Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів і моральної шкоди. В позовній заяві позивач вказує, що 05 лютого 2014 року, нею було придбано у відділі «[INFO]» у ТЦ «Прем»єр», м.Рівне, вул.Соборна, 94 зимове взуття - сапожки моделі Р141508 WA-5802 Madelle вартістю 980 гривень, власником даного магазину є фізична особа - підприємець [PERSON] Вона отримала гарантійний талон - товарний чек на придбане взуття. Через декілька днів в одному з чобітків було виявлено недолік - дірка в заднику лівого чобітка, який унеможливлював його використання за призначенням. В зв'язку з тим, що не вийшов гарантійний термін, на придбане взуття вона звернулася до [PERSON] , однак остання відповіла, що сезон закінчився і такого взуття у неї немає. Тоді вона повернула [PERSON] взуття, запропонувала розірвати договір купівлі-продажу та повернути отримані від неї гроші. 28 березня 2014 року, вона написала письмового листа - претензію на ім'я [PERSON], з проханням вирішити проблему і 07 квітня 2014 року, та 16 квітня 2014 року отримала повідомлення від [PERSON] про відмову сплатити кошти. Вважає, що такі дії [PERSON] порушують її права як споживача, а тому просить суд розірвати договір купівлі-продажу зимового взуття сапожок моделі Р141508 WA-5802 Madelle, вартістю 980 гривень, укладений 05.02.2014 р. між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на її користь 980 гривень 00 коп. сплаченої за товар суми та стягнути з [PERSON] на її користь 2000 гривень 00 коп. завданої моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові. Додатково суду пояснили, що з проханням повернути взуття, [PERSON] звернулась у встановлені законом строки, а саме у 30 - денний строк, зазначений у гарантійному талоні, 03 березня 2014 року, що [PERSON] підтвердила своїм підписом на гарантійному талоні. Крім того, зазначили, що [PERSON] надала свою письмову згоду на проведення товарознавчої експертизи, ще під час написання претензії 28.03.2014 року, однак така експертиза [PERSON] не була проведена. Також зазначають, що внаслідок порушення прав [PERSON], протиправною поведінкою відповідача, останній було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона не змогла користуватися сезонним товаром зимовим взуттям в період сезону - зимової пори року, тривалому невиконанні відповідачем її законних претензій по відшкодуванню його вартості, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді, звертатись в правоохоронні органи та Управління у справах захисту прав споживачів, а відповідно, і до душевних страждань через неможливість належним чином користуватись придбаним майном, яке не використовувалось нею і не експлуатувалось за призначенням, оскільки вона не може цього робити до задоволення її претензій як споживача. Враховуючи тривалість страждань та вперте невизнання відповідачем її прав як споживача і надалі, невиконання вимог законодавства по відновленню прав, вважають, що розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди повинен становити 2000 гривень. Просять суд позовні вимоги задоволити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Подала до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими, а тому у їх задоволенні просить відмовити повністю. Також подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність ( а.с.11-14, 25) Оцінюючи пояснення позивача та її представника, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідає матеріалам справи, 05 лютого 2014 року [PERSON] придбала у відділі «[INFO]» у ТЦ «Прем»єр», м.Рівне, вул.Соборна, 94 зимове взуття - сапожки моделі Р141508 WA-5802 Madelle вартістю 980 гривень. З матеріалів справи вбачається, що ПП [PERSON] надала [PERSON] гарантійний талон - товарний чек на придбане взуття, де зазначила гарантійний строк 30 днів з моменту покупки ( а.с. 4) Через декілька днів в одному з чобітків було виявлено недолік - дірка в заднику лівого чобітка, який унеможливлював його використання за призначенням. Дана обставина відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. В зв'язку з тим, що не вийшов гарантійний термін, на придбане взуття [PERSON] звернулася до [PERSON] в порядку ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» з проханням замінити взуття. Відповідач відмовила пояснивши, що сезон закінчився і такого взуття у неї немає та забрала взуття у ремонт. Доводи зазначені відповідачем у запереченні, що [PERSON] звернулась до неї через 51 день після придбання взуття, не заслуговують на увагу, оскільки спростовані відміткою самої ж [PERSON] на гарантійному талоні, що ремонт взуття проведений 03.03.2014 року ( а.с. 4 зворот) За таких підстав, позивач у зазначений у гарантійному талоні строк звернулась до відповідача з проханням провести заміну взуття 03 березня 2014 року [PERSON] знову звернулася до [PERSON] з проханням віддати їй гроші, оскільки, коли [PERSON] віддала їй відремонтовані чоботи для огляду, вона їх приміряла та виявила, що після ремонту один чобіт суттєво відрізняється від іншого, у зв»язку з чим просила повернути гроші. 28 березня 2014 року [PERSON] написала письмового листа - претензію на ім'я [PERSON], з проханням вирішити проблему, як того передбачає Закон України «Про захист прав споживачів» і 07 квітня 2014 року, та 16 квітня 2014 року отримала повідомлення від [PERSON] про відмову в сплатити [PERSON] кошти без будь- яких законних підстав (а.с.5, 6, 7). Суд не приймає до уваги і доводи відповідача [PERSON] в тій частині, що позивачем не надано висновку експерта, що взуття було з діркою, з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.ст.4, 17 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб, мають право на достовірну інформацію про продукцію, відшкодування шкоди, завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості. У разі виявлення протягом гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару,продавця чи виконавця, підтвердженим за необхідності висновком експертизи, споживач має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. У разі, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. В претензії ( а.с. 5) [PERSON] зазначає, що у разі виникнення потреби у проведенні експертизи, вона надає свою згоду на її проведення у відповідності до ст. 17 ЗУ « Про захист прав споживачів», однак [PERSON] всупереч вимогам закону не організувала проведення експертизи продукції. Дану обставину підтвердив і допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], інспектор Інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області, який проводив перевірку за зверненням [PERSON] та ствердив, що саме [PERSON] зобов»язана у триденний строк організувати проведення експертизи. Відповідно до ст.678 ЦК України та ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачені такі права споживача (покупця): У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Істотний недолік, п.12 ч.1 ст.1 Закону України „Про захист прав споживачів" - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Реалізуючи своє право на усунення недоліків придбаного товару позивач [PERSON] своєчасно, в період дії гарантійного строку, звернулась до відповідача із вимогою щодо усунення недоліків, що перешкоджали використання товару за його цільовим призначенням. Відповідно до ч.2 ст.679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. За положенням ч.4 ст.17 Закону України „Про захист прав споживачів" у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Необхідно виходи з того, що обов'язок доказування у справах захисту прав споживача покладається на продавця товару, який має бути зацікавлений у проведенні експертизи. Прийнявши від позивача, придбані в магазині чобітки, провівши ремонт 03.03.2014 року, забравши товар 27.03.2014 року та отримавши письмову претензію 28.03.2007 року, відповідач надав відповідь 07.04.2014 року та 16.04.2014 року у якій відмовився відшкодувати вартість придбаного товару, покликаючись на закінчення гарантійного терміну та заперечуючи щодо істотних недоліків придбаного взуття. При цьому, проведення товарознавчої експертизи [PERSON] у відповідності до закону організовано не було. Крім того, в судовому засіданні свідок [PERSON] заперечив доводи [PERSON] викладені нею у своїх письмових запереченнях про те, що він ніби проводив детальний огляд взуття та не виявив наявність дірки. Навпаки, останній ствердив, що [PERSON] взагалі не надавала йому для огляду взуття. Згідно зі ст.707 ЦК України, покупець має право протягом чотирнадцяти днів з моменту продажу йому непродовольчого товару належної якості, якщо триваліший строк не оголошений продавцем, обміняти його на аналогічний товар, а якщо у продавця немає необхідного для обміну товару, продавець має право повернути придбаний товар продавцеві та одержати сплачену за нього суму. Таке ж право покупця (споживача) на обмін товару належної якості, а в разі відсутності аналогічного товару для обміну, який влаштовує покупця, - на розірвання договору та одержання назад грошей, сплачених за товар, передбачено і ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів». Гарантійний строк оголошений відповідачкою - 30 днів з моменту придбання товару. Тому, суд вважає, що відмова фізичної особи - підприємця [PERSON] в задоволенні законних вимог позивача про розірвання договору та повернення їй сплачених коштів грубо порушує права як споживача, передбачені ст.ст.4, п.2 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», що підлягають судовому захисту і суд приходить до висновку про розірвання договору купівлі- продажу зимового взуття Сапожок моделі 141508 WA-5802 Madelle, від 05 лютого 2014 року та стягнення з [PERSON] сплачені [PERSON] кошти в сумі 980 грн. 00 коп. Позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України „Про захист прав споживачів" та Закону України від 19 травня 2011 року „Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" відшкодування моральної шкоди можливе у разі заподіяння споживачу шкоди небезпечної для життя і здоров'я продукцією придбаною у продавця. В матеріалах справи відсутні докази спричинення позивачу небезпеки здоров'ю внаслідок не можливості використання чобіток за призначенням, придбаних у відповідача. Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставними, а тому належить відмовити у їх задоволенні. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Враховуючи, що згідно ч.1 ст. 22 ЗУ « Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору, то з [PERSON] в дохід держави слід стягнути 243, 60 грн- судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.678,679, 707 ЦК України, ст.ст.4,8,17 Закону України „Про захист прав споживачів",

Outcome: approved