Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

30.06.2017 р. відкрите провадження по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», поданим до суду 19.06.2017 р., в якому позивачі з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.09.2017 р. (а.с.91) просять: - відновити постачання електричної енергії в будинку [ADDRESS]; - стягнути з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 17910,07 грн. відшкодування невідпущеної електроенергії, завданої на користь [PERSON] та [PERSON] матеріальні збитки, завдані внаслідок порушення прав споживачів, в сумі 17910,07 грн.; - стягнути з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду, завдану тривалий час створенням незручностей споживачам, в сумі 40000,00 грн. пославшись на таке: 27.02.2017 р. вдруге було відключено електропостачання в житловому будинку [ADDRESS], що належить на праві особистої власності пенсіонеру [PERSON], яка мешкає разом із сином [PERSON], які несуть солідарну відповідальність по сплаті за житлово-комунальні послуги. Відключення електропостачання було здійснено з порушенням умов договору постачання електроенергії для населення №260309061 від 17.03.2014 р., згідно з п.16 якого оплата за спожиту електричну енергію проводиться після виставлення рахунку. При цьому, як вбачається з листа-відповіді ПАТ «Укрсиббанк» за №67-16-22/47 від 14.03.2017 р., всі офіційно виставлені установою відповідача рахунки були оплачені своєчасно, за допомогою електронної системи оплати комунальних послуг «Star24» в Інтернет банкінгу «Укрсіббанк», без сплати комісій, тобто у відповідності до чинного законодавства. Інших рахунків для сплати електроенергії не надходило до теперішнього часу. Тобто з боку споживача договір виконаний в повному обсязі. Перше незаконне відключення будинку позивачів від енергопостачання було здійснено відповідачем 15.08.2016 р. При відключенні працівниками постачальника не було складено жодного акту припинення постачання, в якому необхідно вказати покази приладу обліку, цілісність цього приладу та пломб на ньому. Другий примірник акту необхідно вручити споживачеві. Як викладено в листі відповідача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на адресу позивача [PERSON] за №55/іс-1920 від 30.03.2017 р. відключення було проведено згідно з процедурою п.27 «Правил». Вважає, що відключення було проведено з порушенням «Правил КЕЕН». Пунктом 16 Договору постачання електроенергії для населення №260309061 від 17.03.2014 р. визначено, що оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку за діючими тарифами (цінами) для населення по «РАХУНКАМ». Щодо обов'язковості виставляння рахунків зазначено у п.24 ПКЕЕН. З листа-відповіді ПАТ «Укрсиббанк» за № 67-16-22/47 від 14.03.2017 р. вбачається, скільки разів виставлялися рахунки споживачеві у період з 01.01.2016 р. по 01.03.2017 р.; фактично, коли по датах виставлялися ці рахунки; на які суми виставлялися рахунки за спожиту електричну енергію до сплати; фактична дата повної оплати офіційно виставлених рахунків. В 2016 році було виставлено лише три рахунки: за січень, за лютий та за серпень. Відключення від електропостачання відбулося 15.08.2016 р., а рахунок на сплату був виставлений тільки через тиждень - 22.08.2016 р. Таким чином, споживачам умисно створили умови, в яких він не мав фізичної змоги сплатити за спожиту електроенергію, оскільки рахунки виставлені не були офіційно, згідно з умовами договору про споживання електроенергії та ПКЕЕН. Останній рахунок від 22.08.2016 р. був виставлений вже після незаконного відключення від електромережі. Якщо рахунок не виставлений офіційно, то й сплатити його немає можливості, оскільки при обзорі рахунків в розділі «комунальні платежі» - заборгованість не існує. Система автоматично «підтягує» усі рахунки, виставлені за особовим рахунком споживача, який призначається постачальником. Тобто, відключення електропостачання та відсутність енергії у споживача сталося, вважає, виключно з вини відповідача. Факт порушення ПКЕЕН енергопостачальником також підтверджено листом ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» від 30.03.2017 р. №55/іс-1920, відповідно до якого споживання електроенергії споживачу було відновлено 08.11.2016 р., тоді як оплата заборгованості за спожиту електричну енергію була здійснена 31.08.2016 р., тобто через 85 днів, з них - 1,5 місяці в опалюваний період, це при тому, що опалювання будинку офіційно здійснювалося електроенергією. З приводу порушень Правил, умов Договору та прав споживача з боку відповідача: 05 вересня 2016 року споживач звертався зі скаргою до контролюючого органу - Національної Комісії з питань регулювання Енергетики та Комунальних послуг. Розглянувши скаргу, Комісія надала відповідь з приписом постачальнику негайно відновити електропостачання, відзначивши порушення процедур з боку працівників ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго», та зобов'язати привести документи, білінгову програму та дії у відповідність до чинного законодавства. Після отримання цього припису, відповідач відновив постачання електричної енергії споживачеві, але приписи щодо перерахунку за порушення якості наданих послуг, порушення термінів відновлення постачання та незабезпечення будинку споживача електричною енергією не виконані. Відповідач продовжує надсилати попередження про відключення від електромережі, зазначаючи, що у вересні 2016 року було використано 106 кВт/г, у жовтні 2016 року - 45 кВт/г, в той час коли електропостачання за адресою споживача було відсутнє у зв'язку з відключенням. З цього приводу споживач знову звернувся зі скаргою до контролюючого органу НКРЕКП. У відповіді від 07.03.2017 р. зазначено про неправомірність попередження, порушення процедур при знятті показань, порушення при обчисленні використаної енергії та відсутність підстав для припинення постачання електричної енергії на об'єкт споживача. Відповідно до п.19 розділу «Відповідальність сторін» Договору, енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну в розмірі і порядку, визначеному законодавством; у разі тимчасового припинення електропостачання (окрім випадків, передбачених п.п.30,34,35 ПКЕЕН) з вини енергопостачальника - у розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. Згідно з п.8 Договору постачання електроенергії для населення №260309061 від 17.03.2014 р. зазначено, що «приміщення споживача обладнані стаціонарними електроустановками для опалення та нагрівання води: керамічні електронагрівальні панелі Р=5,5кВТ, ТУ № НА-57 от 14.02.2014г.». Домівка згідно з усіма законними нормами підключення оформлена як будинок, обладнаний приладами електрообогріву. Сума відшкодування за недоотриману енергію становить 17910,07 грн. Також вважає, неправомірні дії відповідача заподіяли позивачам моральні збитки, оскільки кардинально змінили ритм життя в бік погіршення. Незаконне відключення будинку від електропостачання призвело до того, що позивачі не могли користуватися необхідними в побуті електричними приборами: пральною машиною, праскою, електрочайником, електроплитою, що призвело до сльозних незручностей. Холод та сирість призвели до того, що в будинку необхідно робити ремонтні роботи, але і цього позивачі позбавлені, оскільки все це робиться електропристроями. Але електропостачання, незважаючи на незаконні дії відповідача, до теперішнього часу так і не відновлено. Моральну втрату кожен з позивачів оцінює в 40000 грн. В судовому засіданні [PERSON] як позивач і водночас представник позивача [PERSON] підтримав позов за наведених у позовній заяві підстав, просив задовольнити його у повному обсязі, додавши, що стаття 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняє агресивну політику щодо споживачів. Проте саме таку політику запроваджує відповідач щодо позивачів, яка виражається в тому, що протягом тривалого періоду часу позивачам не виставляються рахунки за спожиту електричну енергію за допомогою білінгової програми. Ті «бумажки», які відповідачем «підкидаються» на подвір'я будинку позивачів, за своєю формою не є розрахунковим документом. Такі дії відповідача суперечать п.24 ПКЕЕН, як і умовам п.16 Договору про користування електричною енергією. Не виставляючи рахунків за спожиту електричну енергію позивачам, відповідач таким чином умисно створив ситуацію, яка опосередковано призвела до заборгованості позивачів за спожиту електричну енергію. І навіть при існуючій заборгованості відповідач не мав права відключати домоволодіння позивачів від електропостачання, а насамперед повинен був з'ясувати причину виникнення заборгованості, запропонувати позивачам реструктуризацію, і за наслідками таких дій звернутися до суду з вимогою стягнення існуючої заборгованості. Таких дій відповідачем зроблено не було. Також зауважив, що «Попередження» від 06.01.2017 р. про ймовірне відключення домоволодіння позивачів від мережі електропостачання не є офіційним розрахунковим документом і, крім того, містить відомості про нібито спожиту позивачами електроенергію в період 09-10.2016 р., коли домоволодіння позивачів офіційно було відключене від мережі електропостачання. Відключаючи домоволодіння позивачів від мережі електропостачання, відповідачем не був складений відповідний акт, що позбавило позивачів можливості його оскарження. Така агресивна політика відповідача по відношенню до позивачів викликана, як він вважає, тим, що він (позивач [PERSON].) як директор Костянтинівської міської громадської організації «Правовий захист прав споживачів» захищає права споживачів міста Костянтинівка, в тому числі в суді. Тож неправомірні дії відповідача по відключенню його домоволодіння від мережі електропостачання додатково завдали йому моральної шкоди також як директору зазначеної Організації, оскільки принизили його ділову репутацію. Правовою підставою для вимоги стягнення моральної шкоди зазначає статтю 23 ЦК України. Відповідач проти позову заперечував за підстав, підтриманих у судовому засіданні представником відповідача за довіреністю Удовиченко О.В., виходячи з такого: По-перше, з огляду на існуючі способи захисту цивільних прав, передбачених ст.16 ЦК України, у випадку порушення законних прав, вважає, відсутнім обґрунтування позовних вимог з боку позивача. По-друге, відповідно до вимог ст.ст.10,212,213 ЦПК України суд, вирішуючи питання про вирішення спору, повинен встановити факт заподіяння шкоди позивачу саме з вини енергопостачальника, ураховуючи підстави для притягнення відповідача до відповідальності, передбачені ст.ст.610, 611, 614, 623 ЦК України, та положення п.47 Правил, відповідно до якого енергопостачальник не несе відповідальності за тимчасове припинення постачання електричної енергії, постачання електричної енергії, параметри якості якої не відповідають показникам, зазначеним у договорі, або за шкоду, заподіяну споживачу, якщо доведе, що вони виникли не з його вини, а внаслідок дії обставин непереборної сили або з вини споживача. В діях енергопостачальника не вбачається порушення діючого законодавства, оскільки відключення споживача було здійснено у зв'язку з наявною заборгованістю за спожиту електроенергію. Щодо вимоги відшкодування моральної шкоди, вважає що ця вимога є безпідставною. Так, згідно зі ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.ч.5,11 ст.24 Закону України «Про електроенергетику» енергопостачальник зобов'язується надійно постачати електричну енергію згідно з умовами договору, а у разі відпуску електричної енергії, параметри якості якої знаходяться поза межами показників, зазначених у договорі на користування електричною енергією, несе відповідальність, встановлену Законом. Внаслідок порушення прав споживачів електричної енергії (зокрема отримання електричної енергії, якісні характеристики якої не відповідають державним стандартам) споживачі мають право на відшкодування збитків згідно із законодавством, зокрема ст.ст. 22, 711, 714, 1209, 1210 ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів» Відповідно до зазначених норм ЦК України, ст.ст.4,6 Закону України «Про захист прав споживачів», п.38 Правил користування електричної енергії для населення та п.11.1 Договору енергопостачальник зобов'язаний забезпечити надійне постачання електричної енергії, а у разі порушення цих умов та заподіяння споживачу шкоди (збитків) продукцією неналежної якості постачальник несе майнову відповідальність за таку шкоду. Разом з тим, згідно з діючим законодавством особа несе відповідальність за завдану моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за завдання моральної шкоди, у тому числі Законом України «Про захист прав споживачів». Положення п.5 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів", згідно з якою споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законодавством. Однак, норми закону - ст.ст.714,711,1209 ЦК України, Закону України "Про електроенергетику" не передбачають випадків відшкодування моральної шкоди. Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (надалі - Постанова) вказує, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються у випадках, коли право на її відшкодування передбачено спеціальним законодавством, зокрема, ст.24 Закону України „Про захист прав споживачів". У Пункті 3 Постанови зазначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні прав, наданих споживачам. Ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживач має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої небезпечною для життя та здоров'я людини продукцією, у випадках передбачених законодавством. Проте, у Позивача відсутні докази про наявність обставин, вказаних в цій нормі права, що є підставою для не задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, тому що ніякої шкоди здоров'ю Позивача нанесено не було. П.4 Постанови передбачає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди крім інших вимог, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. За ч.1 ст.1167 ЦК України необхідною умовою відповідальності та підставою для відшкодування завданої моральної шкоди є наявність вини особи яка її завдала. В даному випадку провина ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» відсутня. В своїй позовній заяві Позивач не зазначає в чому саме полягає моральна шкода, з чого виходив, визначаючи суму шкоди в розмірі саме 40000,00 грн., також не надає доказів, що могли б підтвердити існування та розмір спричиненої шкоди, а також доказів вини ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд дістає таких висновків. Позивачі [PERSON] і [PERSON] є споживачами послуги відповідача - ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» з надання електричної енергії за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Ростовська, буд.50, за якою на ім'я [PERSON] відкритий особовий рахунок [NUMBER], що підтверджено копією договору від 17.03.2014 р. про користування електричною енергією (а.с.7-8), а також копією паспорта позивача [PERSON], який містить відмітку про його зареєстроване місце проживання за зазначеною адресою (а.с.39). Ця обставина сторонами у судовому засіданні не оспорювалася. Правовідносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (далі - Правила), Законом України «Про електроенергетику», Законом України «Про захист прав споживачів», положеннями Цивільного кодексу України щодо договірних правовідносин. Згідно зі ст.ст.26,27 Закону України «Про електроенеретику» - споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п.3 Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією. Споживання електричної енергії позивачами здійснюється на підставі договору, укладеному 17 березня 2014 року між [PERSON] (споживачем) і ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» (енергопостачальником), відповідно до умов якого енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві за адресою: Донецька обл., м.Костянтинівка, вул.Ростовська, буд.50, електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності 7,0 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим Договором (а.с.7-8). Оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку за діючими тарифами (цінами) для населення по рахункам (абонентським книжкам, платіжними документами, виписаними Енергопостачальником, електронною карткою) не раніше 10 числа наступного місяця (п.16 Договору). Предметом виниклого між сторонами спору є: 1) правомірність як відключення 15.08.2016 р., так і підключення домоволодіння позивачів до мережі електропостачання 08.11.2016 р. при оплаті ними заборгованості в серпні 2016 року, встановлення чого необхідне для вирішення питання обґрунтованості вимог відшкодування недовідпущеної електроенергії; 2) правомірність відключення домоволодіння позивачів від мережі електропостачання 27.02.2017 р. Даючи оцінку правомірності дій відповідача як по відключенню 15.08.2016 р. домоволодіння позивачів від мережі електропостачання, так і по підключенню 08.11.2016 р. при оплаті ними заборгованості в серпні 2016 року, суд виходив з такого: Згідно з пунктом 27 Правил (в редакції, що діяла до 20.09.2016 р.) у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Як вбачається з листа НКРЕКП від 09.11.2016 р. №5871/20.1/9-16 (а.с.13) на особовому рахунку позивачів як споживачів послуги відповідача станом на 13.03.2016 р. обліковувалася заборгованість в розмірі 292,73 грн., на 15.04.2016 р. - 527,57 грн., на 16.05.2016 р. - 794,33 грн., на 25.07.2016 р. - 867,29 грн., на 25.08.2016 р. - 900,92 грн., у зв'язку з чим 29.06.2016 р. відповідачем на адресу позивачів було направлено попередження про відключення за заборгованість у розмірі 794,33 грн., вручене позивачам 08.07.2016 р. Оскільки споживачами не було сплачено зазначену заборгованість та не було вжито заходів, передбачених пунктом 29 Правил (повідомлення про помилкові данні в рахунку) або за пунктом 28 Правил (звернення із заявою про оформлення графіку погашення заборгованості), об'єкт було відключено 15.08.2016 р. (а.с.94). Після оплати позивачами заборгованості у розмірі 794,33 грн. (за поясненнями позивача [PERSON] - 22.08.2016 р.) їх домоволодіння було підключено до мережі електропостачання 08.11.2016 р. На час відключення 15.08.2016 р. домоволодіння позивачів до мережі електропостачання діяли Правила користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 в редакції від 17.02.2012 р. Згідно з п.27 Правил (в редакції 17.02.2012 р.) - у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Пунктом 35 Правил (в редакції 17.02.2012 р.) було передбачено право енергопостачальника на відключення споживача у разі, зокрема порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості. Тобто Правила (в редакції 17.02.2012 р.) визначали такі умови для можливості відключення споживача від електричної мережі, як наявність заборгованості (несплата за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день), надіслання попередження про відключення електричної енергії та несплата за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження. При цьому суд не приймає до уваги посилання позивачів на недотримання відповідачем вимог п.53 Правил, оскільки зазначеною нормою Правил (в редакції 17.02.2012 р.) було передбачено складання актів у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії. Складання таких актів в разі порушення споживачем строків внесення плати за використану електричну енергію Правилами (в редакції 17.02.2012 р.) передбачено не було. Крім того, позивачами факт порушення був визнаний, про що свідчить сплата ними заявленої відповідачем заборгованості в розмірі 794,33 грн. Як вбачається з довідки про споживання за період з 01.2016 р. по 08.2017 р. за особовим рахунком [NUMBER] власника [PERSON] (а.с.67-68) така сплата відбулася 31.08.2016 р., (тоді як попередження про відключення було отримано 08.07.2016 р.), тобто с порушенням визначеного п.27 Правил (в редакції 17.02.2012 р.) строку. Тож дії відповідача по відключенню домоволодіння позивачів від мережі енергопостачальника узгоджувалися з приписами діючого законодавства. Згідно з п.36 Правил (в редакції 17.02.2012 р.) відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. Оплата за повторне підключення позивачами не була внесена. Електропостачання за адресою відповідачів було відновлено 08.11.2016 р. за вказівкою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, після внесення до Правил змін постановою КМ України від 23.08.2016 р. №591, яка набрала законної сили 20.09.2016 р., без оплати витрат на повторне підключення. Щодо правомірності відключення домоволодіння позивачів від мережі електропостачання 27.02.2017 р.: 14 січня 2017 року споживачці [PERSON] рекомендованим повідомленням (а.с.93) було вручено Попередження про відключення від електромережі у разі несплати наявної заборгованості за користування електричною енергією в розмірі 132,24 грн. за період 06.-07.2016 р., 09-10.2016 р. (а.с.17). У зв'язку з несплатою позивачами цієї заборгованості їх домоволодіння 27.02.2017 р. було відключено від мережі електропостачання. Ці обставини підтверджені, зокрема перелічених, такими доказами, як Довідка про споживання за період з 01.2016 р. по 08.2017 р. за особовим рахунком [NUMBER] власника [PERSON] (а.с.67-68), витягом з Журналу фіксування показів приладу обліку (а.с.69-71), та визнані сторонами. На час відключення 27.02.2017 р. домоволодіння позивачів до мережі електропостачання діяли Правила користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 в чинній редакції. Згідно з п.27 Правил (в чинній редакції) - у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил (згідно з яким розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну), енергопостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії. У попередженні про відключення електричної енергії енергопостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками енергопостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок об'єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім'я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання побутовим споживачем попередження енергопостачальник має право відключити побутового споживача від електричної мережі. Пунктом 35 Правил (в чинній редакції) передбачено право енергопостачальника на відключення споживача у разі, зокрема порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості. Тобто Правила (в чинній редакції) визначають такі умови для можливості відключення споживача від електричної мережі, як наявність заборгованості, надіслання попередження про відключення електричної енергії та несплата за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження. При цьому суд не приймає до уваги посилання позивачів на недотримання відповідачем вимог п.53 Правил, оскільки із загального змісту п.53 Правил (в чинній редакції) такі акти мають складатися у разі виявлення представником енергопостачальника таких порушень Правил, як пошкодження або відсутність на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів, пошкодження приладів обліку, інших дій споживачів, які призвели до зміни приладів обліку, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж), використання «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електричної енергії. Складання таких актів в разі порушення споживачем строків внесення плати за використану електричну енергію Правилами (в чинній редакції) не передбачено. Крім цього, не заслуговують на увагу доводи сторони позивача про те, що відповідачем штучно створена ситуація, внаслідок якої позивачі не мали змоги сплачувати за використану електричну енергію, оскільки в порушення п.24 Правил відповідач з березня 2016 року припинив виставляти рахунки позивачам за допомогою електронної системи оплати комунальних послуг «Star24» в Інтернет банкінгу «Укрсіббанк», виходячи з такого: За п.24 Правил (в чинній редакції) - у разі застосування безготівкової форми оплати та планових платежів енергопостачальник періодично (згідно з умовами договору) проводить перерахунок за фактично спожиту електричну енергію та надає побутовому споживачу рахунок. Пунктом 16 Договору між сторонами (а.с.8) також передбачено здійснення оплати за надану відповідачем послугу по рахунках (абонентським книжкам, платіжним документам, виписаним енергопостачальником, електронною карткою). Такі рахунки відповідачем позивачам надавалися (а.с.19), що стороною відповідача підтверджено. Доводи позивача [PERSON] про невідповідність цих рахунків формі розрахункового документу є надуманими. Оплата послуги відповідача через Інтернет-банкінг ПАТ «Укрсиббанк» Договором між сторонами по справі не передбачена. Також, суд не приймає до уваги посилання позивачів на недотримання відповідачем вимог п.27 Правил в тій частині, що до вирішення спірного питання щодо заборгованості, яке вирішуються шляхом переговорів між енергопостачальником та побутовим споживачем або в судовому порядку, відповідач не мав права відключати домоволодіння позивачів. Так, про наявність такого спору позивачами заявлено відповідачу не було. Звернення позивачів до НКРЕКП (який є контролюючою організацією, а не енергопостачальником в розумінні Правил - п.54) не є заявою про наявність такого спору. Не заявлений такий спір і на час розгляду дійсної справи. Доводи сторони позивача про обов'язок відповідача звернутися до суду з приводу стягнення наявної заборгованості, суд не приймає до уваги, оскільки не ґрунтуються на законі. Разом з тим Попередження про відключення (а.с.17) містить відомості про наявну на особовому рахунку позивачів заборгованість за спожиту електричну енергію за період 06-07.2016, 09-10.2016 на останні покази приладу обліку, які зафіксовані представником енергопостачальника, 7644 кВт/г у сумі 132,24 грн. Відповідно до листа НКРЕКП (яка у відповідності до п.54 Правил має повноваження контролю за дотриманням цих Правил) на ім'я сторін останнім на звернення позивачів було встановлено, зокрема таке: 25.08.2016 р. представником Костянтинівського РЕМ були зафіксовані покази встановленого на фасаді будинку обліку 006621 кВт.год; 24.09.2016 р. були зафіксовані покази - 006682 кВ.год; 08.11.2016 р., при відновленні постачання електричної енергії на об'єкті за вищезазначеної адресою, були зафіксовані під підпис споживача покази засобу обліку 006621 кВт/год. За результатами встановлення енергопостачальником факту неправильного виставлення рахунку на оплату за спожитий обсяг електричної енергії 61 кВт/год у період з 25.02.2016 р. по 24.09.2016 р. на основному рахунку споживача сума 43,55 грн. була сторнована. Звернув увагу енергопостачальника на таке. 06 січня 2017 року споживачем було направлене чергове повідомлення про наявну на його особовому рахунку заборгованості за спожиту електричну енергію за період 06-07.2016 р., 09-10.2016 р. на останні покази приладу обліку, які зафіксовані представником енергопостачальника, 7644 кВт/год. у сумі 132,24 грн. У свою чергу, у платіжному документі №5610422, виписаному енергопостачальником за розрахунковий період 01.12.2016 р. по 31.12.2016 р., споживач має сплатити 1007,60 грн. (з ПДВ) за об'єм спожитої електричної енергії 1049 кВт/год визначено за показами приладу обліку: поточні 7847 кВт/год. (зафіксовані 24.12.2016 р.), попередні - 6798 кВт.год. Відповідно до інформації, наявної у НКРЕКП, згідно з даними особового рахунку споживача під час обходу представником енергопостачальника були зафіксовані покази засобу обліку: 23.11.2016 р. - 6744 кВт/год., 24.12.2016 р. - 7644 кВт/год. Покази приладу обліку, зазначені в особовому рахунку споживача 6798кВт/год., згенеровані програмою автоматично. Отже, виставлені у зазначеному платіжному документі поточні покази засобу обліку 7847 кВт/год не збігаються з зазначеними показами в основному рахунку споживача 7644 кВт/год. Окрім того, попередні покази приладу обліку 6798 кВт/год., на підставі яких робиться розрахунок, не є фактичними, а є згенерованими програмою автоматично. Проведення розрахунків за спожиту електричну енергію має здійснюватись на підставі знятих споживачем та представниками енергопостачальника показів приладу обліку. Таким чином, зазначив, що енергопостачальником під час виставлення рахунку не було дотримані вимоги законодавства, зокрема пункту 21 Правил. У зв'язку з цим НКРЕКП вважає, що енергопостачальник не мав підстав для припинення постачання електричної енергії на об'єкт споживача (а.с.10-12). З огляду на ту обставину, що Попередження про відключення містить суперечливі відомості щодо розміру заборгованості та про вихідні дані виникнення цієї заборгованості, суд вважає позов в частині вимог щодо відновлення електропостачання за адресою позивачів підлягає задоволенню. В частині вимоги стягнення відшкодування недовідпущеної електроенергї суд вважає позов необґрунтованим, з огляду на таке: Статтею 44 Правил передбачена відповідальність енергопостачальника у розмірі двократної вартості недовідпущеної побутовому споживачу електричної енергії у разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника, що продубльовано п.19 Договору між сторонами. До підстав, за якими енергопостачальник може тимчасово припинити користування електричною енергією, пункт 34 Правил відносить проведення планових ремонтів електроустановок і електричних мереж, а також виникнення режимів, безпосередньо не пов'язаних з аварією, за яких провадиться обмеження відпуску електричної енергії та потужності. У даному ж випадку мало місце відключення побутового споживача через заборгованість внаслідок порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію , підстави можливості чого визначені пунктом 35 Правил. Такої відповідальності як відшкодування недовідпущеної електроенергі за відключення побутового споживача діючі Правила не містять. За наведених підстав у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Щодо вимог відшкодування моральної шкоди: Пленум Верховного Суду у п.2 своєї Постанові від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснив, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються у випадках, коли право на її відшкодування передбачено спеціальним законодавством, зокрема, ст.24 Закону України „Про захист прав споживачів". Відшкодування моральної шкоди, завданої споживачам, передбачено ст.4 Закону України «Про захист споживачів», відповідно до якої споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту продукції), відповідно до закону. Оскільки позивач настання моральної втрати пов'язує з відключенням його від мережі електропостачання, немає законодавчо визначених підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. З огляду на наведене, суд дістає висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Outcome: partial