню заборгованість за період з 13.12.2020 по 11.05.2021 за кредитним договором № 1845/700570 від 07.02.2008 між позивачем та первісним кредитором Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк». Розмір заборгованості за тілом кредиту складає 8088,91 грн, та 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, на загальну суму 8138,91 грн. Відповідно цього ж виконавчого напису нотаріуса ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 14/12/2020 - ФМ від 14.12.2020 за вказаним кредитним договором від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Груп Фактор». З вказаним виконавчим написом приватного нотаріуса позивач не згоден, оскільки на протязі тривалого часу про заборгованість за кредитним договором йому нічого не повідомлялось. З 2008 року він сплачував відповідні кошти і рахував, що сплачені ним платежі погасили кредит. Заявлена вимога щодо сплати заборгованості саме за період з 13.12.2020 по 11.05.2021 є неправомірною. Останній платіж за кредитним договором ним був внесений ще більше 10 років тому, і з дня внесення останнього платежу до дня вимоги пройшло більше 3 років. Тобто вказані вимоги ввожає такими, що заявлені з порушенням строків загальної позовної давності, і відповідних дій для переривання цих строків він не здійснював. Нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Такого документа він не надавав, оскільки дізнався про заборгованість тільки від виконавчої служби. Крім того при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від кредитора первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового або повного погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було з`ясовано чи не пропущено банком строк позовної давності, оскільки ч. 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту, що в свою чергу відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» унеможливлює вчинення виконавчого напису. Вказані обставини свідчать про те. що заявлена відповідачем заборгованість не є безспірною. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», Яворський Р.І. в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК), в якій просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та визнати виконавчий напис, виданий 11.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем у реєстрі за №34055 року таким, що не підлягає виконанню, та в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України стягнути з відповідача половину вартості сплаченого позивачем судового збору, а саме 454 грн судового збору за подачу позовної заяви, повернувши позивачу половину сплаченого ним судового збору з державного бюджету. Третя особа в справі, представник Краснопільського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не мають, покладаються на розсуд суду. Третя особа в справі, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., належним чином повідомлявся про час судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, ухвалу суду про витребування доказів не виконав. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на визнання відповідачем вимог позивача, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07.02.2008 року між [PERSON] та АТ «Індустріально-експортний банк» укладений кредитний договір №1845/700570, відповідно до якого банк надав позивачу кредит у сумі 10500 грн. строком на 36 місяців з 07.02.2008 року по 06.02.2011 року ( включно) ( ас.13-16). 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 34055, яким запропоновано стягнути з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" суму заборгованості у розмірі 8088,91 грн. за тілом кредита та 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 8138,91 грн. ( ас 11). На підставі вищевказаного виконавчого напису державним виконавцем Краснопільського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Смольняковою Л.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 66668874 від 02.09.2021 року про стягнення з боржника [PERSON] грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" у розмірі 8138,91 грн. за виконавчим написом № 34055, виданим 11.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем. Того ж дня дана постанова направлена на адресу сторонам ( ас.12). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримував, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості вчасно бути проінформованим про наявність заборгованості та можливості визнати або оспорити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або надання письмової згоди. При цьому ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіку погашення) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Разом з тим, нотаріусом не з`ясовано, чи не пропущено банком строк звернення за виконавчим написом та не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не встановив дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання документів для вчинення виконавчого напису з часу настання у банка права на звернення з такою вимогою. За змістом ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності будь-якого застереження, факт, визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу цивільно правових відносин. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у розмірі 454,00 грн. за подання позивачем позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та повертає позивачу з державного бюджету 454,00 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved