Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що її мати- [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], за національністю «єврейка», та внести виправлення в актовий запис №1880 складений в Палаці реєстрації новонароджених м. Харкова [INFO], виправивши в графі національність [PERSON] з «росіянки» на «єврейка» та виправлення в свідоцтво про народження заявника, що видане Палацем реєстрації новонароджених м. Харкова 10.04.1966 року серія [NUMBER], виправивши в графі національність її матері [PERSON] з «росіянка» на «єврейка». В обгрунтування своїх вимог посилається на наступне. 05.04.1996 року Палацем реєстрації новонароджених м. Харкова зроблено запис щодо народження заявниці, та в графі «національність» її матері [PERSON] помилково зазначено «росіянка», що не відповідає дійсності. Мати заявника [PERSON], яка померла [INFO] до шлюбу з батьком заявника - [PERSON] мала прізвище «[PERSON]», так як її мати та бабуся заявника [PERSON] у всіх документах була записана за національністю «єврейка». Після одруження бабуся заявника змінила прізвище на «[PERSON]» та її доньку, тобто мати заявника було усиновлено чоловіком бабусі [PERSON] Так, після її усиновлення її прізвище з [PERSON] було змінено на «[INFO]», та були внесені відповідні зміни у її свідоцтво, де батьками були зазначені [PERSON] - росіянин та [PERSON] - єврейка. Зважаючи на те, що бабуся [PERSON], тобто бабуся заявника була за національністю «єврейка», то у свідоцтві заявника у графі «національність» її матері помилково зазначено росіянка замість «єврейка». Заявниця завжди вважала себе єврейкою, оскільки її бабуся та матір були єврейками. Встановлення даного факту заявниці потрібно для впорядкування документів і реалізації особистих прав, підтвердження єврейського походження роду по лінії матері, та вчинення дій, пов'язаних зі зближенням з єврейським народом, а також отриманням відповідних документів. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без своєї участі та участі заявника, заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи - Харківського міського ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду пояснення, в яких просив розглянути справу без своєї участі, та проти встановлення факту родинних відносин та внесення змін до актового запису про народження заперечень не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення даного юридичного факту заявнику необхідно для впорядкування документів і реалізації особистих прав, та вчинення дій, пов'язаних зі зближенням з єврейським народом. Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER], заявник [PERSON]. народилася [INFO]. В графах «національність батька» [PERSON] вказано «вірмен», «національність матері» [PERSON] - «росіянка». Такі ж відомості містяться в свідоцтві про одруження батьків заявника. Але, як вбачається з матеріалів наданих до суду, що батьками матері заявника [PERSON]., яка померла [INFO], після усиновлення були [PERSON] за національністю «росіянин» та [PERSON] за національністю «єврейка». Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. У відповідності до ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Відповідно до ст.ст. 1, 3, 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" Україна гарантує своїм громадянам незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, до яких належать групи громадян України, які не є українцями, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно з положеннями ч.3 ст. 9 та ч.1 ст.22 ЗУ "Про реєстрацію актів цивільного стану" актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація, яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесення змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Разом з тим, відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Cуду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справ про встановлення неправильності в актовому записі про народження суди мають враховувати, що він зокрема повинен містити відомості про національність і громадянство батьків, а якщо їх не було внесено - актовий запис має бути доповнено. У разі, коли мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини провадиться за прізвищем матері, а ім'я, по батькові за бажанням матері, запис про громадянство і національність батька за громадянством і національністю матері. Такі дані можуть бути внесені до актового запису за заявою матері або повнолітньої дитини. Питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. При вирішенні питання щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно з Указом Президента України від 31 грудня 1991 року N 24/91 "Про порядок зміни громадянами України національності" у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного з батьків. Відповідно до п.п. 1.1. Розідлу 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 20.01.2012 року № 112/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Таким чином, судом встановлено,що заявник за походженням вважає себе єврейкою, остання має право на відновлення своєї національності та на внесення змін до відповідних документів із зазначенням національності та на внесення змін до відповідних документів із зазначенням національності «єврейка», як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні». Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 3, 4, 10-11, 60, 256-259, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., суд, -

Outcome: approved