Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до відповідача про стягнення заборгованості із заробітної плати, в якому зазначив, що згідно з рішенням № 3 від 06.11.2017 [PERSON] було призначено головою ФГ "Волков В.В." та затверджено статут у новій редакції. Згідно з п.1,2 Рішення №5 від 16.12.2019 [PERSON] , який відповідно до статуту, є засновником ФГ " Волков В.В. " вирішив припинити діяльність ФГ " [PERSON] " шляхом реорганізації (приєднання) до ФГ "Зернопродукт" та припинити повноваження голови ФГ "Волков В.В." - [PERSON] з моменту прийняття цього рішення. За час роботи на підприємстві заробітна плата позивачу не виплачувалася. При звільнені, виплати всіх сум, що належить [PERSON] , не проводилася, а про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, не було повідомлено. Таким чином, з ФГ " Волков В.В. " на користь [PERSON] підлягає стягненню нарахована, проте до цього часу не виплачена заробітна плата за період роботи з 01.02.2019 по 01.12.2019 в розмірі 45000 гривень та за період з 06.11.2017 по 21.01.2019 в розмірі 54988, 68 гривень, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Свої доводи обґрунтував аналогічно зі змістом позовної заяви. Відповідач ФГ "Зернопродукт" надав відзив на позовну заяву, зі змісту якого Волков В.В. був єдиним засновником ФГ " Волков В.В. ", правонаступником якого є ФГ "Зернопродукт". Між [PERSON] і [PERSON] були досягнуті домовленості про здійснення спільної діяльності у агропромисловому бізнесі, а саме, що [PERSON] надає [PERSON] грошові кошти у сумі 997617,94 (дев`ятсот дев`яносто сім тисяч шістсот сімнадцять) грн, що еквівалентно 37000,00 (тридцять сім тисяч) доларів США за офіційним курсом Національного Банку України станом на день отримання коштів (l00USD/2696,2647 грн.), які він міг вкладати у поточну діяльність сільськогосподарського виробничого процесу Фермерського господарства " Волков В.В. ", тоді як [PERSON] обіймав посаду голови Фермерського господарства " Волков В.В. " та, використовуючи свій досвід у агропромисловому бізнесі, керує господарством протягом п`яти років, обробляючи землі загальною площею 50,3 га, які використовуються господарством на умовах оренди, що у перший же рік спільної діяльності виведе його на рівень прибуткового сільськогосподарського підприємства з чистим прибутком мінімум 800000,00 (вісімсот тисяч) грн на рік. Тобто призначення [PERSON] на посаду голови ФГ " Волков В.В. " мало наслідком укладеної цивільно-правової угоди зі спільної діяльності у агропромисловому бізнесі, за умовами якої кожен рік прибуток від спільної діяльності було погоджено розподіляти 30/70 відсотків, тобто 30 відсотків чистого прибутку з діяльності ФГ " Волков В.В. " за рік повинно було належати [PERSON] , а 70 відсотків чистого прибутку з діяльності ФГ " Волков В.В. " він повинен був сплачувати [PERSON] перші два роки у рахунок повернення наданих грошових коштів, а останні три роки як винагороду за вчинення спільної діяльності у агропромисловому бізнесі за договором (керування господарством), усього на протязі п`яти років до 31 грудня 2022 року. Отже твердження позивача про існування заборгованості зі сплати заробітної плати у період з 06 листопада 2017 року по 16 грудня 2019 року та обов`язок ФГ " Волков В.В. " з її виплати не відповідають дійсності, тому як виконання повноважень голови ФГ "Волков В.В." здійснювалося [PERSON] за цивільно-правовою угодою, згідно з якою сплата винагороди з прибутку від вчинення господарської діяльності ФГ " Волков В.В. " під керівництвом позивача, у процесі здійснення спільної діяльності, розпочиналася з 06 листопада 2019 року й відповідно сплата податків з отриманого доходу підлягала сплаті одержувачем (вигодонабувачем) такої винагороди (доходу). Також не зрозумілими для відповідача залишаються доводи позивача про нібито існування заборгованості в господарства зі сплати йому заробітної плати, враховуючи ту обставину, що [PERSON] , займав посаду керівника господарства, тобто особисто . здійснював організаційно-розпорядче управління господарством (п.п.5.5.6. статуту ФГ "Волков В.В."), враховуючи ту обставину, що після складення повноважень документацію (справи) ФГ "Волков В.В." ним передано не було, що є предметом судового розгляду у цивільній справі № 387/603/20 за позовом ФГ " Волков В.В. " до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. Також правовідносини [PERSON] у площині виконання повноважень голови господарства в якості працівника, з 01 лютого 2019 року позивач, крім виконання умов цивільно-правової угоди, здійснював трудову діяльність у ФГ " Волков В.В. " за сумісництвом, адже основним місцем роботи (з червня 2012 року) в нього було виконання повноважень голови (керівника) Селянського (фермерського) господарства [PERSON] (код [NUMBER] ). Крім цього він, як в момент початку виконання повноважень голови (керівника) ФГ " Волков В.В. " за цивільно-правовою угодою (06 листопада 2017 року), так й після одноосібного визначення себе в якості працівника (01 лютого 2019 року), займав посаду голови (керівника) наступних юридичних осіб: Фермерського господарства "Деметра-С" (код 38147010); Фермерського господарства "Решетника Романа Петровича" (код 39615319); Фермерського господарства "Лада Веснянка" (код 38680539); Фермерського господарства "Пустового Василя Миколайовича" (код 40786767); Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Велес-Центр" (код 39717831). Отже відповідач вважає, що має місце надуманість та недостовірність інформації, наданої позивачем у копіях табелів обліку використання робочого часу, про нібито виконання ним місячної норми праці у період з 06 листопада 201 7 року по 31 січня 2019 року, адже згідно з цими даними він був зайнятий лише у ФГ " Волков В.В. ", в той час як ще шість підприємств залишалися без керівництва. Також на думку відповідача не заслуговує на довіру довідка б/н від 02 грудня 2019 року про існування заборгованості з виплати заробітної плати у період з 01 лютого 2019 року по 01 грудня 2019 року, адже фірмовий бланк ФГ " Волков В.В. " оформлений зовсім іншим чином, крім того такий відтиск печатки, якою засвідчена довідка, господарством не використовувався, доказом чого є відтиск печатки на рішенні № 3 від 06 листопада 2017 року, наказі № 5 від 06 листопада 2017 року, які додані безпосередньо позивачем до його позову, а також на довіреності від 13 листопада 2017 року, на договорі оренди землі від 25 липня 2018 року. Фірмовий бланк ФГ "Волков В.В." відображений у довіреності від 13 листопада 2017 року й саме він використовувався у процесі господарської діяльності. Також не заслуговує на довіру й запис у трудовій книжці серії [NUMBER] від 30 червня 1990 року, адже також засвідчений печаткою, відтиск якої не використовувався господарством та є відмінний від відтиску печатки на перелічених вище документах. Викладене викликає сумнів у достовірності наданих позивачем письмових доказів. Як вже вказувалося за положенням п.п.5.5.6. статуту ФГ " Волков В.В. " на голову господарства були покладені обов`язки з здійснення його організаційно¬-розпорядчого управління. Тобто, достовірний облік виходу працівника на роботу був обов`язком [PERSON] . У відповідача відсутня можливість надати достовірні табелі обліку використання робочого часу [PERSON] , оскільки такий документ є документом, який повинен був складатися позивачем, адже саме на нього покладалися обов`язки з організаційно - розпорядчого управління господарством, й на цей час, після складення повноважень, він цієї документації ще не передав. Крім того у даному випадку має вирішальне значення саме виробіток (відпрацьований час) [PERSON] на посаді голови ФГ " Волков В.В. ", враховуючи одночасне виконання ним подібних обов`язків ще у шести підприємствах. Таким чином, роботодавець має право нарахувати працівнику, який працює неповний робочий день, заробітну плату, нижчу за мінімальну в місячному розмірі, але за умови, що сума нарахованої заробітної плати має бути не менша ніж частина від мінімальної заробітної плати, що припадає на фактично відпрацьований час. Згідно наданих позивачем копій табелів обліку використання робочого часу він нібито був зайнятий на посаді голови господарства 40 годин на тиждень, що не відповідає дійсності, адже як вже зазначалося позивач займав посаду керівника (голови) ще у шести підприємствах (господарствах), що шляхом простого пропорційного визначення вказує на те, що у робочий день він був зайнятий 2 години за основним місцем роботи (СФГ [PERSON] ) й по годині на інших шести підприємствах (господарствах) в т.ч. і у ФГ " Волков В.В. " (усього вісім годин робочого часу). Тобто, враховуючи сумісницьку природу трудових відносин на посаді керівника, що вчинялася позивачем на семи підприємствах (господарствах), [PERSON] фізично міг працювати на посаді голови ФГ " Волков B.B. максимум п`ять годин на тиждень. За цим безпідставними є твердження позивача про нібито обов`язок ФГ " Волков В.В. " з нарахування йому мінімальної заробітної плати за місяць, адже в даному випадку заробітна плата підлягає нарахуванню за фактично виконану роботу, доказів об`єктивного виконання та обліку якої матеріали справи не містять. Отже на підставі зазначеного відповідач просив відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю. Крім того загальними зборами засновників ФГ "Зернопродукт" прийняте рішення, оформлене протоколом від 11.11.2021, згідно з яким документація, що долучена [PERSON] а саме: табеля обліку робочого часу за період з 06.11.2017 та 31.11.2019; запис №6 у трудовій книжці серії [NUMBER] від 30.06.1990; довідка від 02.12.2019 про існування заборгованості з виплати заробітної плати у період з 01.02.2019 по 01.12.2019 у розмірі 45000 грн - є такими, що не належать до документації ФГ " Волков В.В. " Отже зазначені обставини встановлюють неналежність наданих доказів у обґрунтування позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача заперечував з приводу задоволення позовних вимог та обґрунтував свої доводи аналогічні наявному в матеріалах справи відзиву на позовну заяву. Крім того представник відповідача просив прийняти суд додаткові пояснення згідно з якими посилався на рішення вищого органу управління загальних зборів засновників ФГ "Зернопродукт" від 11.11.2021, яким прийняте рішення, що табеля обліку робочого часу за період з 06.11.2017 та 31.11.2019; запис №6 у трудовій книжці серії [NUMBER] від 30.06.1990; довідка від 02.12.2019 про існування заборгованості з виплати заробітної плати у період з 01.02.2019 по 01.12.2019 у розмірі 45000 грн - є такими, що не належать до документації ФГ " Волков В.В. " До такого рішення відповідач дійшов через те, так як позивач не вчиняв трудову діяльність за трудовим договором (контрактом) у ФГ " Волков В.В. ", а діяв на підставі цивільно-правової угоди про спільну діяльність в агропромисловому бізнесі, що оформлені розписками від 06.11.2017. До того ж основним місцем роботи [PERSON] є СГ [PERSON] , а крім цього він є керівником ще 5 господарств, тому жодним чином не міг бути зайнятим 8 годин на день у ФГ "Волков В.В." Також умовами цивільно-правової угоди було передбачено передача [PERSON] 70% прибутку від діяльності ФГ "Волков В.В." Представник відповідача також зазначив, що печатка, якою посвідчені записи у трудовій книжці №6 та довідка від 02.12.2019 ФГ " Волков В.В. " не використовувалася, так як у господарства була єдина печатка під час відкриття розрахункового рахунку в АТ "Державний ощадний банк України", яка використовувалась для укладення договорів та інших документів господарства. Крім того бланк на якому складена довідка від 02.12.2019 не є фірмовим бланком ФГ " Волков В.В. ". Отже надані позивачем докази не є належними та допустимими. Також позивачем не надано жодного доказу, що надані ним табеля обліку робочого часу складали документацію ФГ " Волков В.В. " та передано останнім у архів господарства. Крім того зі змісту листа Головного управління ДПС У Кіровоградській області Державної податкової служби України №1287/5/11-28-24-01-13 від 22.03.2021 з`ясовано, що в інформаційно-телекомунікаційних системах податкового органу відсутні відомості щодо подання суб`єктом господарювання ФГ " Волков В.В. " повідомлення про прийняття на роботу громадянина [PERSON] , що доводить факт виконання позивачем повноважень голови ФГ " Волков В.В. " у період з 06.11.2017 по 16.12.2019 за цивільно-правовою угодою. В судове засідання представник позивача надав відповідь на відзив згідно з яким позивачу діючим законодавством не заборонено суміщати роботу. В процесі діяльності позивача, на нього не накладалися будь-які дисциплінарні стягнення. Також в матеріалах справи міститься довідка ОК 7, яка була надана на адвокатський запит від 12.06.2020. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом з`ясовано, що відповідно до рішення ФГ "Волков" від 06 листопада 2017 року №3 [PERSON] призначеного головою фермерського господарства, затверджено нову редакцію статуту ФГ " Волков В.В. " Факт призначення [PERSON] головою ФГ "Волков В.В." також підтверджується наказом засновника [PERSON] №5 від 06.11.2017. Відповідно до змісту трудової книжки [PERSON] [NUMBER] , 06.11.2017 вчинений запис про призначення [PERSON] головою ФГ "Волков В.В." Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 18.06.2020 року №1100-0602-8/15971 та довідки форми ОК7, які були надані на адвокатський запит від 12.06.2020, Позивачу за період з 01.02.2019 по 30.11.2019 ФГ " Волков В.В. " було нараховано та виплачену заробітну плату у сумі 45 000,00 гривень (т.1 а.с.33-35). Також [PERSON] за зазначений період зарахований страховий стаж. Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 18.06.2020 № 1100-0602-8/15971 та довідки форми ОК7 Позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата протягом 10 місяців (з 01.02.2019 по 01.12.2019). Водночас позивач зазначає, що він пропрацював на підприємстві Відповідача більше 24 місяців. Також суд з`ясував, що відповідно до рішення про припинення діяльності господарства шляхом реорганізації Волков В.В. від 16 грудня 2019 року №5 повноваження голови Фермерського господарства "Волков В.В."- [PERSON] припинено з моменту прийняття цього рішення. Також згідно із зазначеним рішенням правонаступником усіх прав та обов`язків Фермерського господарства " Волков В.В. " після завершення процедури припинення діяльності в результаті реорганізації цієї юридичної особи відповідно до чинного законодавства є Фермерське господарство "Зернопродукт". Факт реорганізації Фермерського господарства "Волков В.В." та правонаступництва Фермерського господарства "Зернопродукт" підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.10.2020 та від 20.10.2020 (а.с. 59-60, 65-67). Також відповідачем до відзиву долучена копія розписки, написаної [PERSON] , про отримання коштів за оренду земельних паїв в сумі дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч гривень, які еквівалентні 37000 доларів в рахунок використання вищевказаних земельних ділянок. Крім того долучена копія розписки [PERSON] , який зобов`язується зняти з себе повноваження голови ФГ "Волков В.В." 31.12.2022. Отже суд дослідивши зазначені розписки зазначає, що відповідачем не спростовано факту перебування [PERSON] головою ФГ " Волков В.В. " з 06.11.2017 по 16 грудня 2019 року у зв`язку із чим затверджено нову редакцію статуту ФГ " Волков В.В. " Відповідно до копій фінансової звітності (балансу та звіту про фінансові результати) Головного управління ДПС у Кіровоградській області за 2017 - 2019 роки з`ясовано, що наявні відомості про виплату заробітної плати [PERSON] . Також у зазначених звітах податкового органу відображена господарська діяльність за 2017 - 2019 роки ФГ " Волков В.В. ". Отже відповідно до ст. 21 КЗпП, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, або фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. На відміну від трудового договору цивільно-правовий договір є угодою двох або більше осіб стосовно встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків. Головна відмінність між трудовим і цивільно-правовим договорами полягає в предметі договору. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом цивільно-правових відносин є результат цієї праці. Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Відповідно до ч. 4ст. 24 КЗпП України, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи. Слідуючи роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, наданим у п. 7постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, суд приймає до уваги, що згідно зі ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. В постанові Верховного суду від 23.01.2018 року у справі № 761/2846/16-ц зазначено, що виходячи зі змісту статті 21 КЗпП України трудовий договір спрямований на здійснення та забезпечення трудових функцій працівника. Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Суд надаючи оцінку правовідносинам [PERSON] із ФГ " Волков В.В. " зазначає, що фермерські господарства мають право укладати трудові договори зі сторонніми особами виключно для виконання сезонних і окремих робіт, які безпосередньо пов`язані з діяльністю господарства і потребують спеціальних знань або навичок (ч. 5 ст. 1 Закону про ФГ). З врахуванням наданих суду доказів необхідно зазначити, що у даному випадку мало місце прийняття засновником ФГ [PERSON] сторонньої особи [PERSON] головою фермерського господарства, що підтверджується рішенням ФГ"Волков" від 06.11.2017 №3 та наказом від 06.11.2017 №5. Інших контрактів або цивільно-правових угод, яким узгоджено порядок оплати праці або отримання прибутку [PERSON] , суду не надано. Наявні в матеріалах справи розписки не спростовують права [PERSON] на заробітну плату за свою працю у ФГ " Волков В.В. ". Відповідно до статті 43 Конституції України кожна особа має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має правов порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені КЗпП України. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Позивачем в копіях та оригіналах надані суду табеля обліку робочого часу голови Фермерського господарства " Волков В.В. " з листопада 2017 року по січень 2019 року, якими підтверджено облік робочого часу, що фактично витрачався [PERSON] як голови фермерського господарства "Волков В.В.". Також позивач надав суду розрахунок, відповідно до якого сума невиплаченої заробітної плати за період з 06 листопада 2017 року по 31 січня 2019 року становить 549988 грн 68 коп., зазначений розрахунок проведений на підставі розмірів мінімальної заробітної плати, які встановлені у 2017-2018 та по січень 2019 року. Відповідно до ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Досліджуючи матеріали справи, суд зазначає, що виходячи з положень КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності. Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель облікувикористаного часу, розрахунково-платіжна відомість. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. Згідно з положеннями статей 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не звільняє позивача процесуального обов`язку доведення наявності права на отримання відповідних сум. Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах. Вирішуючи спір, суд зазначає, що матеріали справи не містять належним чином складених табелів обліку робочого часу, які належним чином обліковані, так як відповідачем не підтверджено, що вонискладають документацію ФГ " Волков В.В. " та даним господарством належним чином обліковані, суду не надано. Крім того протоколом загальних зборів Засновників ФГ "Зернопродукт", який є правонаступником ФГ "Волков", від 11.11.2021, прийнято рішення, що табеля обліку робочого часу за період з 06.11.2017 та 31.11.2019; запис №6 у трудовій книжці серії [NUMBER] від 30.06.1990; довідка від 02.12.2019 про існування заборгованості з виплати заробітної плати у період з 01.02.2019 по 01.12.2019 у розмірі 45000 грн - є такими, що не належать до документації ФГ " Волков В.В. " Також табеля обліку робочого часу надані суду в оригіналах саме позивачем, а не відповідачем. Суд також звертає увагу і на зміст листа Головного управління ДПС У Кіровоградській області Державної податкової служби України №1287/5/11-28-24-01-13 від 22.03.2021 в якому зазначено, що в інформаційно-телекомунікаційних системах податкового органу відсутні відомості щодо подання суб`єктом господарювання ФГ " Волков В.В. " повідомлення про прийняття на роботу громадянина [PERSON] , а також у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України щодо [PERSON] від 19.03.2021 №170 та довідці Пенсійного фонду України ОК-7 щодо [PERSON] , - відсутні дані про звітування та нарахування заробітної плати [PERSON] ФГ " Волков В.В. " за період з 06 листопада 2017 рік по 31 січня 2019 рік на підставі наявних в матеріалах справи табелів обліку робочого часу. Крім того усі наявні табеля обліку робочого часу, які надані позивачем підписані зацікавленою особою [PERSON] , не містять штампу чи печатки підприємства, а також не обліковані ФГ «Волков В.В.» та не підтверджені відповідними штатними розписами, трудовим розпорядком ФГ «Волков В.В.», журналом реєстрації виходу на роботуз 2017 по 2019 роки. Також сторона позивача не надала доказів на підтвердження винних дій відповідача як підставу для стягнення заробітку за час затримки належних до виплати сум. Отже надані позивачем табеля обліку робочого часу не можуть бути допустимим доказом нарахування заробітної плати, так як відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах. Подібний правовий висновок висловлено колегією суддів Касаційного цивільного суду у постанові від 11 квітня 2019 року у справі № 408/2445/17-ц (провадження № 61-36644св18). Крім того суд не приймає до уваги довідку про заборгованість із заробітної плати [PERSON] від 02 грудня 2019 року, зі змісту якої ФГ " Волков В.В. " підтверджує, що за період з 01 лютого 2019 року по 01 грудня 2019 року керівнику [PERSON] була нарахована та не виплачена заробітна плата в сумі 45 000,00 (сорок п`ять тисяч) гривень, так як протоколом загальних зборів Засновників ФГ "Зернопродукт", який є правонаступником ФГ " Волков В.В. ", від 11.11.2021, прийнято рішення, що табеля обліку робочого часу за період з 06.11.2017 та 31.11.2019; запис №6 у трудовій книжці серії [NUMBER] від 30.06.1990; довідка від 02.12.2019 про існування заборгованості з виплати заробітної плати у період з 01.02.2019 по 01.12.2019 у розмірі 45000 грн - є такими, що не належать до документації ФГ " Волков В.В. ". Також суд приймає до уваги в сукупності з дослідженими в судовому засіданні доводи відповідача, що відтиск печатки, якою посвідчені записи у трудовій книжці №6 та довідка від 02.12.2019 ФГ " Волков В.В. "(а.с.52-88 т.2) істотно відрізняється за розташуванням реквізитів ФГ " Волков В.В. " від відтисків печаток ФГ "Волков В.В." у наявних в матеріалах справи документах, які надані відповідачем, а саме: відтиски печатки під час відкриття ФГ " Волков В.В. " розрахункового рахунку в АТ "Державний ощадний банк України" (а.с.208 т.1); у заяві ФГ " Волков В.В. " (т.1 а.с.209); у картці зі зразками підписів і відбитка печатки ФГ "Волков" від 20.04.2016 (т.1 а.с.210); у наказі №5 від 06.11.2017 (а.с.8 т.1); у довіреності від 13.11.2017 (а.с.153 т.1); у договорі оренди землі від 25.07.2018 (а.с.154 т.1). Отже позивачем не спростовано обставини щодо наявності у ФГ " Волков В.В. " декількох печаток з різним розташуванням реквізитів у відтиску печатки зазначеного господарства. Крім того зазначена довідка від 02.12.2019 підписана самим [PERSON] , який є беспосередньо зацікавленою особою та має безпосередній матеріальний інтерес у цій справі. Зазначене вказує на неможливість прийняття судом зазначеної довідки як допустимого доказу, яка не підтверджена самим відповідачем, а тому не може судом прийматися за дійсну. Щодо позовних вимог про стягнення з "ФГ "Зернопродукт", як правонаступника ФГ " Волков В.В. ", нарахованої та не виплаченої заробітної плати за період з 01.02.2019 по 01.12.2019 в межах мінімальної заробітної плати, яка була встановлена Законами України "Про державний бюджет України на 2019 рік" в розмірі 45000 гривень 00 копійок, суд вважає додатково зазначити й інші обставини, які встановлені під час розгляду справи. Статтею 8 Закону України "Про оплату праці", встановлено, що держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників. Суд зазначає, що у довідці Пенсійного фонду України ОК-7 щодо [PERSON] , містяться дані про перелік страхувальників, які подавали про застраховану особу відомості до системи персоніфікованого обліку, а також за кожен місяць по кожному із страхувальників суму заробітної плати, з якої сплачені внески, кількість днів стажу, відмітка про сплату внесків. Якщо в довідках суму заробітної плати вказано, але внески не сплачено (відмітка "Ні"), то такий місяць до страхового стажу не зараховується. Водночас у довідці позивача ОК-7 за 2019 рік починаючи з лютого місяця 2019 року зазначені відомості з відміткою "Так" та зазначено, що виплачено заробітну плату в сумі 45 000 гривень. Крім того, згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України щодо [PERSON] від 19.03.2021 №170, то за 2019 рік утримано податки за нараховану та виплачену заробітну плату [PERSON] за 2019 рік ФГ " Волков В.В .. Отже суд також додатково зазначає, що довідка від 02.12.2019, на яку посилається позивач, суперечить відомостям, які надані податковому органу та пенсійному фонду про отримання [PERSON] заробітної плати у ФГ "Волков", із якої утримувалися податки і збори з лютого 2019 року по грудень 2019 року. Зазначені докази свідчать про те, що з лютого 2019 року ФГ " Волков В.В. " позивач щомісячно отримував заробітну плату, а тому його позовні вимоги, які зводяться до того, що він взагалі не отримував плату за свою роботу, є безпідставними. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та у разі відмови в позові - на позивача .

Outcome: dismissed