Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі - [PERSON]") звернулось до суду із вказаним позовом. Зазначало, що 12 березня 2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 054- 2008-637, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 387 775 доларів США строком до 10 березня 2028 року зі сплатою 12,45 % річних за користування кредитом, а [PERSON] зобовязався повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, виконувати інші умови договору у строки та на умовах, що передбачені договором. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору № 054-2008-637 від 12 березня 2008 року в сумі 396 679,85 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (7,9099 грн. за 1 долар США) становить 3 137 697,95 грн. Посилаючись на те, що станом на день звернення ПАТ "Універсал Банк" до суду із вказаним позовом заборгованість за кредитним договором № 054-2008-637 від 12 березня 2008 рокуне погашена, рішення суду не виконано, різниця між сумою боргу, раніше стягнутою з [PERSON] та актуальною сумою заборгованості станом на 26 серпня 2015 року за кредитним договором складає 323088,50 доларів США (719768,36 доларів США - 396 679, 86 доларів США), просив стягнути з [PERSON] на користь банку 323088,50 доларів США заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не зявився, однак у позовній заяві просив у разі неявки представника позивача - проводити розгляд справи без представника позивача. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснив, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору № 054-2008-637 від 12 березня 2008 року в сумі 396 679,85 доларів США. Згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2013 року позов ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] задоволено: звернено стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором № 054-2008-637 від 12 березня 2008 року. Однак з незрозумілих причин банк не реєструє за собою право власності на предмет іпотеки. Отже, з моменту набрання рішеннями законної сили, банк втратив право на отримання процентів, комісійних та неустойки за кредитним договором. Банк має право на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Натомість як вбачається з розрахунку боргу за кредитним договором банком розраховано підвищені проценти виходячи зі ставки 41,67% та 40,35%, що є одностороннім збільшенням процентної ставки банком. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити, однак у разі, якщо суд прийде до висновку про обґрунтованість позову, просив застосувати до вимог банку позовну давність. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків. Установлено, що 12 березня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір № 054- 2008-637, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 387 775 доларів США строком до 10 березня 2028 року зі сплатою 12,45 % річних за користування кредитом, а [PERSON] зобовязався повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, виконувати інші умови договору у строки та на умовах, що передбачені договором. У звязку з невиконанням взятих зобовязань за кредитним договором банк звернуся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору № 054-2008-637 від 12 березня 2008 року в сумі 396 679,85 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (7,9099 грн. за 1 долар США) становить 3 137 697,95 грн. Таким чином у 2010 році банк скористався своїм правом на предявлення до позичальника вимоги про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором. Отже термін виконання зобовязання настав з моменту звернення банку до суду з позовом про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором. Однак вказане рішення суду залишилось не виконаним. У подальшому рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2013 року позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] задоволено: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12 березня 2008 року в сумі 396679,85 доларів США, що еквівалентно 3137697,95 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 301,4 кв.м, житловою площею 177,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, вул. Лугова, 4, вартістю 2094000 грн., що належить [PERSON], та земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, вул. Лугова, 4, площею 0,1500 га, кадастровий номер: 3220881300:01:009:0144, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, вартістю 424000 грн., яка належить [PERSON], шляхом визнання за ПАТ «Універсал Банк» права власності на вказані предмети іпотеки. Загальна вартість предметів іпотеки, право власності на які визнано за банком на підставі рішення суду, становить 424000+2094000=2518000 грн. У вересні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12 березня 2008 року і, посилаючись на те, що у банку виникло право на стягнення сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, у звязку з невиконанням [PERSON] рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року, просило стягнути із [PERSON] на користь банку різницю між сумою боргу, раніше стягнутою з [PERSON], та актуальною сумою заборгованості станом на 26 серпня 2015 року за кредитним договором - 323088,50 доларів США (719768,36 доларів США - 396 679, 86 доларів США). Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем в обґрунтування суми позову, станом на 26 серпня 2015 року розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 12 березня 2008 року становить 719768,35 доларів США, з яких 10579,27 доларів США простроченої заборгованості по кредиту, 370881,47 доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 326361,86 доларів США процентів, 11945,75 доларів США підвищених процентів. Як вбачається з рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року та розрахунку суми позову, на підставі якого ухвалено вказане рішення суду, розмір заборгованості за кредитним договором від 12 березня 2008 року станом на 02 вересня 2009 року становив 396679,85 доларів США, з яких 3515,05 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, 377945,69 доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 15171,97 долар США проценти, 47,14 доларів США підвищені проценти. У позові, що розглядається, банк ставить питання про стягнення з [PERSON] на користь банку сум, які є різницею між актуальним розміром заборгованості станом на 26 серпня 2015 року та стягнутою сумою заборгованості за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року. Як вбачається із розрахунку до складу суми, питання про стягнення якої ставиться банком, входить прострочена заборгованість по кредиту, сума дострокового стягнення кредиту, проценти, підвищені проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.п. 1.1, 1.1.1, 2.12, 3.2 кредитного договору від 12 березня 2008 року кредитор зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти у сумі 382775 доларів США, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,45% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. За користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37,35% річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника. Нарахування та облік таких процентів кредитор здійснює відповідно до умов цього договору, додатків до нього та вимог чинного законодавства України, зокрема, нормативних актів Національного банку України. Під терміном «прострочена сума основного боргу» сторони розуміють суму кредиту, що надана позичальнику за договором та станом на певну дату повернення останнім до кредитора у терміни її погашення згідно умов договору. Кредитор може збільшити процентну ставку, зазначену у п. 1.1 договору, у разі зміни Національним банком України розміру чинної облікової ставки та/або у разі запровадження адміністративних та/або інших заходів, які збільшують вартість коштів на українському ринку, та/або у випадку зміни ставок LIBOR, EURIBOR, та/або в інших випадках, якщо кредитор обґрунтовано вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів кредитора. Про зміну процентної ставки кредитор має повідомити позичальника письмово. Письмова форма повідомлення кредитором позичальника про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом передбачає направлення кредитором відповідного письмового повідомлення позичальнику поштою та/або шляхом розміщення відповідних повідомлень на дошках оголошень у приміщеннях установ кредитора та/або іншим засобом. Факт непогашення позичальником у строк до останнього робочого дня, що передує даті початку дії нової процентної ставки, на користь кредитора всієї суми існуючої заборгованості позичальника за цим договором (а саме: неповернення всієї суми кредиту, несплата всієї суми нарахованих процентів та інших платежів) є згодою позичальника з таким новим розміром процентної ставки, що нараховується за користування кредитом згідно умов цього договору, при цьому додаткова угода до договору щодо внесення змін не укладається. Забезпеченням виконання зобовязань позичальника за договором щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, є іпотека нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, вул. Лугова, 4. За змістом п.п. 1.2, 2.6, 2.7, 5.2.5 кредитного договору строк кредитування за цим договором становить період: з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 10 березня 2038 року включно (що є датою остаточного погашення всієї суми кредиту). Позичальник зобовязується здійснити останню сплату щомісячного платежу (повністю повернути кредит та сплатити у повному обсязі проценти за користування кредитом) не пізніше 10 березня 2038 року. Нарахування процентів здійснюється щоденно за методом нарахування відсотків «30/360», починаючи з дати списання коштів із позичкового рахунку та зарахування на поточний рахунок позичальника, вказаний у п. 2.1.3 договору, до дати повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості позичальника (а саме: на суму кредиту, що не повернута кредитору), виходячи з кількості 30 днів у місяці й 360 днів у році. Дата остаточного погашення кредиту в розрахунок не включається. Позичальник зобовязується здійснити повне погашення процентів за користування кредитом пізніше дня повного погашення суми кредиту, зазначеного у п. 2.6 цього договору. Відповідно до ст. ст. 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку, зокрема, прострочення позичальником сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 місяці та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема, договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України), і перестають діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Підстави припинення зобов'язань зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України та не передбачають можливості припинення зобов'язань у зв'язку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 17 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з моменту набранням рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року законної сили право банку на отримання процентів за кредитним договором припинилось. Ураховуючи наведене, оскільки у 2010 році банк скористався своїм правом на предявлення до позичальника вимоги про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, термін виконання зобовязання настав з моменту звернення банку до суду з позовом про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору № 054-2008-637 від 12 березня 2008 року в сумі 396 679,85 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (7,9099 грн. за 1 долар США) становить 3 137 697,95 грн., з моменту набранням рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2010 року законної сили право банку на отримання процентів за кредитним договором припинилось, а отже, у ПАТ «Універсал Банк» відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] простроченої заборгованості по кредиту, суми дострокового стягнення кредиту, процентів. Вирішуючи позов в частині стягнення з [PERSON] на користь банку сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, а саме підвищених процентів, суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом вказаного положення закону, якщо в договорі позики чи кредитному договорі встановлено збільшення розміру процентів у зв'язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшена плата за користування позикою (кредиту), слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК. Згідно п.п. 1.1.1, 2.12 кредитного договору від 12 березня 2008 року за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37,35% річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника. Нарахування та облік таких процентів кредитор здійснює відповідно до умов цього договору, додатків до нього та вимог чинного законодавства України, зокрема, нормативних актів Національного банку України. Під терміном «прострочена сума основного боргу» сторони розуміють суму кредиту, що надана позичальнику за договором та станом на певну дату повернення останнім до кредитора у терміни її погашення згідно умов договору. Письмова форма повідомлення кредитором позичальника про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом передбачає направлення кредитором відповідного письмового повідомлення позичальнику поштою та/або шляхом розміщення відповідних повідомлень на дошках оголошень у приміщеннях установ кредитора та/або іншим засобом. Факт непогашення позичальником у строк до останнього робочого дня, що передує даті початку дії нової процентної ставки, на користь кредитора всієї суми існуючої заборгованості позичальника за цим договором (а саме: неповернення всієї суми кредиту, несплата всієї суми нарахованих процентів та інших платежів) є згодою позичальника з таким новим розміром процентної ставки, що нараховується за користування кредитом згідно умов цього договору, при цьому додаткова угода до договору щодо внесення змін не укладається. Таким чином умови кредитного договору від 12 березня 2008 року передбачають підвищений розмір процентів за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, а також зміну розміру таких процентів. Разом із цим проценти на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України повинні розраховуватись від простроченої суми, ухвала суду про покладення на банк обовязку повідомити суд про зміну розміру заборгованості за кредитним договором, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на предмет іпотеки, залишилась невиконаною, як вбачається з Інформаційних довідок з відповідних Державних реєстрів, власником предметів іпотеки до цього часу є [PERSON], а відтак, оцінюючи надані банком докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що сума, на яку банк має право відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є достатньо обґрунтованою у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Суд також відхиляє доводи представника відповідача про застосування позовної давності, з огляду на положення ст. 264 ЦК України про те, що предявленням особою позову до суду позовна давність переривається, а після переривання перебіг позовної давності починається заново, а також на те, що у жовтні 2013 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а з позовом, що розглядається ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду у вересні 2015 року.

Outcome: dismissed