Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, про відшкодування суми страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.12.2013 року о 17 год. 45 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача «Subaru» державний номерний знак [NUMBER] та забезпеченого відповідачем транспортного засобу «DAF 5430» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] власником якого є ТЗОВ «БУКЛЕН».Винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний водій товариства. Позивачем до представництва відповідача, було подано заяву про виплату страхового відшкодування та ряд необхідних документів. Проте, станом на день подачі позовної заяви до суду, відповідач свої зобов'язання не виконав, тому позивач звернувся до суду за захистом порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, де просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги. /а.с. 34/. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача з постановленням заочного рішення, відповідно до положень т. 224 ЦПК України за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи,суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20.12.2013 року о 17 год. 45 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля [NUMBER] та забезпеченого відповідачем транспортного засобу «DAF 5430» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] власником якого з ТЗОВ «БУКЛЕН». Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «DAF 5430» д.н.з. [NUMBER] ТЗОВ«БУКЛЕН»на час ДТП була застрахована відповідачем, відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.11.2013 року № АС 8983287 і діяла в період з 21.11.2013 року по 20.11.2014 року, згідно страхового полісу № АС 8983287 від 21.11.2013 року. Відповідно до постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2014 року, [PERSON]., визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с. 9/. Згідно довідки з ДАІ № 93229979 від 21.01.2014 року про ДТП та протоколу огляду транспортного засобу, складеного на замовлення відповідача оцінювачем [PERSON], внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль отримав механічні ушкодження та завдано останньому матеріальний збиток, відповідно до звіту № 5865 від 09.01.2014 року складає 10801,89 грн. /а.с. 6, 8/. 23.12.2013 року позивачем до представництва страховика, було подано заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших необхідних документів /а.с. 10/. Згідно до а. 6 п 36.2 ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення, зобов'язаний направити страхувальнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Проте, відповідач у встановлений законом строк не прийняв рішення про здійснення позивачу страхового відшкодування, не повідомив про відмову у виплаті останнього. Листом від 18.02.2014 року за № 49/04/20, повідомив, що усі пропозиції та зауваження стосовно розміру матеріального збитку, будуть враховані при прийнятті страхового рішення стосовно виплати страхового відшкодування /а.с. 7/. Договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності, укладений між ПрАТ «Український страховий дім» та власником автомобіля «DAF 5430» державний номерний знак [NUMBER], суду не наданий, проте строки здійснення страхових виплат за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів визначені у ч. 2 ст. 36 Закону. Так, відповідно до вказаної норми Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Дана умова відповідачем не виконана, відшкодування, в порушення умов договору та законодавства України останнім не здійснено. Згідно ч. 36.2 ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Станом на день подачі позовної заяви, відповідач, страхового рішення позивачу не надав та страхове відшкодування не виплатив. Враховуючи наведене. суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню, посилаючись на ч. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якого за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За розрахунками позивача сума пені складає 280,84 грн. Проте, суд не погоджується з даним твердженням позивача, оскільки відповідно до п. 37.2 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ України, яка діє у період, за який нараховується пеня.Оскільки вказана норма регулює відносини страховика і страхувальника за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а позивач не є стороною вказаного договору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають. Крім того. позивач просить стягнути штрафні санкції щодо неналежного виконання грошового зобов'язання, тобто виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до повідомлення Державного комітету статистики України, індекс інфляції у березні 2014 року становив 100,4%, а тому сума інфляційних витрат за період з 03.06.2014 року по 14.08.2014 року становить 43,20 грн., відповідно до розрахунку: 10801,89 грн. * (0.4% /100%). Час прострочення виконання грошового зобов'язання за договором страхування становить 73 дні, а тому 3% річних становить 64,80 грн. із розрахунку: 10801,89 грн. * (3%/100%/365 днів)*73. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню штрафні санкції у розмірі 108,00 грн. Також позивач просить стягнути моральну шкоду викликануемоційними страждання, які довелося перенести останньому та його родині та витрати пов'язані з відновленням психічного стану після ДТП, порушення звичайного способу життя, негативного впливу наслідків ДТП на стан здоров'я. Згідно ч. 1 ст. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 23.1 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно ст. 26-1 Закону, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем та представником останнього не надано доказів на підтвердження вимог про те, що позивачу була спричинена моральна шкода, завдана ушкодженням здоров'я, у зв'язку з чим суд вважає вимоги в цій частині необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial