Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до наказів №173,174 від 18.11.2015 р. на обліку у справах дітей та сім'ї Васильківської РДА перебувають малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які опинились в складних життєвих обставинах. Мати дітей - [PERSON], написала заяву про тимчасове влаштування її дітей до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» у зв'язку з важким матеріальним становищем. За час перебування дітей в закладі відвідувала їх лише одного разу - 29.05.2015 р., а решту часу не цікавилась їхнім станом, не надавала матеріальної допомоги на їх утримання. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов квартири [PERSON], квартира дуже занедбана, відключені за борги електроенергія та газопостачання, не створено умов для проживання, виховання, навчання та відпочинку дітей, не підтримується належний санітарно-гігієнічний стан, відповідно до характеристики за місцем проживання - характеризується негативно. Родина [PERSON] з 12.12.2014 р. по 27.05.2015 р. перебувала під соціальним супроводом, як сім'я, що перебуває у складних життєвих обставинах. Батько дітей - [PERSON] життям дітей не цікавиться, місце перебування його невідоме. Оскільки батьки самоусунулися від виховання своїх дітей, не виконують своїх батьківських обов'язків, позивач просить суд позбавити їх батьківських прав щодо дітей. Також позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на малолітніх дітей в розмірі 1/4 частки від всіх видів її заробітку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав, уточнила позовні вимоги щодо стягнення аліментів, а саме просила суд стягнути з [PERSON], а також з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з кожного в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності до суду не направила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності до суду не направив. Представник третьої особи Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків», в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи Ксаверівської сільської ради Васильківського району Київської області в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] народився [INFO] р., [PERSON] народилась [INFO] р., батькам їх є [PERSON] та [PERSON], як це вбачається зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно, а також витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, сформованого 06.11.2015 р. (а.с.9-10,13-14). Як вбачається з заяви [PERSON] від 04.12.2014 р., адресованої на ім'я начальника служби у справах дітей та сім'ї Київської області від 04.12.2014 р., [PERSON] просить влаштувати тимчасово своїх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» у зв'язку з скрутним матеріальним становищем, а саме в будинку, де вони проживають відсутнє опалення та електроенергія. Зобов'язується у наближчий час зробити грубу, підключити електроенергію та забрати дітей додому (а.с.15). Відповідно до акту Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» №349 від 16.05.2016 р., малолітні [PERSON] та [PERSON] зараховані до спискового складу вихованців даного центру з 05.12.2014 р. З початку перебування та станом на 16.05.2016 р. мати [PERSON] відвідувала дітей лише 29.05.2015 р., не цікавиться станом дітей за допомогою засобів зв'язку і не надає матеріальної допомоги на утримання дітей (а.с.16). Згідно з актом Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» №372 від 26.05.2016 р., батько [PERSON] станом на 26.05.2016 р. жодного разу не відвідував дітей, станом здоров'я з дітей та їх розвитком не цікавиться, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає (а.с.17). За висновком Ксаверівської сільської ради Київської області №11 від 29.04.2016 р., оскільки [PERSON] фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, Ксаверівська сільська рада вважає за доцільне позбавити її батьківських прав по відношенню до малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON]., [INFO] (а.с.19). З акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] за адресою: [ADDRESS], складеного Ксаверівською сільською радою 26.04.2916 р. вбачається, що [PERSON] не може виконувати своїх батьківських обов'язків, в квартирі не створено умов для проживання дітей, та надавати належної уваги дітям (а.с.20). З довідки-характеристики виданої Ксаверівською сільською радою 27.04.2016 р. за №25 вбачається, що [PERSON] дітьми е цікавиться, не здатна реагувати на потреби дітей, відповідальність за щоденне піклування за дітей не усвідомлює. Нічого з одягу та продуктів харчування дітям не купує, зі слід жителів села характеризується погано (а.с.21). Відповідно до повідомлення Васильківського ВП ГУНП №4/240 від 20.04.2016 р., [PERSON] 19.04.2016 р. була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с.23). Як вбачається з висновку Васильківської районної державно адміністрації Київської області №1519/6-23 від 01.08.2016 р. батьки неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], самоусунулися від виховання дітей, не виконують передбачених ст.150 СК України обов'язків перед ними, тому вважається доцільним позбавити батьківськи прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], 1972 р.н., відносно їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.32-34). Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження . Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 164 СК України , батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав , якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами , жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною , антигромадською поведінкою , а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами . Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Які не виконують батьківських обов"язків , і способом захисту прав та інтересів дитини . Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав ", ухилення від виконання батьківських обов"язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько самоусунувся від виховання сина та нехтує батьківськими обов'язками: не виявляє турботи щодо дитини, не цікавиться його особистим життям, здоров'ям та вихованням, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». В зв'язку з наведеним, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - ухиляються, нехтують батьківськими правами, не піклується про сина, не приймає мір для вирішення питання виконання батьківських обов'язків по його вихованню. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що відповідачі не виконують своїх обов'язків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та присудження з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з кожного, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Що стосується визначення особи , на користь якої стягувати аліменти на неповнолітніх дітей, судом враховано наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону від 13.01.2005 р. № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів. Крім того, практично не існує механізму контролю за цільовим використанням коштів, перерахованих як аліменти, зокрема на конкретну дитину. Згідно з ч. 3 ст. 193 СК за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Такий механізм є оптимальним з точки зору забезпечення інтересів дитини та належного використання стягнутих аліментів, але не існує визначеного механізму створення таких рахунків та перерахування коштів на них, і тому, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, переданої до органу опіки та піклування для влаштування в державний дитячий заклад, необхідно перераховувати аліменти на користь органів опіки та піклування або інших державних установ. Відповідно до узагальнення ВСУ «Про практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» за відсутності передбаченого законом механізму перерахування аліментів на особистий рахунок дитини така практика вбачається правильною. За таких обставин, за відсутності визначеного опікуна неповнолітніх дітей суд приходить до переконання про стягнення аліментів на неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] саме на користь органу опіки та піклування в особі Ксаверівської сільської ради Васильківського району Київської області. На підставі викладеного ,ст.с. 164 , 165 ,166,180 СК України та

Outcome: approved