Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради (як орган опіки та піклування) 26.07.2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути на утримання дитини аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позов мотивований тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батько дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На обліку у служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради дитина знаходяться з 18.04.2018 року, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків, зокрема схильністю матері до зловживання спиртними напоями, здійснення неналежного догляду за дитиною, незадовільними умовами проживання. У зв`язку з чим малолітню [PERSON] госпіталізовано до дитячого відділення КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» для медичного обстеження. В подальшому дитину направлено до комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР, де вона і перебуває до теперішнього часу. За час перебування дитини на обліку служби у справах дітей спеціалістами служби у справах дітей спеціалістами служби з матір`ю неодноразово проводились роз`яснювальні бесіди щодо виконання батьківських обов`язків в повному обсязі, [PERSON] попереджалась про відповідальність згідно чинного законодавства. [PERSON] надавались випробувальні терміни для зміни ситуації, вона неодноразово зобов`язувалась влаштуватись на роботу, припинити вживати алкоголь, створити необхідні умови для проживання дитини, але кардинально вплинути на ситуацію в родині не вдалось, проведена профілактична робота з матір`ю не дала очікуваного результату. Вказане стало підставою подовження терміну перебування дитини в закладі. За час перебування дитини в державних закладах мати не проявляла жодного інтересу до місцезнаходження своєї дитини, відвідала доньку в будинку дитини 15.01.2019 року , 21.01.2019 року та 04.02.2019 року , після чого жодного разу не навіщала дитину, не телефонує, не цікавиться будь-яким іншим способом фізичним та духовним станом дитини. Вирішення питання щодо позбавлення матері батьківських прав необхідно для надання дитині відповідного статусу та нарахування державної допомоги. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.10.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2020 року вирішено питання про виклик свідків. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, вважала, що позбавлення матері батьківських прав в інтересах дитини. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась - про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі. Відзив до суду не подавала. Допитана в судовому засіданні, яке відбулось 15.04.2020 р. в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працює вихователем у Херсонському обласному Будинку дитини, у якому перебуває донька відповідача [PERSON] , з 25.05.2018 року. За час перебування дитини у закладі, мати навідвла її декілька разів, востаннє 04.02.2019 року. Під час відвідування приносила памперси, печиво, яблука. На вигляд відповідачка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, алкоголю чутно не було, але зовнішний вигляд про це говорив. Дитина пересувається лише з підтримкою, після досягнення трирічного віку, необхідно вести у психдиспансер. Дитина у заклад була влаштована тимчасово. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працювала у Службі у справах дітей. 18.04.2018 року надійшло повідомлення з дитячої поліклініки щодо дитини відповідачки. Вони виїхали за адресою проживання малолітної, де мати знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, в будинку було брудно, неприємний запах, дитина брудна, бліда. Мати не орієнтувалася взагалі, вони госпіталізували дитину. Викликали матір, проводили бесіди, що вона повинна виправитись. Дитину відправили у будинок дитини. На їх виклики мати не реагувала, прийшла один раз, вона з нею провела бесіду, щодо необхідності зміни поведінки. Їй було байдуже, але на запитання чи потрібна їй дитина, впевнювала, що потрібна. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухав пояснення представника позивача, свідків, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.12.2017 р. (арк. справи 8). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00019285541 від 23.12.2017 року, відомості про батька [PERSON] , [INFO] внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (арк. справи 9). Відповідно до листа КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» № 01-7/784-2 від 17.04.2018 року, під наглядом медичних працівників дитячої поліклініки №3 КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» перебуває сім`я [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Мати: [PERSON] , не працює перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Старша донька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В квартирі проживає також співмешканець [PERSON] - [PERSON] , 1977 р.н., не працює. Родина мешкає в однокімнатній квартирі. Санітарний стан квартири не задовільний. Холодильник відсутній. В приміщенні де перебуває дитина, стійкий запах тютюнового диму. Батьки дитини зловживають спиртними напоями. Під час вагітності мати зловживала спиртними напоями. Курила. Дитина [PERSON] народжена передчасно вдома. З полового відділення переведена у ДОКЛ, звідки виписана за наполяганням матері з діагнозом: Гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, синдром пригнічення. Неонатальна жовтяниця. Вроджена вада серця: відкрите овальне вікно. Фетальний алкогольний синдром. Крововилив в правий наднирник. Недоношеність 33-34 тижнів. Дитячу поліклініку мати з дитиною відвідує нерегулярно, рекомендації лікаря виконує не в повному обсязі. При патронажі медсестри вранці 17.04.2018 року - двері відчинили лише після тривалих вмовлянь, батьки дитини перебували у стані алкогольного сп`яніння, в квартирі безлад та сморід. Дитина не доглянута, погано набирає вагу. Враховуючи вищевикладене просили вилучити дитину з сім`ї та позбавити [PERSON] батьківських прав (арк. справи 10). 18.04.2018 року [PERSON] на ім`я начальника служби у справах дітей було подано заяву в якій вона просила направити тимчасово в будинок дитини її малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тим, що вона не може ні матеріально ні фізично займатися вихованням та утриманням власної дитини, зазначила, що вона мати-одиначка, не працює та має алкогольну залежність (арк. справ 11). Згідно акту обстеження умов проживання складеного завідуючем служби у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради від 18.04.2018 р., проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані та проживають: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . Умови проживання: санітарний стан помешкання незадовільний: неприбрано, неохайно. В наявності всі необхідні меблі та комунальні зручності. Мати знаходилась в стані алкогольного сп`яніння та погано почувалась. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: у дитини є ліжко, дитячий одяг та дитячі речі, але у занедбаному стані, повноцінне харчування відсутнє. За результатом обстеження умов проживання [PERSON] незадовільні (арк. справи 12). Рішенням Корабельної районної у м. Херсоні ради №68 від 05.05.2018 року "Про направлення малолітньої [PERSON] , [INFO] до дитячого державного закладу тимчасово за заявою матері", вирішено клопотатати перед Департаментом охорони здоров`я Херсонської обласної державної адміністрації про направлення малолітньої [PERSON] , [INFO] на повне державне утримання до комунального закладу "Херсонський обласний будинок дитини" Херсонської обласної ради тимчасово за заявою матері строком на 1 рік (арк. справи 14). Рішенням Корабельної районної у м. Херсоні ради №88 від 12.06.2019 року "Про продовження терміну перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] в КЗ "Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради" вирішено клопотати перед Департаментом охорони здоров`я Херсонської обласної державної адміністрації про продовження терміну перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] на повному державному утриманні в комунальному закладі "Херсонський обласний будинок дитини" Херсонської обласної ради строком на 1 рік (арк. справи 15). Згідно листа КЗ "Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради №13 від 03.01.2019 р., у закладі на повному державному утриманні з 21 травня 2018 року перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . За цей час мати дівчинки, [PERSON] жодного разу доньку у закладі не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася станом її здоров`я та долею, ніякої допомоги на утримання не надавала (арк. справи 16). 04 січня 2019 року [PERSON] на ім`я начальника Служби у справах дітей подано пояснення, згідно яких вказала, що з 17.04.2018 року її донька [PERSON] знаходиться в Будинку дитини, за цей час не навідувала дитину тому що їй не було відомо де знаходилась дитина, її місце проживання. На цей момент вона не працює, до цього працювала на полях, проживає зі співмешканцем [PERSON] . Вони не мають звичок до алкоголю, він працює на будівництві. 04.01.2019 року вона зобов`язалась відвідувати дитину в будинку дитини, в подальшому також приносити речі, в тому числі і те, що вона потребує (арк. справи 17). Згідно листа КЗ "Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради №297 від 06.05.2019 р., у закладі на повному державному утриманні з 21 травня 2018 року перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] . Термін перебування дівчинки у Будинку дитини закінчився. Мати дитини [PERSON] відвідувала доньку у 2019 році - 04,15,21 січня та останній раз 04 лютого. З того часу, жодного разу [PERSON] не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася станом здоров`я та долею дитини. Просили вирішити питання щодо подальшого перебування малолітньої [PERSON] у закладі та виконання матір`ю батьківських прав (арк. справи 18). З висновку Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради №02-14/17-25 від 05.07.2019 року вбачається, що Орган опіки та піклування Корабельної районної у місті Херсоні ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (арк. справи 20). У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач вихованням своєї дитини не займається, належним чином матеріально її не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться її долею та здоров`ям, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні малолітнеьої дитини, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. Такі дії відповідача негативно впливають на розвиток дитини, що не відчуває любові матері, внаслідок чого у суд приходить до переконання, що в подальшому у дитини може складатись враження щодо відсутності підстав піклуватися та виховувати свою дитину тощо. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідача батьківських прав у відношенні її дитини, оскільки байдужість відповідача до дитини свідчить про винну поведінку відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачем суду не надано. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно вимог ст.ст.141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи вищевикладене. заводоволенню підлягають вимоги про стягнення аліментів. За приписами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви. Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 12 травня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved