Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивачем подано до суду позов до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Вимоги мотивуються тим, що в порядку спадкування за законом від фізичної особи, яка померла, переходять права на земельну частку (пай), розміром 7,0 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, настоює на позовних вимогах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В судове засідання представник відповідача Устинівської районної державної адміністрації [PERSON] не зявився, подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність. В судове засідання представник відповідача Димитровської сільської ради [PERSON] не зявився, подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність. В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] не зявилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутність, не заперечує проти позовних вимог. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], відповідно до списку пенсіонерів колективного сільськогосподарського підприємства "Димитрово" Устинівського району Кіровоградської області, як член колективного сільськогосподарського підприємства, має право на земельну частку (пай) відповідно до п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року, так як право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Листом начальника відділу Держгеокадастру в Устинівському районі Кіровоградської області [PERSON] від 22 липня 2016 року суд повідомлено, що відповідно до списку пенсіонерів колективного сільськогосподарського підприємства "Димитрово" Устинівського району Кіровоградської області, [PERSON], як член колективного сільськогосподарського підприємства, має право на земельну частку (пай). [PERSON] сертифікат на право на земельну частку пай та державний акт на право приватної власності не виготовлювалися. Згідно актового запису про укладення шлюбу за №14 від 23 серпня 1961 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. У актовому записі про народження за № 51 від 01 вересня 1961 року, [PERSON], [INFO], місце народження: с. Тирлова Балка Устинівського району Кіровоградської області, батьками записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [PERSON] помер 24 жовтня 1995 року (актовий запис про смерть за №35 від 25 жовтня 1995 року). Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16 червня 2016 року встановлено факт належності у правовстановлюючому документі запису імені "Федор", як такого, що належить [PERSON], як одній і тій же особі. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] та [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] (помер 24 жовтня 2015 року) відповідно до ст. 1261 ЦК України. [PERSON] померла 01 травня 2015 року (актовий запис про смерть за № 7 від 03 травня 2015 року). [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини і вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] (померла 01 травня 2015 року) відповідно до ст. 1261 ЦК України, яка померла після відкриття спадщини [PERSON] та не встигла її прийняти. [PERSON] за переходом права на прийняття спадщини, є спадкоємцем спадкового майна батька [PERSON] відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, так як якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід \~ права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина право спадкодавця на земельну частку (пай), розміром 7,0 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України). Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882. Відповідно до п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд. Свідоцтво про право на спадщину,\~ відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат", видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Пунктами 2,10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про спадкування від 30 травня 2008 року №7 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] в порядку спадкування за законом від спадкодавця батька [PERSON], який помер 24 жовтня 1995 року, переходять права на спадкове майно, право на земельну частку (пай), розміром 7,0 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Димитровської сільської ради. [PERSON] подано нотарісу Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про відмову від спадкового майна матері [PERSON]. Нотаріус Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області,

Outcome: approved