Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся\~ в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Армапром», в якому виклав прохання поновити його на посаді токаря 2 розряду механоскладального цеху № 9 ПАТ «Армапром» з 15 травня 2015 року та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час з 15 травня 2015 року по день винесення рішення суду в сумі 52574 грн. 88 коп. Також позивач просив стягнути 10000 грн. в рахунок компенсації заподіяної моральної шкоди. У позовній заяві позивач просить поновити йому строк звернення до суду за вирішенням трудового спору з підстав того, що, перебуваючи на строковій військовій службі він не міг повною мірою реалізувати свої права. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що наказом від 01.12.2014 року він був прийнятий на посаду токаря 2 розряду механоскладального цеху № 9 ПАТ «Армапром». Наказом № 159/к від 15 травня 2015 року по ПАТ «Армапром» його було звільнено у зв`язку з призовом на військову службу по п. 3 ч. 1 ст. 36 КЗпП.\~ Призовною комісією [PERSON] визнано придатним до військової служби та призвано на строкову військову службу 27 травня 2015 року, де він перебуває по даний час, що підтверджується записом у його військовому квитку. Позивач вказує, що його звільнення проведено з порушенням ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції закону від 15 січня 2015 року, яким передбачено, що за громадянами, які призвані на військову службу, зберігається\~ місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності. Посилаючись на порушення його трудових прав [PERSON] відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію його моральних страждань, які оцінює в розмірі 10000 грн. одноразовою виплатою. Обґрунтовуючи розмір відшкодування моральної шкоди, яка полягає в тому, що його позбавлено гарантованого права на працю, можливості отримувати кошти та отриманням стресу внаслідок протиправної поведінки відповідача. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] , підтримала\~ позовні вимоги, підтвердила\~ письмові обґрунтування і просив задовольнити позов. Суду пояснила, що\~ її син був на роботі\~ по 15 травня 2015 року включно, а з 27 травня\~ 2015 року був призваний до Збройних Сил України на строкову військову службу. Вона\~ визнає ту обставину, що звільнення відбулось на підставі заяви її сина, однак він не знав про наявність гарантій передбачених ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Коли прибув до військової частини, то від колег військовослужбовців дізнався, що їх не звільнили з роботи та продовжують виплачувати середній заробіток за місцем роботи. Вказане стало підставою для його звернення до відповідача із заявою про поновленні на роботі та до правоохоронних та контролюючих органів, однак відновити свої права в позасудовому порядку йому не вдалось. Представник відповідача ПрАТ "Армапром",\~ [PERSON] суду надав письмові заперечення,\~ в яких просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказав, що на момент звільнення позивача, діяли положення\~ п.3 ч. 1 ст. 36 КЗпП та статті 119 КЗпП в редакції, які не передбачали пільг для працівників, які призвані на «строкову\~ військову службу». Тому рішення про звільнення [PERSON] є законним. Редакція ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не може застосовуватись до спірних правовідносин, так як в ній було відсутнє посилання на ст. 119 КЗпП в частині надання пільг особам призваним на строкову військову службу. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.\~ \~ Судом встановлено, що [PERSON] з 01 грудня 2014 року прийнятий на роботу в ПАТ\~ "Армапром" на посаду токаря 2 розряду механоскладального цеху № 9 . В наказі від 15 травня\~ 2015 року № 159/к "Про звільнення", що виданий головою правління ПрАТ "Армапром", вказано: «Звільнити [PERSON] , токаря 2 розряду МСЦ № 9 з 15 травня 2015 року у зв`язку із призовом на військову службу, п. 3 ст. 36 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Відповідно до відомостей наявних у військовому квитку позивача, він призваний на строкову військову службу 27 травня 2015 року (а.с.10) і дотепер проходить її у військовій частині [NUMBER] . Частинами 1 та 2 статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення, або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. \~ \~ \~ \~У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки, що визначено в статті 234 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Так як позивач проходить строкову військову службу з 27 травня 2015 року по даний час, суд,

Outcome: partial