Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

У липні 2017 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги смертю 01.10.2007 [PERSON], яка була матір'ю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і дружиною [PERSON]. Позивачі прийняли усю спадщину [PERSON], є спадкоємцями за законом усієї її спадщини, зокрема, земельної ділянки площею 2,44 га., розташованої на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області, яка належала померлій 01.10.2007 [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія І-ПЛ № 030463. Позивачами втрачено державний акт, через це вони не можуть оформити спадщину у нотаріальному порядку, просять визнати за кожним із них право власності на 1/5 частку згаданої земельної ділянки. Позивачі та їх представник у судове засідання не з'явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності та підтримання вимог позову. Відповідач не заперечує проти позову, просить розглянути справу за відсутності свого представника. Ураховуючи зазначені обставини суд, за правилами ст.ст.\~158,\~169 ЦПК України, ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 01.10.2007 померла [PERSON], яка проживала у [INFO] (а.с. 20). Спадкове майно, на яке претендують позивачі, складається із земельної ділянки площею 2,44 га, що знаходиться на території Веселоподільської сільської ради Семенівського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва\~державний акт на право власності на землю серія І-ПЛ № 030463 на імя [PERSON] ([PERSON]) (дошлюбне прізвище "Іванина", а.с. 18) [PERSON] (а.с. 22). Державний акт втрачено, виготовлення його дубліката неможливе (а.с. 6, 20). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 92\~489,21 грн (а.с. 23). У липні 2017 позивачі звернулися до нотаріуса з метою оформлення вказаної земельної ділянки як спадщини, але їм відмовлено в посвідченні спадкових прав у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу, рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування (а.с.26). У спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи [PERSON] (а.с. 27). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.\~1216,\~1218,\~1220,\~1221 Цивільного кодексу України\~далі\~ЦК). Отже, часом відкриття спадщини [PERSON] є 01.10.2007\~день її смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 1223 ЦК\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях\~1261\~1265\~цього\~Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1\~ст. 1225 ЦК). Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини (п. "г" ч. 1\~ст. 81 ЗК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що право позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом порушено з незалежних від позивача, відповідача і нотаріуса обставин, суд робить висновок, що відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку порушено право позивачів на отримання свідоцтва про право на спадщину. Відтак суд захищає цивільне право позивачів щодо отримання ним у власність спадщини та визнає за кожним із позивачів право власності на 1/5 частку спірної земельної ділянки без зазначення її площі, оскільки у такий спосіб суд формуватиме земельні ділянки, що не відповідає вимогам закону.

Outcome: dismissed