Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У лютому 2014 року приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі - ПрАТ «ПРОСТО-страхування») звернулось до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2012 року з вини [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] і порушив Правила дорожнього руху, сталося зіткнення з автомобілем «Hyndai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень автомобілів. За страховим полісом від 25 липня 2012 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «ПРОСТО-страхування», яке 6 лютого 2013 року здійснило виплату страхового відшкодування власнику застрахованого автомобіля [PERSON] у розмірі 49 579 грн. 91 коп. На підставі ст. ст. 1187, 1191 ЦК України і Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», яке застрахувало цивільно-правову відповідальність [PERSON], в порядку регресу 49069гр.91коп (49 579 грн. 91 коп. - 510гр. франшизи) та з [PERSON] 510гр. (а.с.2-4). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2014 року позов ПрАТ «ПРОСТО-страхування» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» витрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 49 579 грн. 91 коп. та судові витрати у розмірі 495 грн. 80 коп.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.62-65). В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення по справі, та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду (а.с.69). В апеляційній скарзі ПрАТ «ПРОСТО-страхування», посилаючись на неправильне встановлення обставин, які мають значення по справі, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, і неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про задоволення позову в повному обсязі (а.с.76-78). Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 26 грудня 2012 року з вини [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] і порушив Правила дорожнього руху, сталося зіткнення з автомобілем «Hyndai Tucson», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень автомобілів. Постановою Торезького міського суду Донецької області від 11 січня 2013 рок [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с 12). За договором добровільного страхування транспортного засобів № 1211764 серії АТК ВТБ від 25 липня 2012 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «ПРОСТО-страхування», яке 6 лютого 2013 року здійснило виплату страхового відшкодування власнику застрахованого автомобіля [PERSON] у розмірі 49 579 грн. 91 коп. (а.с. 5,33). Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/2336463 на момент ДТП цивільно-правової відповідальності [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» (а.с. 57). Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що виплачене страхове відшкодування підлягає стягненню з [PERSON], який не виконав умови договору страхування щодо письмового повідомлення страховика у встановлений законом строк про настання страхового випадку, тому вважав безпідставними заявлені вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», яким була застрахована правова відповідальність винного у дорожньо-транспортній пригоді. Однак, із такими висновками погодитись неможливо, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального права, що, згідно із п. 4 ч.1, ч.2 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до абз. "ґ" пп. 38.1.1. п. 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній після 17 лютого 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Неузгодженість нумерації підпунктів п. 33.1 ст. 33 та підпунктів п. 38.1 ст. 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Крім того, у ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наведено вичерпний перелік підстав відмови у виплаті страхового відшкодування і серед них немає такої як невиконання страхувальником своїх обов'язків, визначених цим Законом. Отже, ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», як страховик [PERSON], повинен відшкодувати в порядку регресу у межах ліміту виплачене позивачем страхове відшкодування і його відносини зі своїм страхувальником, який його не повідомив про страховий випадок, знаходяться поза межами цих вимог. Із матеріалів справи вбачається, що розмір виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «ПРОСТО-страхування» становить 49579, 91 грн., та підтверджується платіжним доручення від 06 лютого 2013 року, тому позовні вимоги підлягають задоволенню: з ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» слід стягнути в порядку регресу 49069гр.91коп. (49 579 грн. 91 коп. - 510гр. франшизи), а з [PERSON] - 510гр. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам: з ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» - 490гр.91коп., з [PERSON] - 243гр. 60коп.

Outcome: approved