Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

02.03.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду через свого представника [PERSON] з позовом до відповідача Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину посилаючись на те, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельні ділянки за цією ж адресою. Спадкодавиця залишила заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачу. При зверненні до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину на дві земельні ділянки, а що до вказаного житлового будинку з господарськими будівлями нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду представник позивача подала заяву в якому позовні вимоги позивача підтримала та просила їх задовольнити, та справу розглянути в їх відсутність, проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала. В підготовче судове засідання представник відповідача не зявився, електронною поштою суду направив клопотання про слухання справи у їх відсутність, проти позову не заперечували та просили його задовольнити в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді письмових матеріалів справи, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області, про що 22.01.2016 року зроблено відповідний актовий запис № 3. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Спадкодавець залишила заповіт, яким все належне їй майно заповіла [PERSON] , позивачу по справі. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положенням ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Фастівської районної державної нотаріальної контори, відповідно до якої було заведено спадкову справу №109/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] . За заявою позивача державним нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 січня 2021 року, але лише на частину майна - на земельну ділянку площею 0,2971 га та на земельну ділянку 0,2500 га, розташованих на території [ADDRESS] . На інше майно, нотаріусом було відмовлено, в зв"язку з відсутністю належно оформлених правовстановлюючих документів. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом прав забудовника на вказане нерухоме майно суд виходить із таких мотивів. На підставі рішення Виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області від 30.07.2007 року № 74, [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку та переобладнання старого будинку в літню кухню, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки КП ФМР «Фастівське БТІ» від 17.03.2020 року № 336, житловий будинок [ADDRESS] по право власності не зареєстровано. Первинну інвентаризацію домоволодіння проведено 03.05.1990 року на ім`я [PERSON] . На момент проведення поточної технічної інвентаризації, 12.03.2020 року, виявлено, що на земельній ділянці розташований новий житловий будинок (2010 року побудови) та старий житловий будинок переобладнано в літню кухню. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України). Пунктом 8 постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року №7 передбачено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Разом із тим, відповідно до розяснень викладених у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13» визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Тому визнається правильною практика судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Згідно вимог ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету №74 від 30.07.2007 року надано дозвіл на будівництво житлового будинку та переобладнання старого будинку в літню кухню, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В подальшому розроблено План забудови земельної ділянки та розпочато будівництво житлового будинку. 12.03.2020 року було отримано технічний паспорт на вказаний житловий будинок але померла за життя не скористалася своїми правами як забудовника, не увела будинок в експлуатацію та не отримала на своє імя правовстановлюючого документу. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачами. З огляду на викладене, позивач як спадкоємець за заповітом, прийнявши спадщину після смерті тітки, набув право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що їй належали, у тому числі право забудовника з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання на своє ім`я документів, що посвідчують право власності позивача на новостворене нерухоме майно: житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved