Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

В січні 2014 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк (скорочено ПАТ КБ) "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 18 листопада 2005 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений строковий кредитний договір № DNH4KP60730378, згідно умов якого відповідачці було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит в сумі 3443 грн. 69 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці до 16 листопада 2007 року. Погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії, а також інші витрати згідно умов здійснюється щомісяця шляхом надання банку грошових коштів (щомісячного платежу). Однак відповідачка [PERSON] систематично не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит та відсотки за користування ним, у зв'язку з чим станом на 14 січня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить суму 14275 грн. 95 коп., в тому числі: по кредиту суму 438 грн. 09 коп., прострочених відсотках за користування кредитом суму 3882 грн. 25 коп., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань суму 8799 грн. 61 коп., штрафу (фіксована частина) суму 500 грн., штрафу (процентна складова) суму 656 грн., яку вона не погасила. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь несплачену заборгованість за кредитним договором № DNH4KP60730378 від 18 листопада 2005 року в сумі 14275 грн. 95 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. В березні 2014 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» зменшив позовні вимоги, вказав, що станом на 14 січня 2014 року заборгованість відповідачки [PERSON] за кредитним договором становить суму 8067 грн. 17 коп., в тому числі: по кредиту суму 438 грн. 09 коп., прострочених відсотках за користування кредитом суму 3882 грн. 25 коп., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, нарахованої за період з 16 листопада 2007 року до 16 листопада 2010 року, суму 2886 грн. 49 коп., штрафу (фіксована частина) суму 500 грн., штрафу (процентна складова) суму 360 грн. 34 коп., яку вона не погасила. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 21 травня 2014 року, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] заборгованість в сумі 8067 грн. 17 коп., однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24 вересня 2014 року дані рішення скасовані в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд, в решті рішення залишено без змін. Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" в листопаді 2014 року надав заяву про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість з пені за кредитним договором № DNH4KP60730378 від 18 листопада 2005 року за період з 14 січня 2013 року по 14 січня 2014 року в сумі 2053 грн. 51 коп. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" уточнені позовні вимоги підтримав повністю, просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь банку заборгованість по пені за період з 14 січня 2013 року по 14 січня 2014 року в сумі 2053 грн. 51 коп. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнивши, що пеня нарахована за несплату відсотків за користування кредитними коштами у відповідності до пункту 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), так як відповідачка порушила зобов'язання по сплаті відсотків, що передбачено п.3.2.3. цих Умов. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно між позивачем та [PERSON] 18 листопада 2005 року був укладений кредитно-заставний договір № DNH4KP60730378, згідно умов якого вона отримала кредит на придбання продукції в ТОВ «Фокстрот» в сумі 3443 грн. 69 коп. Вона частково погашала кредит по мірі можливості, однак заборгованість по тілу кредиту залишилась лише в сумі 438 грн. 09 коп., по відсотках в сумі 3882 грн. 25 коп., штрафах відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам в сумі 500 грн. (фіксована частина), в сумі 360 грн. 34 коп. (процентна складова). Що стосується пені, яку позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] в сумі 2053 грн. 51 коп., нарахованої за період з 14 січня 2013 року по 14 січня 2014 року, то вважає що дані позовні вимоги є завищеними, а тому в даній частині просить позовні вимоги задовольнити частково в розмірі несплаченого кредиту, так як умови договору в цій частині є порушенням прав споживача. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що уточнені позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 18 листопада 2005 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", та відповідачкою [PERSON] був укладений строковий кредитний договір № DNH4KP60730378, який складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), де передбачені всі умови надання та повернення кредитних коштів (копія заяви на а.с.6, копія Умов на а.с.7-10), що зазначено в тексті заяви позичальника, з чим погодилась і відповідачка [PERSON], засвідчивши свою згоду підписом без будь-яких застережень, а тому суд вважає, що кредитний договір укладений в письмовій формі, відповідає вимогам ст.1055 ЦК України, умови якого підлягають виконанню його сторонами. Даний кредит є споживчим, а відповідачка [PERSON] як фізична особа є споживачем, тому на правовідносини між позивачем та відповідачкою за цим договором поширюються вимоги чинного законодавства про захист прав споживачів. Згідно пунктів 5.1, 5.3 та 5.4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та пунктами 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до цієї пені не нараховуються. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж за 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п.5.1, 5.2, 5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником. Відповідачка [PERSON] не виконувала своїх зобов'язань за кредитним договором, не сплачувала кредит та відсотки за користування ним, у зв'язку з чим в січні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 21 травня 2014 року, з [PERSON] на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNH4KP60730378 від 18 листопада 2005 року станом на 14 січня 2014 року в розмірі 8067 грн. 17 коп., в тому числі: по кредиту в сумі 438 грн. 09 коп., по нарахованих відсотках в сумі 3882 грн. 25 коп., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, нарахованої за період з 16 листопада 2007 року по 16 листопада 2010 року, в сумі 2886 грн. 49 коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 360 грн. 34 коп., що підтверджується копіями рішення та ухвали (а.с.46-47, 76-78). Дані рішення ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року у частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.92-93). За період з 14 січня 2013 року по 14 січня 2014 року заборгованість відповідачки [PERSON] за кредитним договором № DNH4KP60730378 від 18 листопада 2005 року по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитними коштами становить суму 2053 грн. 51 коп., яку вона не погасила, що визнав представник відповідачки в судовому засіданні та підтверджується розрахунком (а.с.111-116). При цьому суд вважає, що пеня позивачем нарахована правомірно у відповідності до пункту 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), так як відповідачка порушила зобов'язання по сплаті відсотків, що передбачено п.3.2.3. цих Умов. Що стосується пені, яку позивач просить стягнути з відповідачки, то суд враховує наступне: Згідно ст.ст. 1, 11 ч.1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ з наступними змінами споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Таким чином, правовідносини про надання споживчого кредиту є договірними, до яких мають бути застосовані, зокрема, як загальні положення Цивільного кодексу України про зобов'язання та договір, так і вимоги ст.627 ч.2 цього Кодексу, де передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст.ст.546 ч.1, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, можу бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.18 ч.ч.1 та 2 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Згідно п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 цих Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відносно зазначених вимог закону суд вважає, що нарахована позивачем сума пені 2053 грн. 51 коп. за період з 14 січня 2013 року по 14 січня 2014 року включно не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів, так як позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", передбачаючи в Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) такий високий розмір пені (0,15%) за кожен день прострочення платежів, порушив принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідачка [PERSON] як споживач, тим самим порушив її права споживача, тому вимога позивача про стягнення нарахованої цієї суми пені, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст.3 п.6), ст.509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідачки, про що заявив в судовому засіданні її представник, та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем. Нарахована позивачем сума пені перевищує суму невиплаченого відповідачкою кредиту, а крім того, позивач звернувся до суду з позовом тільки майже через вісім років після отримання кредиту, оскільки кредит не погашався з листопада 2007 року, тим самим умисно збільшивши період нарахування пені і відповідно суму, а тому суд вважає, що належить зменшити розмір пені до розміру невиплаченого кредиту і стягнути з відповідачки на користь позивача пеню в сумі 438 грн. 09 коп., оскільки відповідачка не виконувала умови кредитного договору, за порушення яких повинна нести матеріальну відповідальність. Таким чином, суд вважає, що з відповідачки [PERSON], як позичальника, за кредитним договором № DNH4KP60730378 від 18 листопада 2005 року згідно умов цього договору належить стягнути на користь позивача заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в сумі 438 грн. 09 коп., частково задовольнивши уточнені позовні вимоги. На підставі викладеного, ст.ст.3, 509, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 551, 552, 610, 611, 612, 625 ч.1, 627, 1047-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 1, 11 ч.1, 18 ч.ч.1,2 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ з наступними змінами, кредитного договору № DNH4KP60730378 від 18 листопада 2005 року, укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON],

Outcome: partial