Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

17.03.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 08 травня 2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір № DNH4KP21200120 (далі Договір) відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 5551,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ЗАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року було змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про зазначено в п.1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». А, 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис [PERSON] у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати [PERSON] повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з наступного: - заборгованості за кредитом; - заборгованості за відсотками; - комісією та іншими витратами згідно Умов. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 19 лютого 2014 року складає 22232,31гривень. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до Договору від 08 травня 2006 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 5551,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.12-18 ). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразив свою згоду. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за договором від 08 травня 2006 року, складає 22232,31 гривень, з яких: -заборгованість за кредитом складає - 2234,61 гривень; -заборгованість по відсоткам за кредитом складають 7915,95 гривень; -заборгованість по комісії складає -10546,88 гривень; - штраф (складова частина) 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) складає - 1034,87 гривен. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON] включив -пеню (штраф) у розмірі 10546,88гривень. Відповідно до умов Договору у разі порушення позичальником будь-якого зобов'язання, ПАТ КБ "Приватбанк" має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 10546,88 грн. від суми простроченого платежу. Оскільки позичальник [PERSON] порушив строки платежів за зобов'язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 17 березня 2014 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинен відповідно до ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу пеню (штраф) , яка на час розгляду справи судом складає 10546,88 гривень. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Відповідач порушив умови укладеного Договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за договором від 08 травня 2006 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 21732,31 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобов'язання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам, неустойки (штрафу) у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню, за виключенням стягнення штрафу у сумі 500,00 грн., оскільки діючим законодавством не передбачено стягнення неустойки у твердій (фіксованій) грошовій сумі і це, поряд із штрафом у процентному відношенні, є видом подвійного застосування наслідків цивільно-правової відповідальності за порушення відповідачем умов кредитного договору. Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості, процентів, пені та інш. з відповідача в сумі 21732,31 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі - 243.6 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 21732,31 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 243,60 грн., які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON]

Outcome: partial