Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У липні 2021 року адвокат Крамський Д.О., в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений 05.10.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим №66899 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 10588,34 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що нотаріусом вказаний вище виконавчий напис вчинений без наявності усіх передбачених законом документів, а також вказана у ньому заборгованість не є безспірною, оскільки [PERSON] не отримувала жодної вимоги від кредитора про її погашення, у зв`язку із чим не мала можливості оспорити борг. Про існування будь якої заборгованості перед стягувачем вона взагалі не знала, оскільки будь-яких договорів з ТОВ «ФК «Аланд» не укладала. В судове засідання 18.10.2021 року [PERSON] та її представник - адвокат Крамський Д.О. не з`явились, проте останній надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, на їх задоволенні наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Аланд» та треті особи: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області в судове засідання також не з`явились з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлялись належним чином, заяв про розгляд справи без їх участі суду не надсилали, свою позицію щодо позовних вимог не висловили, їх заперечень до суду проти позову не надходило. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України неявка третіх осіб не є перешкодою у розгляді справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, з постанови про відкриття виконавчого провадження №64368031 від 04.02.2021 року вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Дорошкевича В.Л. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №66899 від 05.10.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд», заборгованості у розмірі 10588,34 гривень. Постановами приватного виконавця Дорошкевича В.Л. від 04.02.2021 року з [PERSON] також стягнуто розмір основної винагороди приватного виконавця в сумі 1058,83 грн. та мінімальні витрати виконавчого провадження в суми 300,00 грн. Звертаючись до суду з позовом, адвокат Крамський Д.О. вказав на спірність суми, визначеної відповідачем у виконавчому написі від 05.10.2020 року в зв`язку із тим, що [PERSON] взагалі не погоджується з існуванням у неї заборгованості , оскільки жодної досудової вимоги про погашення боргу за кредитним договором вона не отримувала та про його існування не здогадувалась. Крім того, вона зазначила, що ніяких зобов`язань перед ТОВ «ФК «Аланд» не має. Відповідно до вимог статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу, за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Умови вчинення виконавчих написів визначені також Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (надалі Порядок). Відповідно до п. 3.2 Глави 16 зазначеного Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 9 далі - Перелік) . Відповідно до п. 2 цього Переліку для одержання виконавчого напису надаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Згідно п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Факт направлення вимоги стягувачем позивачу про усунення порушень умов кредитного договору матеріалами справи не підтверджується, відомості про вручення наведених вище письмових вимог в матеріалах справи також відсутні, сам позивач їх отримання заперечує. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. Однак, в порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, про те, що заборгованість не є безспірною та не надано доказів надіслання повідомлень про усунення порушень кредитного договору, та інших документів, які були підставою для вчинення виконавчого напису від 05.10.2020 року, в зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Крамського Д.О. підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved