Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

В січні 2008 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що 27 червня 2007 року на перехресті вул.Артема та пр.Б.Хмельницького у Ворошиловському районі м.Донецька сталась дорожньо-транспортна пригода. Винною у ДТП визнано [PERSON] Внаслідок зіткнення автомобілю Шкода Супер б (д/н [NUMBER] заподіяно шкоду на загальну суму 6140,92 грн. Окрім матеріальної шкоди заподіяно моральні страждання. Позивач втратив душевний спокій, багато часу витрачав на оформлення документів, проведення експертизи, оскільки не є власником автомобіля, то за власні кошти відшкодовував шкоду, після ДТП відмовили у працевлаштуванні. Просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 6390,92 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., витрати пов»язані з оплатою правової допомоги у розмірі 1000 грн., судовий збір та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу. Рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 04 листопада 2008 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 6390,92 грн., моральну шкоду в сумі 1500 грн., судовий збір, витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 7993,33 грн. Додатковим рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 08 квітня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги у розмірі 1000 грн. В апеляційній скарзі [PERSON] просила скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі, оскільки рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи: під час розгляду справи не встановлено, яких саме пошкоджень отримав автомобіль, в підтвердження матеріальних збитків надано акт авто товарознавчої дослідницької експертизи, який є неналежним доказом, відсутні документи, що підтверджують проведення ремонтних робіт, необґрунтовано застосовано коефіцієнт фізичного зносу, не доведено моральну шкоду. В судовому засіданні апеляційного суду відповідач [PERSON] підтримала доводи апеляційної скарги. Просила задовольнити. Позивач [PERSON] заперечував проти апеляційної скарги. Третя особа [PERSON] до суду не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повернений на адресу апеляційного суду лист про його виклик з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», що є належним повідомленням в розумінні ст.74 ЦПК України. Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з»явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційного скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що згідно довіреності від 18 липня 2007 року [PERSON] уповноважив [PERSON] бути представником у відповідних органах ДАІ або будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх без винятку питань, пов»язаних з експлуатацією належного йому на праві тимчасового реєстраційного талону автомобіля Шкода Супер Б, державний номер [NUMBER]. Для цього надано йому право керування автомобілем з правом тимчасового виїзду за кордон, у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди представником іншим транспортним засобам під час керування автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки, укладати, якщо в тому буде необхідність, договори про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими договорами грошові суми у розмірах згідно із калькуляцією або за домовленістю. Власником автомобіля ЗАЗ-110247, державний номер [NUMBER] є [PERSON] Постановою судді Ворошиловського районного суду м.Донецька від 19 липня 2007 року встановлена вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої автомобіль «Шкода» отримав механічні ушкодження. Вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Шкода» складає 6140,92 грн. [PERSON] сплатив за авто товарознавче дослідження 250,00 грн. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як зазначено в ст. 303 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що постановою судді Ворошиловського районного суду м.Донецька від 19 липня 2007 року відповідач визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме за те, що 27 червня 2007 року близько 12-45 год. вона, перебуваючи на перехресті вул..Артема та пр..Б.Хмельницького в м.Донецьку, керуючи автомобілем «ЗАЗ-110247», державний номерний знак [NUMBER], під час руху в напрямку стрілки, яка включена в додатковій секції одночасно з червоним світлом світлофора не надала дорогу автомобілю «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], який рухався в іншому напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п.16.9 Правил дорожнього руху України. На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, ч.4 - вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обов»язок [PERSON] відшкодовувати спричинену шкоду. Як виходить з акту автотоварознавчого дослідження спеціаліста від 1 серпня 2007 року (арк..спр.7-12) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шкода» державний номер [NUMBER] складає 3193,26 грн., вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля «Шкода» з урахуванням втрати товарної вартості складає 6140,92 грн. Виходячи з викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 6390,92 грн., з яких 6140,92 грн. вартість матеріальної шкоди, 250 грн. вартість автотоварознавчого дослідження (арк..спр.13 зв.). При цьому апеляційний суд враховує, що ч.1 ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Крім того, висновки суду першої інстанції правомірно ґрунтуються на положеннях ст.1191 ЦК України, за якими особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092, визначено, що величина втрати товарної вартості дорожнього транспортного засобу (ВТВ) - це умовна величина зниження ринкової вартості дорожнього транспортного засобу, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, у порівнянні з ринковою вартістю подібного непошкодженого дорожньо-транспортного засобу. Відповідно до п.8.6 величина ВТВ характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті, 8.6.1 - величина ВТВ нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Як зазначено в п. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана, зокрема майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Заявлена позивачем до стягнення сума, яка включає в тому числі і величину втрати товарної вартості автомобіля, є деліктною (позадоговірною) відповідальністю відповідача за завдану майнову шкоду в повному обсязі, в тому числі і відшкодувати збитки, пов'язані з втратою товарної вартості пошкодженого автомобіля. Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для відшкодування втрати товарного вигляду - безпідставні. В той же час є обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення моральної шкоди. Позивач обґрунтовував спричинення моральної шкоди хвилюваннями та стражданнями, викликаними пошкодженням автомобіля, необхідністю відшкодувати вартість його ремонту власнику. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; - у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК) та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст. 49 Закону "Про інформацію", ст. 44 Закону "Про авторське право і суміжні права"); - при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди, п. 7 - за змістом ст. 4401 ЦК та інших норм законодавства, що регулюють ці правовідносини, заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач не є власником майна, з пошкодженням якого він пов»язує спричинення моральних страждань. Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що є підставою для часткового скасування рішення суду.

Outcome: partial