Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

26.02.2015 року прокурор м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовною заявою та просив накласти заборону на відчуження нерухомого майна, домоволодіння (квартири) №87 в будинку №38 по вул. Алтайська в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, яке на праві приватної власності належить [PERSON]. В позовній заяві позивач - прокурор м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області підставою для звернення до суду вказував необхідність захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, яка через свій вік не має можливості самостійно захистити свої права, реалізувати процесуальні повноваження. Позивач вказував, що рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.04.2014 року по справі № 207/1068/14-ц [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради №90 від 21.05.2014 «Про встановлення статусу дитини позбавленої батьківського піклування» неповнолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00012802977 від 25.09.2013 відомості про батька [PERSON] внесені до реєстру відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. На підставі розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації №Р-345/0/298-14 від 30.07.2014 «Про встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON]І.» піклувальником [PERSON] призначено [PERSON]. На підставі клопотання прокурора м. Дніпродзержинська від 22.05.2015, яке судом задоволено, до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучена Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. [PERSON] відповідач по справі, є власницею квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Алтайська, 38-87, в якій зареєстрований її син [PERSON], відносно якого вона позбавлена батьківських прав, а рішенням виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради № 179 від 17.09.2014 за [PERSON], [INFO], закріплено право користування вищевказаним житлом. Оскільки при винесенні рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] не було вирішено питання щодо заборони відчуження майна, прокурор звернувся до суду із вказаною позовною заявою. В судовому засіданні прокурор прокуратури м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області [PERSON] позовні вимоги підтримав та, посилаючись на викладені в позові підстави, просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі, заперечень за період з лютого по червень 2015 року до суду не надала. Зі слів [PERSON] і [PERSON] відповідач про час і місце розгляду справи у телефонному режимі особисто ними неодноразово повідомлялась. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради [PERSON] і піклувальник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги прокурора, вказуючи на їх обґрунтованість, підтримали і просили задовольнити. В наданому до суду клопотанні начальник Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції зазначив, що з позовними вимогами прокурора згоден в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції (а.с.40). Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що вимоги прокурора підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON] є його матір'ю. (а.с.7). Відповідно до рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.04.2014 року по справі № 207/1068/14-ц [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] (а.с.10-11). Рішенням виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради № 90 від 21.05.2014 «Про встановлення статусу дитини позбавленої батьківського піклування» неповнолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.15). [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00012802977 від 25.09.2013 відомості про батька [PERSON] внесені до реєстру відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.8). На підставі розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації №Р-345/0/298-14 від 30.07.2014 «Про встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON]І.» призначено піклувальником [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] промінь, вул. Шкільна, 5 «а» (а.с.14). [PERSON] з договором дарування квартири від 10.07.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий № 607, та згідно даних інвентаризаційної справи відповідно до листа Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради №313 від 05.03.2015 року і особового рахунку на квартиру № 083467 відповідач є власницею квартири за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул. Алтайська, 38-87. (а.с.17, 19). Як видно з довідки TOB «Абонент XXI» № 000491280 від 19.09.2013 за вищевказаною адресою зареєстрований син відповідачки [PERSON] (а.с.18). Рішенням виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради №179 від 17.09.2014 за [PERSON], [INFO], закріплено право користування вищевказаним житлом. (а.с.16). Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України та п. 2 ст. 5 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом. [PERSON] ч. 2 ст. 361 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ч. 3 ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватись лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. У відповідності до ч. 3 ст. 25 Закону України "Про охорону дитинства"у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. [PERSON] з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Однак, питання щодо накладення заборони на відчуження майна та житла дітей під час вирішення Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська по справі №207/1068/14-ц питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] вирішено не було. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад 6 місяців у випадках : влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. П. 2 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV (із змінами і доповненнями, далі Закон №1952), цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч.1 ст. 2 Закону № 1952). [PERSON] з ч. 1 ст. 4 Закону № 1952, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам. Відповідно до ч.4 ст. 4 Закону № 1952, право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), в яких вони розташовані. [PERSON] з ч.1 ст.5 Закону № 1952, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. В п. 3 ч.2 ст. 19 закону № 1952 визначено, що державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, що набрали законної сили. [PERSON] п.1 ч.1 ст. 8 Закону № 1952, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону № 1952, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав … Реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, розташоване на території м.Дніпродзержинська, уповноважені здійснювати державні реєстратори Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що у зв'язку з необхідністю захисту майнових прав неповнолітньої дитини, позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню та вважає необхідним накласти заборону відчуження майна - квартира [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO] на підставі договору дарування від 10.02.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 607. На підставі викладеного та

Outcome: approved