Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Тячівська місцева прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті та управління Укртрансбезпеки у Харківській області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Позовні вимоги мотивує тим, що 04 листопада 2016 року, на 272 км. автомобільної дороги Київ Харків, проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля Iveco, реєстраційний номер [NUMBER] , із причепом марки Schmitz, реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначений автомобіль виконував перевезення вантажу за маршрутом ст. Червоний Шахтар с. Сільне Криворізького району Дніпропетровської області в м. Харків, вул. Залютинська, 4, та вул. Киргизька, 19, згідно з товарно-транспортними накладними №6184 та № 6185 від 03 листопада 2016 року, де ФОП [PERSON] зазначений, як автомобільний перевізник. Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує фактичну масу понад 40 т, а навантаження на строєні осі - 22 т. В результаті габаритно-вагового контролю автомобіля Iveco, реєстраційний номер [NUMBER] , із причепом марки Schmitz, реєстраційний номер [NUMBER] встановлено, що перевезення вантажу здійснюється з перевищенням нормативно вагових обмежень, а саме, зафіксовано навантаження на осі: 1) 6.2 тон, при нормативно допустимому 11,00 тон, 2) 10,05 тон, при нормативно допустимому 11,00 тон, 3) строєна вісь 24,35 тон, при нормативно допустимому 22,0 тон, повна маса транспортного засобу склала 40,6 тон при нормативно допустимій 40,0 тон. Таким чином, відповідачем перевищено нормативно допустиме навантаження на строєну вісь на 2,35 тон. Після габаритно-вагового контролю проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно якого нараховано до сплати 607,5 євро. Відповідно до абз. 2 п. 27 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879) плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Відповідно до показників валютного ринку, що міститься на офіційному Інтернет - представництві Національного банку України на день проведення розрахунків, а саме 04 листопада 2016 року, курс гривні до 100 євро становив 2 831, 8115 гривень. Просить стягнути з відповідача в користь Державного бюджету України (р/р 31212216020002 в УК у м. Харків, МФО 899998, код ЄДРПОУ 37999649, призначення платежу 22160100) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи в сумі 17 203 (сімнадцять тисяч двісті три) гривні 25 копійок та судові витрати. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представники Державної служби України з безпеки на транспорті та управління Укртрансбезпеки у Харківській області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду від 25 березня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно товарно-транспортних накладних №6184 та №6185 від 03 листопада 2016 року відповідач здійснював перевезення вантажу на автомобілі Iveco, реєстраційний номер [NUMBER] , із причепом марки Schmitz, реєстраційний номер [NUMBER] , за маршрутом ст. Червоний Шахтар с. Сільне Криворізького району Дніпропетровської області в м. Харків, вул. Залютинська [ADDRESS] 4, та вул. [ADDRESS] (а.с.19, 20). Із акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0003898 від 04 листопада 2016 року вбачається, що в автомобілі Iveco, реєстраційний номер [NUMBER] , із причепом марки Schmitz, реєстраційний номер [NUMBER] , зафіксовано навантаження на осі: 1) 6.2 тон, при нормативно допустимому 11,00 тон, 2) 10,05 тон, при нормативно допустимому 11,00 тон, 3) строєна вісь 24,35 тон, при нормативно допустимому 22,0 тон, повна маса транспортного засобу склала 40,6 тон при нормативно допустимій 40,0 тон (а.с.13). Згідно довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 04 листопада 2016 року, навантаження на осі автомобіля складають: 1) 6200 кг.; 2) 1005 кг.; 3) 5800 кг.; 4) 7900 кг.; 5) 1065 кг., а повна маса автомобіля становить 40600 кг. (а.с.14). Із розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту №0003898 від 04 листопада 2016 року вбачається, що розмір плати становить 607,5 євро (а.с.15). Згідно інформації про фізичну особу, фізична особа-підприємець [PERSON] припинив підприємницьку діяльність 19 грудня 2016 року (а.с.41-44). V. Оцінка Суду. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий, компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків. Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків. Як встановлено під час габаритно-вагового контролю, ані дозволу, ані документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів у вказаного перевізника не було. Відповідно до абз. 2 п. 27 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007року № 879 (далі - Порядок № 879) плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Відповідно до показників валютного ринку, що міститься на офіційному Інтернет - представництві Національного банку України на день проведення розрахунків, а саме 04 листопада 2016 року, курс гривні до 100 євро становив 2 831, 8115 гривень. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума в розмірі\~17 203 грн. 25 коп.,\~яка\~дорівнює 607,5 євро. Відповідно до п. 26 Порядку № 879, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету. За п. 6 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Держаного бюджету України в частині доходів є плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Згідно п. п. 28, 31-1, 32 Порядку № 879 відповідальність за перевезення вантажів з перевищенням вагових чи габаритних параметрів несе автомобільний перевізник. Відповідно до п. 31-1 Порядку № 879 перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки. За таких обставин визначена плата за проїзд, несплачена перевізником у встановлені чинним законодавством строки набуває статусу заборгованість перед бюджетом України. Так, 03 березня 2018 року на адресу [PERSON] направлено лист-повідомлення про сплату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в розмірі 607,5 євро, однак, ця вимога [PERSON] залишилися без реагування. Таким чином, до теперішнього часу визначену плату відповідачем не сплачено, у зв`язку з чим наявні підстави для її стягнення у примусовому порядку. Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, і з відповідача в користь Державного бюджету України слід стягнути плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи в сумі 17 203 (сімнадцять тисяч двісті три) гривні 25 копійок. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь прокуратури Закарпатської області 1 921 гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Outcome: approved