Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 307 817,83 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 травня 2013 року (7,993 гривень за 1 долар США), складає 2 460 387,92 грн., звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,12 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу [PERSON] на праві власності. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 31 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 166 796,00 доларів США, а відповідач зобов'язався використати кредит на визначені договором цілі, забезпечити його повернення, сплату нарахованих відсотків у встановлений термін. Договір було укладено строком до 12 липня 2028 року, за користування кредитом була встановлена процента ставка у розмірі 14,49 %. Для забезпечення повного і своєчасного виконання відповідачем зобов'язань по договору, сторони уклали договір іпотеки, згідно з яким відповідач надав в іпотеку земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,12 га, яка розташована по [ADDRESS], що належить відповідачу [PERSON] на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - [PERSON], за реєстраційним № 977. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, а відповідач, в порушення умов договору, не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором терміні, в результаті чого станом на 14 травня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 307 817,83 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 травня 2013 року складає 2 460 387,92 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту у розмір 164 484,34 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 травня 2013 року складає 1 314 723,33 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 110 465,08 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 травня 2013 року складає 882 947,38 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 16 188,81 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 травня 2013 року складає 129 397,16 грн., штрафу у розмірі 16 679,60 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 травня 2013 року складає 133 320,04 грн. Посилаючись на Закон України «Про іпотеку», позивач просить суд встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», із початковою ціною продажу, яку буде визначено у межах виконавчого провадження на підставі ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 869983/ФЛ від 31 липня 2008 року. Крім того, 31 липня 2008 року між банком та [PERSON] і [PERSON] укладені договори поруки, відповідно до яких останні поручилися перед банком за виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору. Посилаючись на вимоги ч.2 ст. 554 ЦК України щодо солідарного обов'язку за виконання умов кредитного договору, ПАТ КБ «Надра» просить стягнути з позичальника і поручителя заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно кредитного договору № 869983/ФЛ від 31 липня 2008 року ВАТ КБ «Надра» надав [PERSON] кредит у 166 796,00 доларів США, а відповідач зобов'язався використати кредит на визначені договором цілі, забезпечити його повернення, сплату нарахованих відсотків у встановлений термін. Договір було укладено строком до 12 липня 2028 року, за користування кредитом була встановлена процента ставка у розмірі 14,49 % річних (а.с.5-6). В забезпечення належного виконання умов кредитного договору, між ВАТ КБ «Надра», з однієї сторони, та [PERSON], 31 липня 2008 року було укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,12 га, яка розташована по [ADDRESS], яка придбана відповідачем [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 31 липня 2008 року (а.с.11-12, 13). Судом встановлено, що 31 липня 2008 року між банком та [PERSON], і [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до якого останній поручився перед банком за виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору (а.с.7, 8). У відповідності до ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що ВАТ КБ «Надра» зі своєї сторони виконало умови взятого на себе зобов'язання і надало [PERSON], кредит у зазначеному вище розмірі (а.с.9). Відповідно до нової редакції статуту Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра». Разом з тим, в порушення умов договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту та процентів за його користування, внаслідок чого за нею станом на 14 травня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 307 817,83 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 травня 2013 року складає 2 460 387,92 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту у розмір 164 484,34 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 травня 2013 року складає 1 314 723,33 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 110 465,08 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 травня 2013 року складає 882 947,38 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 16 188,81 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 травня 2013 року складає 129 397,16 грн., штрафу у розмірі 16 679,60 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 14 травня 2013 року складає 133 320,04 грн., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.10). В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначив, що він не брав кредиту і його ошукали, у зв'язку з чим він звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів, зазначивши при цьому № кримінального провадження 12013040000000116. На запит суду ГУ МВС України в Дніпропетровській області 08.07.2014 року була направлена відповідь з якої не вбачається факту звернення [PERSON] чи його участі в даному кримінальному провадженні в будь-якому статусі (потерпілого чи свідка). Виходячи з вищевикладеного суд не знаходить підстав для відмови у позові, оскільки відповідачем [PERSON] в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не надано доказів вчинення у відношенні нього кримінального правопорушення співробітниками банку «Надра». Підпис в договорі ним не оспорювався, клопотання про проведення почеркознавчої експертизи заявлено не було, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.33, ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмету іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до приписів ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. На підставі викладеного, а також враховуючи розмір заборгованості, обставину, що борг відповідача за основним зобов'язанням є значним, наявна стабільна тенденція до збільшення суми заборгованості, яка не погашена тривалий час, а також невиконання відповідачем своїх зобов'язань по погашенню кредиту, суд доходить висновку, що позивач обґрунтовано порушив питання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно договору іпотеки від 31 липня 2008 року передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до умов вказаного договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться у цьому договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, то дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. З укладеного між банком та позичальником (відповідачем по справі) договору іпотеки вбачається, що умовами договору іпотеки передбачено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу банком предмету іпотеки. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає вимоги щодо стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з чим в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором слід звернути стягнення на вказану земельну ділянку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідачі повинні відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 3 441 грн. (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: approved