Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

28.09.2015 року ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що внаслідок порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, позивачу було нанесено збитки на суму 238 506,36 грн. До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом надсилання повістки. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 22.03.2007 року АКІБ "УкрСиббанк" укладено договір про надання кредиту № 11131759000 з [PERSON], відповідно до п.1.1 якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 40 495,95 грн. за курсом Національного банку України на день укладання цього договору. 20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" укладено договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11131759000 від 22.03.2007 року, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія". Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на дату укладення договору факторингу від 20.04.2015 року № 17 сума заборгованості [PERSON] перед новим кредитором ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" за кредитним договором № 11131759000 від 22.03.2007 року становить 238 506,36 грн., з яких: - 115 136,51 грн. - сума простроченого основного боргу; - 2 417,84 грн. - сума нарахованих процентів; - 120 952,01 грн. - сума прострочених процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 525, 526, 530, 610 ЦК України, зобовязання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідач зобовязання за договором виконував не належним чином, у звязку з чим у нього утворилась кредитна заборгованість та заборгованість по процентам. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, не залежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3577,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved