Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В жовтні 2013 р. позивач звернулась до суду з дійсним позовом. В обґрунтування вимог зазначила, що після смерті її матері - [PERSON] відкрилась спадщина на 1 / 5 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.10.2000 р. і на 1 / 10 частку зазначеної квартири, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO] Посилаючись на те, що отримати спадщину у визначеному законом порядку вона не має можливості, у зв'язку з тим, що її матір за життя не зареєструвала ані своє майно, ані право власності на нього відповідно до вимог законодавства, яке діяло на той час, а здійснити державну реєстрацію права на нерухоме майно за померлим неможливо. Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на вказані частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] в цілому і зобов'язати реєстраційну службу Луганського міського управління юстиції зареєструвати за нею прав власності на визначену частку у спадковому майні. В судове засідання позивач та його представник не з'явились. Надали заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягали. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі, просив ухвалити рішення щодо предмету дійсного позову на розсуд суду, згідно норм чинного законодавства України. Третя особа в судове засідання уповноваженого представника не направила, просила розглянути справу без участі представника Реєстраційна служба Луганського міського управління юстиції. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.10.2000 р., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частках належала квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). З технічного паспорту на квартиру, вбачається, що квартира [ADDRESS], складається з трьох кімнат, загальною площею 70,7 кв.м (а.с.10-11). Згідно даних витягів з державного реєстру прав на нерухоме про реєстрацію права власності № 9573071 від 16.01.2006 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] зареєстровано право приватної спільної часткової власності на спірну квартиру по 1 / 5 частці за кожним (а.с. 12). Згідно даних свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Луганської державної нотаріальної контори Якімовою Ж.В., [PERSON] отримала у спадок 1 / 10 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 13). Згідно даних витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно № 3004788 від 26.04.2013 р. за [PERSON] зареєстрована 1 / 5 частка спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, і 1 / 10 частка спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.14,15). [INFO] [PERSON] померла (а.с.16). Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. З свідоцтва про народження і свідоцтва про одруження, [PERSON] є рідною донькою [PERSON] і [PERSON] (а.с.7-8). Таким чином, на момент смерті [PERSON], спадкоємицею першої черги була її донька - [PERSON] Частиною 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно даних довідки МКП «Центрожилком» Філіалу № 3 від 26.09.2013 р. в квартирі за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані з правом на власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] (а.с. 18). 08.08.2013р. [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Другої Луганської Державної нотаріальної контори Саприкіної Г.І. із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], між тим постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після померлої [PERSON], через те, що спадкодавець за життя не зареєструвала ані майно, ані своє право власності на частку у спільній частковій власності на спірну квартиру. Таким чином між сторонами слалися правовідносини щодо прийняття спадщини, яки регулюються нормами ЦК України. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частиною 4 ст.1273 ЦК України батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 1.5 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як зазначено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування " уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням спірних правовідносин, питання щодо прийняття та оформлення спадщини [PERSON] згідно діючого законодавства у нотаріальній конторі є неможливим, тому суд вважає за доцільне задовольнити позов, визнавши за позивачкою право власності на 3 / 10 часток в цілому, квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved