Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

08 грудня 2020 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача на третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у якому зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина зокрема на земельну ділянку площею 6,9333га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. За життя [PERSON] склав заповіт за яким зазначену земельну ділянку заповів їй. Однак нотаріус відмовляється оформити спадкові права прав після смерті [PERSON] через наявну заборону, а саме арешт накладений відповідачем на все нерухоме майно спадкодавця у виконавчому провадженні № 48731584. За повідомленням відповідача арешт на нерухоме майно [PERSON] було накладено постановою в.о. начальника відділу від 15.09.2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа №470/547/15-ц виданого 06.07.2015 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області у виконавчому провадженні №48731584. 13 серпня 2020 року виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було закінчено у зв`язку з повною сплатою боргу, однак оскільки виконавче провадження знищено, відповідач позбавлений можливості зняти арешт з майна боржника. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд зняти арешт з земельної ділянки розміром 6,9333 га, накладений постановою відповідача 15.09.2015 року у виконавчому провадженні № 48731584. Позивачка та її представник адвокат Бусахіна Т.В. (за договором про надання правової допомоги від 30.10.2020 року) в судове засідання подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, та не покладати на відповідача обов`язок по сплаті судового збору. Представник відповідача начальник Березнегуватського районного відділу державної виконавчої служби Лашков Б.А. в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа по справі яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 15 вересня 2015 року постановою в.о. начальника Березнегуватського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Морозинського О.А. було відкрито виконавче провадження №48731584 по примусовому виконанню виконавчого листа № 470/547/15-ц виданого Березнегуватським районним судом Миколаївської області 06 липня 2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» боргу в сумі 5735 грн. 68 коп. та постановою накладено арешт на майно боржника і оголошено заборону на його відчуження. 28 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Корогодом А.В. зазначений виконавчий листа було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» через відсутність у боржника майна на яке можливо накласти стягнення. 29 червня 2017 року головним державним виконавцем Березнегуватського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Корогодом А.В. знову було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №470/547/15-ц виданим Березнегуватським районним судом Миколаївської області 13 серпня 2015 року у зв`язку з повторним пред`явленням його стягувачем для примусового виконання ( а.с.19). Постановою головного державного виконавця Корогода А.В. виконавче провадження №54113763 було закінчено у зв`язку зі сплатою боржником боргу у повному обсязі ( а.с.20). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 09 грудня 2019 року убачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). За життя, а саме 31 жовтня 2019 року [PERSON] склав заповіт за яким належну йому земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,01 га розташовану в межах території Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області заповідав доньці [PERSON] , а земельну ділянку площею 6,9333 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області заповідав позивачці (а.с.13). Але 16 жовтня 2020 року завідувачем Березнегуватською державною нотаріальною конторою позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - заборони накладеної 15 вересня 2015 року Березнегуватським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у виконавчому провадженні №48731584 на все нерухоме майно [PERSON] ( а.с.14). За роз`ясненням відповідача від 02 листопада 2020 року № 10830 зняття арешту з майна боржника [PERSON] неможливе через знищення виконавчого провадження №48731584 ( а.с.15). Частиною 2\~ ст. 6 Конституції України\~передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією\~межах і відповідно до законів України. Згідно ч. 2\~ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 7 Закону України "Про виконавче провадження"\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження"\~, а також ч. 1\~ ст.40 цього Закону\~передбачені підстави повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав та підстави закінчення виконавчого провадження. Відповідно до частин 1,2 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Отже, державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника в разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі). У рішенні ЄСПЛ у справі «Uzan та інші проти Турції» (скарги №№ 19620/05, 41487/05, 17613/08 и 19316/08) від 05.03.2019, Европейський Суд встановив, що заявники скаржилися на тривале застосування тимчасових заходів щодо їхнього майна та відмову органів влади скасувати ці заходи протягом кількох років, навіть з урахуванням того, що заявників не було визнано винними у кримінальному провадженні або відповідачами у цивільному провадженні. Европейський Суд прийшов до висновку, що влада не змогла встановити «справедливий баланс» між захистом суспільних інтересів та вимог захисту прав заявників на повагу їх власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції (право на мирне володіння майном). З матеріалів справи вбачається, що у даному випадку на виконанні у органів, які здійснюють виконання судових рішень виконавчих листів, за якими [PERSON] був би боржником та відносно нього вживалися дії по їх примусовому виконанню, не перебуває. Проте, щодо майна останнього встановлено обмеження та заборони державним виконавцем в межах виконавчого провадження №48731584, яке на даний час є закінченим. Самостійно державні виконавці скасовувати вжиті ними заходи\~примусового виконання рішення не мають можливості. Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження"\~визначені підстави для зняття арешту з майна боржника, де в частині 5 вказано, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивачки, разом з тим, оскільки постановою державного виконавця від 15 вересня 2015 року накладався арешт на нерухоме майно належне [PERSON] , а не виключно на земельну ділянку, суд доходить висновку про зняття арешту з всього нерухомого майна спадкодавця, оскільки у зв`язку з повною сплатою боргу та закриттям виконавчого провадження відпали підстави для застосування такого заходу до майна що належало боржнику.

Outcome: approved