Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача мотивуючи тим, що [INFO] померла її заповідач - мати [PERSON], яка все своє майно заповіла своїм дітям: - позивачу, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] До складу спадщини входить житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивач спадщину прийняла у встановлений рішенням суду від 11.11.2015 додатковий строк шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Котенко\~Л. І. від 14.12.2015. Однак постановою вказаного нотаріуса від 11.01.2016 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Позивач вказала, що інші спадкоємці за заповітом спадщину не прийняли, а тому просить визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері - [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву від 11.02.2016 (а.с. 35), в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не подав, про слухання справи повідомлявся належним чином, свідченням чого в матеріалах справи наявне поштове повідомлення (а.с. 30) про вручення судової повістки. Крім того, в матеріалах справи наявні довідки, видані виконкомом Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, аналізуючи які суд приходить до висновку, що відповідач не заперечує проти задоволення даного позову. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, пояснень сторін, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] померла [INFO] в с. Горбулів Черняхівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.02.2014 (а.с. 4). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 20.08.2001 (далі - заповіт) (а.с. 5), [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, в тому числі жилий будинок, розташований в [ADDRESS] (далі - будинок), своїм дітям: позивачу, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В матеріалах справи відсутні докази скасування або зміни заповіту у порядку, визначеному положеннями ст. 1254 ЦК України. Навпаки, відповідно до листа приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Котенко Л. І. від 26.01.2016 (а.с. 28) заповіт на момент розгляду справи чинний. Тому, відповідно, спадкування за [PERSON] здійснюється за заповітом. Позивач 14.11.2015 подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Котенко Л. І. у встановлений рішенням суду від 11.11.2015 (а.с. 14) додатковий строк, однак вказаним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок (а.с. 6). Відділом РАЦС Черняхівського РУЮ Житомирської області (а.с. 27) відомості про дітей, батьків, іншого з подружжя [PERSON] суду не надано. Однак сторонами не оспорюється той факт, що діти померлої [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] на момент розгляду справи живі, але не подали заяви про прийняття спадщини за заповітом. В матеріалах справи відсутні відомості про осіб, що відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], а також докази того, що [PERSON] за життя була усиновлювачем. А тому суд не враховує їх право на спадкування, передбачене положеннями ст. 1260 та ч. 1 ст. 1241 ЦК України. З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON], яка прийняла спадщину. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину, [PERSON] у заповіті розподілила спадщину, заповівши все своє майно своїм дітям, однак вони на момент розгляду справи не прийняли спадщину, суд, враховуючи положення ст. 1273 ЦК України, приходить до висновку, що позивач має право на усю спадщину [PERSON] Як зазначено позивачем у позові та підтверджується матеріалами справи, до складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (далі - будинок). Станом на момент розгляду справи право власності на будинок за [PERSON] або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується довідкою КП "Житомирське ОМБТІ" Житомирської обласної ради від 27.10.2015 (а.с. 11), витягом за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.01.2016 (а.с. 13), Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 11.02.2016 (а.с. 33). Крім того, станом на момент розгляду справи право власності на земельну ділянку, на якій розташовано будинок, за [PERSON] або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 11.02.2016 (а.с. 34). В матеріалах справи наявна довідка, видана виконкомом Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 22.12.2015 (а.с. 9), про те, що будівництво в [ADDRESS] не є самовільним. Крім того, згідно з довідкою виконавчого комітету Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 22.12.2015 (а.с. 10) земельна ділянка, яка знаходиться біля будинку в [ADDRESS], у приватну власність не передавалась. З огляду на це суд приходить до висновку, що [PERSON] земельна ділянка, на якій розміщений будинок, використана відповідно до мети її виділення (передачі). Належність [PERSON] будинку підтверджується відомостями з погосподарської книги № 4 за 2011-2015 рр., особовий рахунок [NUMBER] (довідка відповідача від 08.02.2016, а.с. 31). В даній довідці містяться відомості про те, що рішення сільської ради про виділення земельної ділянки для забудови вказаного житлового будинку відсутнє. Відповідно до довідки відповідача від 13.10.2015 (а.с. 7) на день смерті [PERSON] ([INFO]) у вказаному будинку зареєстрована та проживала лише померла. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 15.10.2015 (а.с. 15-17) будинок побудовано в 1975 році. Положеннями абз. 3 ч. 3 ст. 19 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" випискам з погосподарських книг надано сили документів, що підтверджують право власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них. З огляду на це суд приходить до висновку, що вказані вище записи у погосподарській книзі з урахуванням передачі [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, є належними і допустимими доказами належності будинку саме [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до акту обстеження технічного стану від 10.02.2019 № 94 (а.с. 32) будинок відповідає будівельним нормам згідно ДБН79-92 та придатний для проживання. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будинок не є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України та що на час відкриття спадщини будинок належав [PERSON], а тому будинок відповідно до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини [PERSON] Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину, суд згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України приходить до висновку, що будинок належить позивачу з часу відкриття спадщини - з [INFO]. Враховуючи положення ч. 2 ст. 328, ст. 392 ЦК України, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.01.2016 (а.с. 6), суд приходить до висновку про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Будинок є нерухомою річчю у розумінні ч. 1 ст. 181 ЦК України. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ч. 1 п. 36, п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868, свідоцтво про право на спадщину є одним із документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. А тому, з огляду на неможливість реєстрації позивачем права власності на будинок суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на будинок у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] Вимоги про розподіл судових витрат позивачем у позові не заявлено. А тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, відсутні підстави для прийняття судом рішення про розподіл судових витрат між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved