Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON]в особі законного представника - [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким з урахуванням змін та уточнень просила стягнути з [PERSON] 80000 грн. моральної шкоди, завданої в результаті вбивства її батька - [PERSON]. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились. Представник позивача у заяві від 03.04.2015 року просила суд розглянути справу без її участі, вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не розглядати. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON] є [PERSON]. Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04.04.2014 року [PERSON] засуджений за вбивство [PERSON]. Вироком Апеляційного суду м. Києва від 28.07.2014 року скасовано вирок Дарницького районного суду м. Києва в частині призначеного покарання та визначено[PERSON] покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.02.2015 року вирок Апеляційного суду м. Києва від 28.07.2014 року залишено без змін. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із довідки сімейного центру нейропсихологічної діагностики і корекції від 23.09.2014 року, [PERSON] зверталась за психологічною консультацією у відношенні доньки [PERSON] у зв'язку із несприятливим психоемоційним станом дівчинки з причини переживання психотравматичної ситуації, пов'язаної зі смертю батька. Скарги при первинному зверненні включали порушення сну, нічний енурез, підвищену збудливість, поява агресії, страхів. Психодіагностичне обстеження виявили емоціональну лабільність, тривожність, наявність негативних емоційних переживань. Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до ч. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року під поняттям "моральна шкода" слід розуміти "втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб". Частиною 3 Постанови ПВС України № 4, роз'яснено, що "моральна шкода" може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З огляду на характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає позовну вимогупро відшкодування моральної шкоди у розмірі 80000 грн. законною, обґрунтованою, а отже такою що підлягає задоволенню.

Outcome: approved