Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач у січні 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В ході розгляду справи позивачем було подано уточнену позовну заяву. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві, уточненій позовній заяві позивач вказав, що відповідно договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 052/08-ФЛ/16К від 28 серпня 2008 року та договору № 040-Р/003156 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки, відповідач [PERSON] отримав кредит з лімітом у сумі 6 000 грн., із сплатою процентів за користування Кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок передбачених п.п. 4.1, 4.1.1, 4.1.2 договору про відкриття кредитної лінії, з кінцевим терміном повернення 05.06.2010 року, проте в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконував, що стало підставою для звернення до суду. У лютому 2011 року Банк вже звертався до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №052/08-ФЛт /16/К від 28.08.2008 року та договором №040-Р/003156 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки від 20.08.2008 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2011 року позовні вимоги АТ «Банк « Фінанси та Кредит» щодо стягнення заборгованості із відповідача - [PERSON] розрахованої станом на 17.02.2011 року задоволено в повному обсязі. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження № 28302495 від 25.06.2013 року Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, гр. [PERSON] сплатив суму заборгованості у сумі 11 357,23 грн. (яка розрахована станом на 17.02.2011 року). Умови договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №052/08-ФЛ/16К від 28.08.2008 року та договору №040-Р/003156 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки від 20.08.2008 року на момент подання позовної заяви відповідачем в повному обсязі не виконані і станом на 18.04.2014 року борг складає: заборгованість по нарахованих відсотках по простроченій (несанкціонованій) заборгованості - 35654,85 грн.; пеня ( за період з 18.04.2013 р. по 18.04.2014 р.) - 96374,89 грн. Всього сума заборгованості станом на 18.04.2014 року становить - 132029,374 гривень. Просили суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 052/08-ФЛ/16К від 28 серпня 2008 року та договором № 040-Р/003156 про відкриття карткового рахунку на свою користь 132029,74 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 320,30 грн. 26.03.2014 року [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до ПАТ « Банк» Фінанси та Кредит» про визнання недійсним підвищення відсоткової ставки за користування кредитом та визнання дій незаконними. Вказав, що згідно до п.п.2.1, 4.1.1.2 Договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №052/08-ФЛ/16К Відповідач надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 6000,00 гривень зі сплатою 22% річних в період починаючи з 23 дня після здійснення кожної операції по картрахунку з використанням картки та кредитних коштів в рамках відновлювальної кредитної лінії і до моменту повного погашення виданих Позичальникові Кредитних коштів. Пункт 2.1 Договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №052/08-ФЛ/16К встановлює, що розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлюється саме договором. Однак, як виходить з розрахунку заборгованості, що додається кредитором до позову, ПАТ Банк «Фінанси і кредит» двічі збільшував розмір відсотків за користування кредитними лотами: По-перше-з 22% річних до 40% річних з 01.06.2010р.; По-друге - з 40% річних до 60% річних з 04.01.2012р. Про підвищення відсоткової ставки з 01.06.2010р. та з 04.01.2012р. ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» його, як позичальника, не повідомляв, що є порушенням абз.3 п.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.4.5 Договору про відкриття відновлювали кредитної лінії №052/08-ФЛ/16К. 1.2. Як встановлено п.3.5 «Правил надання банками України інформації споживачу про умов кредитування та сукупну вартість кредиту» (затверджених Постановою Правління НБУ №1: від 10.05.2005р.) - банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку). Кредитор збільшив плату за користування кредитними коштами у 2010 році в 1,8 рази і 22% до 40%), а згодом у 2012 році в 2,7 рази (з 22% до 60%). Вважає, що у проміжок часу з 2010 по 2012 р.р. не відбулося жодної події, яка спричинила зростання вартості ресурсів банку у 2,7 рази. ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в односторонньому порядку збільшивши розмір відсотків з 22% до 60% річних порушив вимоги: п.3.5 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування сукупну вартість кредиту» затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2005р. Також банком було порушено його права, як споживача фінансові послуг, оскільки йому як споживачу не було надано інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Просив суд; визнати незаконним підвищення процентної ставки з 22% до 40% річних з 01.06.2010 року за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 052/08-ФЛ/16К від 28 серпня 2008 року; визнати незаконним підвищення процентної ставки з 40% до 60% річних з 04.01.2012 року за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 052/08-ФЛ/16К від 28 серпня 2008 року; визнати незаконними дії ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" щодо не визначення у договорі про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 052/08-ФЛ/16К від 28 серпня 2008 року детального розпису сукупної вартості кредиту, та покласти судові витрати на Відповідача ПАТ Банк "Фінанси та Кредит". Представник позивача за основним позовом у судове засідання не з'явився. Відповідно до заяви від 26.12.2014 року представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просив задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання з'явилися, позовні вимоги за основним позовом не визнали, просили суд задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом. Відповідно до заяви просили суд зменшити розмір неустойки. Суд, заслухавши відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги позивача за основним позовом такими, що підлягають задоволенню частково, а позовні вимоги за зустрічним позовом такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «Фінанси та Кредит», з особі філії «Дніпропетровське регіональне управління», реорганізованого у Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір № 040-Р/003156 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки ( Договір 1). Згідно п. 1.1. Позивач відкрив Відповідачу картковий рахунок № 4476 0701 00237866 і надав відповідну платіжну карту Visa Electron, що підтверджується копією розписки Відповідача. Пунктом 4.6.2. Договору-1 передбачено списання з вказаної картки сум комісійної винагороди згідно з тарифами, які додані до цього договору. Пунктом 5.1 Договору зазначено, що відповідач зобов'язаний не допускати виникнення несанкціонованого овердрафту і несе відповідальність за його виникнення . Несанкціонований овердрафт - перевищення суми операції здійсненої за допомогою платіжної картки встановленого видаткового ліміту. Згідно п. 5.4 договору-1 при виникненні несанкціонованого овердрафту Відповідач зобов'язаний сплатити нараховані на суму заборгованості відсотки в розмірі встановленому тарифами Банку (п. 3.14 тарифів комісійної винагороди зазначено, що плата за користування несанкціонованим овердрафтом в національній валюті складає 40% ). Відповідно до п. 10.5 Договору-1 зміна умов цього договору у випадку зміни тарифів Банку проводиться за умовами виконання Банком п. 6.1.4 цього Договору. Згідно п. 6.1.4 Договору - 1 Банк зобов'язується повідомляти держателів карток про зміну тарифів Банку через всеукраїнські засоби масової інформації або поштою, або особисто (на свій вибір). Нові зміни набирають чинності після 21 дня з моменту виконання Банком вимог п. 6.1.4 цього договору -1, якщо Позичальник не надає письмової незгоди з майбутніми змінами. 28 серпня 2008 року між [PERSON] та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (Правонаступник - ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит"), було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 052/08-ФЛ/16К ( Договір-2), згідно до якого Позивач надав Відповідачу [PERSON] в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок, передбачений Договором 1, з розміром кредитного ліміту в сумі 6 000 грн., зі сплатою відсотків зазначених в п. 2.1 Договору 2. Відповідно до п. 1.1 Договору 1, Банк відкриває клієнту картковий рахунок № 4476070100237866, відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої Постановою Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 року, і надає клієнту (міжнародну або у межах України) платіжну карту (у гривнях і доларах США або Євро) Visa Electron № 4476070100237866 (надалі - Картка), а також здійснює всі операції по картрахунку, здійснені з використанням Картки (її реквізитів) відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правовим актам НБУ та чинному законодавству України, цього Договору. Відповідно до п. 5.1 Договору 1, клієнт зобов'язаний не допускати виникнення несанкціонованого овердрафту і несе відповідальність за його виникнення. Відповідно до п. 5.4 Договору 1, при виникненні несанкціонованого овердрафту клієнт зобов'язаний сплатити нараховані на суму заборгованості відсотки в розмірі встановленому Тарифами Банку. Відповідно до п. 5.5 Договору 1, у випадку непогашення несанкціонованого овердрафту в термін, зазначений у п. 5.2 цього Договору, клієнт додатково виплачує Банку відсотки за несвоєчасне погашення несанкціонованого овердрафту, відповідно до Тарифів Банку. Відповідно до п. 10.1 Договору 1, цей договір набирає чинності з моменту підписання його обома Сторонами і є укладеним на невизначений строк. Відповідно до п. 2.1 Договору 2, Банк надає Позичальникові в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності Кредитні ресурси шляхом відкриття на Картковий рахунок Позичальника, на якому враховуються операції, що здійснюються з використанням Картки Visa Electron № 4476070100237866 Відновлювальної кредитної лінії з розміром кредитного ліміту в сумі 6 000,00 грн., із сплатою процентів за користування Кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок, передбачених пунктами 4.1, 4.1.1, 4.1.2 цього Договору, а Позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок Відновлювальної кредитної лінії Кредитні ресурси в строк до 05 червня 2010 року і сплатити проценти за користування Кредитними ресурсами в розмірі та у строки, встановлені цим Договором. Відповідно до п. 4.5 Договору 2, процентна ставка за користування Кредитними ресурсами за цим Договором може бути змінена Банком в односторонньому порядку. Про вказану зміну процентної ставки Банк письмово повідомляє Позичальника не менше, ніж за 5 днів до набуття чинності нової ставки. Згідно інформації зазначеної в газеті "Урядовий кур'єр" за № 232 від 13.12.2011 року - з 04.01.2012 року при виникненні несанкціонованого овердрафту Відповідач зобов'язаний сплатити нараховані на суму заборгованості відсотки в розмірі встановленому тарифами Банку. Відповідно до п. 6.1 Договору 2, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником термінів платежів, передбачених п. 3.2, 4.3, 4.4 цього Договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених цим Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування Кредитними коштами. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2011 року позовні вимоги АТ «Банк « Фінанси та Кредит» щодо стягнення заборгованості із відповідача - [PERSON] розрахованої станом на 17.02.2011 року задоволено в повному обсязі. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження № 28302495 від 25.06.2013 року Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, гр. [PERSON] сплатив суму заборгованості у сумі 11 357,23 грн. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розглядів інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, обставини щодо укладання договору про відкриття відновлюваної кредитної лінії № 052/08-ФЛ/16К від 28.08.2008 року та договору №040-Р/003156 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки від 20.08.2008 року, їх умови, надання (одержання) кредитних коштів, права та обов'язки сторін не потребують повторному доказуванню. Згідно Статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги за своїм зустрічним позовом [PERSON] вказав про допущення чисельних порушень норм чинного законодавства та його прав, як споживача кредитної лінії, при підписанні кредитного договору з боку ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит", оскільки банк односторонньому порядку збільшив розмір відсоткової ставки та не надав йому як споживачу фінансових послуг всю необхідну інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України) . Свобода договору означає можливість сторін вільно визначити зміст договору, який вони укладають і формують його конкретні умови. Зміст договору становлять умови ( пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ч.1 ст.628 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Положення ст. 627 ЦК України встановлюють, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Виходячи із вищевикладеного суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача за зустрічним позовом. Як вбачається із уточненої позовної заяви за основним позовом від 07.05.2014 року, станом на 18 квітня 2014 року загальна сума заборгованості по договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 052/08-ФЛ/16К від 28.08.2008 року та договору № 040-Р/003156 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки від 20.08.2008 року становить 132 029,74 грн., а саме: 35 654,85 грн. - заборгованість по нарахованих відсотках по простроченій (несанкціонованій) заборгованості; 96 374,89 грн. - пеня (за період з 18.04.2013 року - 18.04.2014 року). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки нарахування відсотків по простроченій заборгованості передбачено Договорами, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по нарахованим відсотках по простроченій ( несанкціонованій) заборгованості в розмірі 36654 грн. 85 коп. законні та підлягають задоволенню. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені за період з 18.04.2013 року по 18.04.2014 року в розмірі 96374 грн. 89 коп. Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Базою для розрахунку пені є сума виконаного неналежним чином грошового зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, беручи до уваги відсутність заборгованості за тілом кредиту, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача за основним позовом в частині стягнення пені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача в частині задоволених позовних вимог у сумі 356 грн. 55 коп.

Outcome: partial