Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Томаківського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в органах Томаківського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі виконавчого листа від 11.07.2001 року № 2-29 виданого Томаківським районним судом Дніпропетровської області було відкрито виконавче провадження № 360185, яке станом на сьогодні фактично виконано, провадження закінчено 26.07.2007 року. В межах даного виконавчого провадження 06.10.2005 року було винесено постанову про арешт майна боржника. Станом на сьогодні виконавче провадження закінчено, борг боржником стягувачу повернутий,заборгованість відсутня, однак арешт з майна накладений державним виконавцем по сьогодні не знятий У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 6.17 гектарів, що зокрема підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 2512440 встановлено , що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА № 476530 від 06.10.2005 року ВДВС у Томаківському районі Дніпропетровської області накладено арешт на невизначене, все майно власником якого є [PERSON] Відповідно до листа від 03.10.2019 року №13.43-21/5481 виконавча служба повідомила, що 26.07.2007 року державним ВДВС у Томаківському районі Дніпропетровської області на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (фактично виконано рішення), була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ст. 30 ЦПК України - позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного та

Outcome: approved