Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

позивач публічне акціонерне товариство "Приватбанк" 14 вересня 2017 року звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № KTD0RX09410364 від 23 листопада 2006 року, укладеним між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 1965,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 12,00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ЗАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 22.08.2017 року складає 46472,27 гривень. Від цієї суми віднімається сума у розмірі 12365,24 грн., яка була стягнута з відповідача на користь позивача рішенням Дружківського суду від 29.11.2010 року. Різниця становить - 34107,03 грн. Відповідно до статуту Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк". Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та суму судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав заяву слухати справу без його участі, позов підтримує позов в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.28 ) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи його було повідомлено належним чином, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи не надав. Згідно ч. 4 ст. 197 уразі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 23 листопада 2006 року між ним та Закритим акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" укладено кредитний договір № KTD0RX09410364, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 1965,70 грн. на оплату товару зі сплатою 12 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5). Відповідач [PERSON] погодився із тим, що заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить його особистий підпис. Згідно до заяви позичальник зобов'язався здійснювати щомісячний платіж в період з 20 по 27 число кожного місяця в сумі 370,79 грн. та сплачувати щомісячно винагороду (комісію) за надання фінансового інструменту в сумі 31,45 грн. (а.с. 5 зв.б.). Згідно п. 3.2. кредитного договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.6 зв.б.). Судом установлено, що відповідач не змінював відсоткову ставку за користування кредитом (а.с. 4) Відповідно до ст. 526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Станом на 22.08.2017 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № KTD0RX09410364 від 23.11.2006 року, складає 36312,38 гривень, з яких: заборгованість за кредитом складає - 1965,70 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає - 25053,08 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором складає -19264,79 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом складає - 188,70 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1705,35 грн. За рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 29.11.2010 року з відповідача [PERSON] на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором від 23.11.2006 року в сумі 12365,24 грн. Від нарахованої суми заборгованості віднімається вже стягнута сума, різниця складає - 34107,03 грн., яку просить позивач стягнути разом із штрафами - 500,00 грн., 1705,35 грн. Заборгованість до стягнення становить - 36312,38 грн. Відповідно до статуту Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (а.с.15). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 5.3. кредитного договору та тарифів у разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі грн. + 5% від суми заборгованості(а.с. 9 ). Згідно п. 5.1. договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2., 3.2.3. умов та правил, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми протроченого платежу, але не менше 1 (однієї) гривні за кожен день прострочки платежу (а.с.9 ). Оскільки позичальник [PERSON] порушив строки платежів за зобов'язаннями, як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 14 вересня 2017 року звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинен відповідно до п.п. 5.1.-5.3. кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф, який на час розгляду справи судом складає 2205,35 гривень та пеню в сумі 19264,79 гривень. Також банком відповідачу нараховано заборгованість по комісії, яку відповідач зобов'язався сплачувати щомісячно винагороду (комісію) за надання фінансового інструменту в сумі 31,45 грн. відповідно до заяви (а.с.5 зв.б.). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 22.08.2017 року мав прострочену заборгованість за кредитом - 36312,38 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 1965,70 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає - 25053,08 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором складає -19264,79грн.; -заборгованість по комісії за користування кредитом складає - 188,70 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 1705,35 грн. За рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 29.11.2010 року з відповідача [PERSON] на користь Закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором від 23.11.2006 року в сумі 12365,24 грн. (а.с.16). Від нарахованої суми заборгованості віднімається вже стягнута сума, різниця складає - 12365,24 грн., разом із штрафами - 500,00 грн., 1705,35 грн. Заборгованість до стягнення з відповідача на користь позивача становить - 36312,38 грн. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Але, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути заборгованість за пенею в сумі 1965,70 грн. , але зазначені штрафні санкції в розмірі 6078,69 грн. нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Дружківка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Останнє місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати пені за вказаним договором кредиту в сумі 6078,69 грн. Тому, суд вважає, що позов в частині позовних вимог про стягнення пені в сумі 6078,69 грн. задоволенню не підлягає. З врахуванням викладеного, заборгованість, станом на 22.08.2017року складає 40393,58 грн., з яких: 1965,70 грн. - заборгованість за кредитом, 25053,08 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 13186,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 188,70 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Від нарахованої суми заборгованості віднімається стягнута сума, у розмірі 12365,24 грн., яка була задоволена рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 29.11.2010 року, різниця становить - 28028,34 грн. Крім того позивачем нараховано відповідачу за порушення строків сплати заборгованості за кредитом штраф (фіксовану частину) - 500,00 грн. та штраф (процентну складову) - 1705,35 грн. Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України, викладеній у Постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, оскільки на відповідача покладено обов'язок сплатити пеню за неналежне та несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, тому нарахування йому штрафу є подвійною цивільно-правовою відповідальністю та вимога банку про стягнення з відповідача штрафівна загальну суму 2205,35 грн. не підлягає задоволенню. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом та частково пені підлягають задоволенню на підставі статей 526, 611,1054 ЦК України. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 28028,34 гривень. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь Банку підлягають компенсації понесені ним і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору пропорційно задоволеним вимогам. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в сумі 1600 грн. Судовий збір, що підлягає пропорційної компенсації на користь позивача дорівнює 1235,04 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial