Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

14.01.2014 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору №943 від 04.09.2008 року банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 15000,00 грн з терміном остаточного погашення не пізніше 30.09.2011 року та сплатою 27% річних, видавши грошові кошти готівкою. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON], між Банком та [PERSON] були укладені договори поруки №943 та №943/1 від 04.09.2008 р, згідно з якими поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість боржника перед Банком станом на 06.12.2013 року у сумі 20623,01 грн., що складається із простроченого боргу по кредиту - 14166,66 грн., прострочених процентів за користування кредитом - 2693,96 грн.; комісійної винагороди за супроводження кредиту - 1133,44 грн.; пені - 2628,95 грн.. Позивач просив суд позов задовольнити та стягнути на користь банку з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 20623,01 грн. та в рівних частинах судовий збір у сумі 229,40 грн. 09.04.2014 року позивач уточнив позовні вимоги, збільшивши їх, та просив стягнути з відповідачів солідарно 29519,34 грн. заборгованості за кредитним договором станом на 19.03.2014 року, що складається із: простроченого основного боргу по кредиту - 14166,66 грн., прострочених процентів за користування кредитом - 1265,51 грн.; простроченої комісійної винагороди - 2483,10 грн.; пені за прострочений основний борг по кредиту - 7378,41 грн., пені за прострочені проценти за користування кредитом - 4225,66 грн., та судові витрати по справі у сумі 229,40 грн. судового збору у рівних частках з кожного відповідача. Представник позивача Гниличенко І.І. уточнені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 29519,34 грн. та в рівних частинах судовий збір. Відповідач [PERSON] надав суду письмові заперечення на позов (а.с.67-68, 111-113), позов визнав частково та не заперечував, що має заборгованість за кредитним договором, вказаним вище. Наголосив, що він сплачував з 28.02.2013 року по 30.05.2014 року заборгованість за кредитом на загальну суму 17100 гривень, про що надав суду квитанції, але вважає, що Банк неправильно зараховував йому погашення кредиту і направляв кошти невідомо куди. Не згоден із розрахунком пені, яка на його думку завищена, а також вважає, що не має сплачувати комісійну винагороду банку, оскільки вона не передбачена кредитним договором. Зазначив, що по стягненню штрафних санкцій (пені) банк пропустив строк в один рік, передбачений ст.258 ЦК України, а проценти на неустойку, на його думку, взагалі не нараховуються. [PERSON] має на меті погасити безспірний борг перед Банком, але частинами, тому що всієї суми у нього на сьогодні немає. Крім того зазначив, що сплачує останнім часом саме суми, нараховані і уточнені банком і вкладається в узгоджений сторонами графік, тому йому незрозуміло, чому Банк звернувся з позовом до суду. Просив врахувати ці обставини при ухваленні судового рішення. Представник відповідача - [PERSON], підтримала заперечення свого довірителя та просила позов задовольнити частково із їх урахуванням. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилися, будучи належним чином сповіщеними про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації, не надали письмові заперечення на позов. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача 1 - [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором за №943 від 04.09.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у ВАТ "Державний ощадний банк України" у сумі 15000,00 грн, зі сплатою 27% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 30.09.2011 року (а.с.6-9). Відповідно до укладених договорів поруки: № 943 від 04.09.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON], №943/1 від 04.09.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] - поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.10-13). Заборгованість за кредитним договором [PERSON] станом на 06.12.3013 року по кредиту перед банком складає 20623,01 грн., що складається з наступного: просроченого боргу по кредиту - 14166,66 грн., просрочених процентів за користування кредитом- 2693,96 грн., комісійної винагороди за супроводження кредиту - 1133,44 грн., пені - 2628,95 (а.с.5). Період за який нараховані проценти, штрафні санкції та комісійна винагорода - з 24.09.2010 року по 06.12.2013 року, тобто більш ніж за три роки. Провівши звірку надходжень по даному кредитному договору станом на 19.03.2014 року, банк 09.04.2014 року подав заяву про збільшення позовних вимог до 29519,34 гривен, які складаються із: простроченого основного боргу по кредиту - 14166,66 грн., прострочених процентів за користування кредитом - 1265,51 грн.; простроченої комісійної винагороди - 2483,10 грн.; пені за прострочений основний борг по кредиту - 7378,41 грн., пені за прострочені проценти за користування кредитом - 4225,66 грн.. Період за який нараховані проценти, штрафні санкції та комісійна винагорода - з 30.09.2008 року по 19.03.2014 року, тобто більш ніж за п'ять років. Частиною першою ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Частиною першою ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). Суд вважає, що банк пропустив цей строк, оскільки остаточна дата погашення кредиту встановлена - не пізніше 30.09.2011 року. З цього часу починається перебіг строку давності про стягнення неустойки, нарахованої на останній платіж, та закінчується не пізніше 30.09.2012 року. В цій частині позов задоволенню не підлягає. Згідно ч.2 ст.550 ЦК - проценти на неустойку не нараховуються. Щодо стягнення комісійної винагороди, то слід зазначити, що вона не передбачена кредитним договором і не підлягає стягненню з основного боржника. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача до [PERSON] правомірні частково. З нього підлягають стягненню прострочений основний борг по кредиту - 14166,66 грн. та прострочені проценти за користування кредитом - 1265,51 грн.. Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення боргу в солідарному порядку і в позові до відповідачів [PERSON] та [PERSON] належить відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. В частині 4 ст.559 ЦК України зазначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно п.4.1 договору поруки, укладеного між банком та [PERSON] та банком та [PERSON] порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. У відповідності до п.4.2 зазначених договорів поруки порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань по кредитному договору №943 від 04.09.2008 року не пред'явить вимоги до Поручителя. Таким чином, строк припинення поруки в порядку ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України з визначенням роками, місяцями, тижнями конкретної події, укладеними договорами поруки не визначений, а тому застосовуються норми ч.4 ст.559 ЦК України про припинення поруки , якщо в установлений 6-ти місячний строк від дня настання строку виконання основного зобов"язання кредитор не пред"явив вимоги до поручителя. (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1393/0/4-12 ) Судом встановлено, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON], сплинув 30.09.2011 р. З матеріалів справи вбачається, що Кредитором протягом шести місяців від дня настання строку закінчення зобов'язань по кредитному договору №943 від 04.09.2008 року, а саме - після 30.09.2011 року, вимоги до Поручителів щодо необхідності погашення боргу [PERSON] не пред'явив, а тому має місце припинення договорів поруки, укладених банком з відповідачами [PERSON] та [PERSON] та пропуск строку звернення до відповідачів з вимогою про стягнення боргу в солідарному порядку як із поручителів . Таким чином, суд вважає за необхідне в позові Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського облуправління АТ "Ощадбанк" до [PERSON], [PERSON] - відмовити у повному обсязі. З відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського облуправління АТ "Ощадбанк" підлягає стягненню заборгованість на суму 15432,17 грн. (п'ятнадцять тисяч чотириста тридцять дві гривни 17 коп), яка складається із: простроченого основного боргу по кредиту - 14166,66 грн., прострочених процентів за користування кредитом - 1265,51 грн., в межах заявлених уточнених позовних вимог, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 229,40 грн. Також з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави недоплачена позивачем сума судового збору - 14,20 грн.. На підставі ст.ст.530, 533, 549, 554, 559, 611, 624, 629,1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial