Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач - Орган опіки та піклування Березанської райдержадміністрації 17.12.2014р. звернувся до Березанського районного суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачка разом із співмешканцем [PERSON] проживає на території Дмитрівської сільської ради Березанського району в [ADDRESS], має на вихованні трьох дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], але не виконує батьківські обов'язки щодо утримання та виховання дітей. Так, 10.12.2014р. до служби у справах дітей Березанської райдержадміністрації від районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді надійшло повідомлення про те, що в родині відповідачки виникла загроза життю та здоров'ю дітей, оскільки відповідачка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, міцно спала, діти були голодні, молодші плакали, пічка була розтоплена зранку, але за нею ніхто не слідкував і вона потухла, запаси продуктів харчування відсутні. 10.12.2014р. службою у справах дітей Березанської райдержадміністрації комісійно здійснено виїзд до родини відповідачки, під час якого було встановлено, що відповідачка разом зі співмешканцем перебували в стані алкогольного сп'яніння, вели себе агресивно, неадекватно, на запитання комісії не могли дати чіткої відповіді, висловлювалися нецензурною лайкою. На пропозицію пройти лікування від алкогольної залежності вони категорично відмовилися, в зв'язку з чим комісійно було прийнято рішення про тимчасове влаштування дітей - [PERSON] та [PERSON] до бабусі родини - [PERSON], а молодшу дитину - [PERSON] разом з відповідачкою влаштовано до дитячого відділення Березанської ЦРЛ. Перебуваючи в лікарні, відповідачка та її співмешканець, залишивши дитину, вживали спиртні напої, вели себе агресивно, [PERSON] пошкодив двері лікарні, в зв'язку з чим викликалися працівники міліції. 11.12.2014р. відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, на яке відповідачка не з'явилась. Членами комісії було прийнято рішення про відібрання дітей у відповідачки, про що 11.12.2014р. прийнято розпорядження голови Березанської райдержадміністрації. Згідно характеристики Дмитрівської сільської ради відповідачка є вдовою, ніде не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, періодично зловживає спиртними напоями. Відповідачка отримує соціальні виплати, а саме: державну допомогу при народження дитини як одинока мати та пенсію по втраті годувальника, але разом зі співмешканцем допускає нецільове використання зазначеної допомоги. Родина відповідачки двічі: з 16.11.2012р. по 16.04.2013р. та з 09.07.2013р. по 28.02.2014р. перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з причини вживання алкогольних напоїв, відповідачку неодноразово попереджали про належне виконання батьківських обов'язків, запрошували на засідання виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради в 2012-2014р.р., де вона надала розписку про зобов'язання не вживати алкогольні напої. За безвідповідальне виконання батьківських обов'язків відповідачку Березанським РВ УМВС було притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскільки відповідачка умисно не виконує свої батьківські обов'язки, а саме: не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, позивач просить відібрати неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] від матері - відповідачки [PERSON] без позбавлення її батьківських прав; передати дітей органу опіки та піклування Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області для вирішення питання щодо їх подальшого влаштування; стягнути з відповідачки аліменти в розмірі ? частки від усього її заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей на користь установи (органу, особи), що здійснюватиме піклування над дітьми та покласти судові витрати на відповідачку. В судовому засіданні представник позивача - Органу опіки та піклування Березанської райдержадміністрації позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні, не заперечуючи факту зловживання спиртними напоями за період сумісного проживання із співжителем [PERSON], показала, що 16.12.2014р. вона закодувалася від вживання спиртного, із співжителем не проживає і не має наміру подальшого проживання і оскільки без дітей не вбачає свого життя, просила дітей залишити з нею. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Березанської райдержадміністрації, вважаючи позовні вимоги обґрунтованими, пояснила, що всі умови для належного виховання дітей відповідачкою створені, діти доглянуті, чисті, накормлені, єдиною причиною, яка стала підставою для подання позовної заяви є періодичне вживання відповідачкою спиртних напоїв і в такі дні відповідачка дітьми не займається. Прокурор в судовому засіданні вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відібрання дітей у відповідачки буде відповідати їх інтересам, на утримання яких з відповідачки необхідно стягнути аліменти в розмірі, вказаному позивачем. Заслухавши пояснення сторін, свідків, висновок прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.4-6). Згідно з довідками виконкому Дмитрівської сільської ради у книгах реєстрації актів про народження в Дмитрівській сільській раді 08.05.2014р. зроблено запис №4 про народження дитини [PERSON] та 18.10.2010р. зроблено запис за №13 про народження [PERSON], де відомості про батьків дітей зазначено зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.39,40). Те, що [PERSON] із-за періодичного зловживання спиртними напоями ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та не приймає участі у вихованні дітей вбачається з актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.12.2014р. (а.с.14,15), акту соціального інспектування №66 від 10.12.2014р. (а.с.16-17), акту перевірки цільового використання державної допомоги при народженні дитини від 11.12.2014р. (а.с.18), характеристики на [PERSON], виданої Дмитрівською сільською радою (а.с.11), даними служби у справах дітей Березанської райдержадміністрації про проведення бесіди з відповідачкою від 10.12.2014р. та 15.12.2014р. (а.с.12,13) та звітом соцпрацівника Дмитрівської сільської ради від 11.12.2014р. про проведення роботи з сім'єю [PERSON] (а.с.25-26). 11.12.2014р. службою у справах дітей Березанської райдержадміністрації до Березанського РВ УМВС направлено подання про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст.184 КУпАП за безвідповідальне виконання батьківських обов'язків за її перебування 10.12.2014р. в стані алкогольного сп'яніння (а.с.19). Згідно доповідної директора центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Березанської райдержадміністрації від 10.12.2014р. при обстеженні умов проживання родини [PERSON] 10.12.2014р. було виявлено факт перебування відповідачки в стані алкогольного сп'яніння , в зв'язку з чим малолітні діти були без нагляду (а.с.20). З доповідної головного лікаря Березанської ЦРЛ від 15.12.2014р. вбачається, що батьки доставленої дитини [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] 10.12.2014р. та 11.12.2014р. залишали дитину саму у відділенні, перебували в стані вираженого алкогольного сп'яніння, вели себе агресивно, погрожували медпрацівникам, батько дитини виламав двері, зламав замок у відділенні, в зв'язку з чим двічі викликалися працівники міліції (а.с.21). Розпорядженням Березанської райдержадміністрації №370 від 11.12.2014р. службі у справах дітей райдержадміністрації спільно з представниками районного відділу міліції та закладу охорони здоров'я доручено вилучити з родини [PERSON] дітей: [PERSON], 1998 року народження, [PERSON], 2010 року народження та [PERSON], 2014 року народження та забезпечити тимчасове влаштування дітей (а.с.24). 14.10.2014р. виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради винесено рішення №26 "Про безвідповідальне виховання дітей в неблагополучній сім'ї" про взяття розписки від [PERSON] щодо невживання спиртних напоїв (а.с.27). З висновку органу опіки та піклування Березанської райдержадміністрації від 17.12.2014р. вбачається, що з метою захисту прав дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати дітей від [PERSON] без позбавлення батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] (а.с.28-29). Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ч.2 ст.1, ч.3 ст.5 цього Кодексу). Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, ст.5 СК України сім'я, материнство та батьківство охороняється державою. Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Статтею 8 цього ж Закону закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а згідно ч.1 ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як закріплено ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Тобто, підставами для відібрання дитини від батьків є: ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами та вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Як зазначено в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичним висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Відповідно до положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Як показали допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], коли відповідачка не вживає спиртні напої, вона є турботливою матір'ю, діти доглянуті, забезпечені харчами. Зловживати спиртними напоями відповідачка почала з часу спільного проживання із співжителем [PERSON], який ніде не працював та кривдив відповідачку і її дітей. На даний час [PERSON] в будинку відповідачки не проживає, вона закодувалася від алкоголю, а тому свідки вважають, що підстави для відібрання у неї дітей відсутні. Згідно характеристик Комісарівської ЗОШ та Комісарівського дошкільного закладу діти відповідачки характеризуються позитивно та є доглянутими (а.с.8,9). Відповідачкою в судовому засіданні надана довідка Березанської ЦРЛ від 16.12.2014р. про те, що їй імплантовано препарат "Еспераль", яким заборонено вживання етилового спирту протягом 5 років (а.с.42) Згідно з ст.14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Зазначена норма Закону закріплена і в ст.171 СК України. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] показав, що його мати - відповідачка [PERSON] відноситься до нього та його молодших сестер добре. Мати почала пити після того, як з'явився [PERSON], який бив матір коли напивався, ображав їх. На даний час мати закодувалася і тому він хоче проживати разом з нею. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи відповідно до вимог ст.212 ЦПК України докази, надані сторонами, в т.ч. представником позивача на підтвердження своїх вимог, суд визнає їх недостатніми, аби стверджувати, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей та створює умови, які є небезпечними для їх життя, здоров'я і морального виховання, що проживання дітей разом з матір'ю несе загрозу їх життю, здоров'ю, фізичному та моральному розвитку. У судовому засіданні встановлено, що під час розгляду справи в суді поведінка відповідачки змінилась, вона веде здоровий спосіб життя, не зловживає спиртними напоями, провела імплантацію препарату "Еспераль", яким заборонено вживання етилового спирту протягом 5 років. Оскільки єдиною підставою для подання позову було встановлення факту періодичного зловживання відповідачкою спиртними напоями і вказана підстава на даний час відпала, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог про відібрання дітей, які залишаються на утриманні матері, необґрунтованими є і вимоги про стягнення з неї аліментів та судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed