Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, що складає 82748 гривень 16 копійок. Як зазначив представник позивача у позовній заяві, 04.09.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у позивача у розмірі 300 гривень, шляхом підписання заяви та встановлення йому кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає стоку дії картки; проте відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим у нього станом на 28.02.2018 року склалася заборгованість у розмірі 82748 гривень 16 копійок, що складається із: 1992 гривні 21 копійка - заборгованість за кредитом; 71509 гривень 42 копійки - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4829 гривень 95 копійок - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень та 1389 гривень 52 копійки - штрафи. Позивач просить стягнути зазначену суму у судовому порядку. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву, згідно якої підтримав позов, просить задовольнити заявлені вимоги, та розглянути справу за своєї відсутності. Представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що відповідач не надав належних доказів укладення кредитного договору та його умов, зазначених у позовній заяві. Крім того, представник відповідача просить застосувати при розгляді спору позовну давність. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Суд виходить з того, що: відповідно до чч.1, 2 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Так, документами, наданими позивачем - анкетою-заявою від 04.09.2012 року, дійсність якої відповідач не оспорює, розрахунком суми заборгованості та фотографією відповідача з отриманою кредитною карткою - вбачається, що відповідач дійсно 04.09.2012 року отримав у позивача кредит у розмірі 300 гривень, яким скористався та який не був погашений у повному обсязі. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності, оскільки нею не подано ніяких доказів щодо його розрахунку, зокрема, строку дії кредитного договору. Разом з цим, для суду є незрозумілими твердження позивача про наявність у відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 1992 гривні 21 копійка, оскільки із наведених доказів вбачається, що сума кредиту складала лише 300 гривень; при ані у позовній заяві, ані у наступних письмових поясненнях позивачем не наведено відомостей щодо обставин та підстав збільшення цієї суми заборгованості, і, відповідно, не подано ніяких доказів щодо цього. Суд також не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача відсотків (процентів), пені (комісії) та штрафів. Так, в анкеті-заяві від 04.09.2012 року, на яку посилається позивач, відсутні будь-які дані про погодження сторонами умов сплати відповідачем відсотків, комісії, пені та штрафів, наведених у позові. Позивачем також подані "Тарифи на обслуговування кредитних карт" та "Умови та правила надання банківських послуг", які нібито є частиною укладеного кредитного договору, але ці "Тарифи" та "Умови" відповідачем не підписані, у відповідній заяві відповідача відсутні дані, які б їх дозволяли достовірно ідентифікувати ці "Тарифи" та "Умови" як додаток до договору. Крім того, зі змісту "Тарифів" та "Умов" вбачається, що вони містять положення щодо зобов'язань позичальника за різними кредитними програмами та різними видами кредитних карток, а за якою самою програмою був укладений договір з відповідачем, є незрозумілим. Таким чином, позов має бути задоволений частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial