Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

08.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яка в подальшому була уточнена, підписаною та поданою його представником - адвокатом Біленським А.Г., до [PERSON] про визнання права власності за [PERSON] , у порядку спадкування за законом : - на 1\\6 частку земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,077 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - на 1\\6 частку земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,077 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді Ѕ частки земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,077 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка перейшла до нею у спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли її син - [PERSON] , її дочка - [PERSON] , та її мати - [PERSON] . [INFO] померла рідна сестра позивача - [PERSON] , яка не встигла оформити свої спадкові права щодо вказаної земельної ділянки. Звернувшись до нотаріуса для отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, йому було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючого документа, так як [PERSON] після отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, не виготовила державний акт про право власності на власне ім`я. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, 01.04.2019 року відповідач за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частку земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,077 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказала, що [INFO] померла її дочка - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді '/2 частки земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,077 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка перейшла до неї у спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - [PERSON] , її дочка - [PERSON] , та її мати - [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса для отриманая відповідного свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючого документа, так як [PERSON] , після отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, не виготовила державний акт про право власності на власне ім`я. На підставі викладеного, просила суд визнати за нею, у порядку спадкування за законом, право власності на 1/6 частку земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,077 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 01.04.2019 року, прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду, вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/6 частку земельної ділянки об`єднані в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/6 частки земельних ділянок в порядку спадкування за законом. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду письмову заяву, якою просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності та про задоволення позовних вимог позивача. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] та її представник, до суду не з`явилися, представник надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі та про визнання первісних позовних вимог позивача повністю та про задоволення зустрічних вимог [PERSON] . Залучений до участі у справі ухвалою суду від 04.08.2020 р. в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] до суду не з`явився, представник надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі та про визнання первісних позовних вимог позивача повністю та про задоволення зустрічних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] у м. Нова Одеса, Миколаївської області у віці 53 років померла [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ), яка є рідною матір`ю позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частки земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,077 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка перейшла до нею у спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.10.2006 року після смерті її батька - [PERSON] , померлого [INFO] , яка належала йому на підставі Державного акту серії МК № 6101. Спадщину після смерті [PERSON] в силу положень статті 1261 Цивільного кодексу України, прийняли: її син - [PERSON] , її дочка - [PERSON] , та її мати - відповідач по справі [PERSON] , подавши відповідні заяви до нотаріальної установи. Частки у спадковому майні після смерті [PERSON] становлять: [PERSON] - 1/6 частка земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,077 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] - 1/6 частка земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,077 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] - 1/6 частка земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,077 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Роз`ясненнями державного нотаріуса Новоодеської Державної нотаріальної контори Миколаївської області Куліковському К.В. було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, так як його мати - [PERSON] , після отримання вищевказаної спадщини, не виготовила на своє ім`я державний акт та йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Саме відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за законом. [INFO] у м. Миколаїв у віці 25 років померла рідна сестра позивача - [PERSON] ( свідоцтво про смерть [NUMBER] ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частки земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,077 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , яку вона успадкувала після смерті матері - [PERSON] , так як життя сестра позивача - [PERSON] не встигла оформити свої спадкові права щодо вказаної земельної ділянки після смерті матері [PERSON] [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріальної установи для прийняття спадщини після смерті доньки [PERSON] , однак їй теж було відмовлено з аналогічний підстав, як і позивачу [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач, його сестра [PERSON] та відповідач [PERSON] відповідно до приписів ст. 1265 ЦК України є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , будучи її дітьми та матір`ю та мають право наи вищевказану частку у спадковому майні. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері ( ст. 1270 ЦК України). Позивач, після смерті своєї сестри [PERSON] є спадкоємцем другої черги та, відповідно має право на частку у спадковому майні, яка мала б їй належати після смерті матері, однак не була нею оформлена у зв`язку зі смертю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Згідно з п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до цього Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відсутність у сторін оригіналу правовстановлюючого документу на майно, що входить до складу спадщини, призвели до порушення прав позивача та відповідача щодо оформлення спадщини. Враховуючи те, що позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом довели своє право на спадщину та неможливість отримання свідоцтва про право на її отримання у позасудовому порядку, та враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом, він же відповідач за зустрічним позовом, [PERSON] та вимоги відповідача за первісним позовом, вона ж позивач за зустрічним позовом, [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання учасниками справи первісного та зустрічних позовів не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог первісного та зустрічних позовів в повному обсязі.

Outcome: approved