Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

10.05.2018 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ПСП "Нове життя", в якому просить: визнати договір оренди землі від 31.12.2005 року, укладений між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським підприємством "Нове життя" щодо земельної ділянки, кадастровий номер якої [NUMBER] , зареєстрований 31.01.2018 року, припиненим з 01.02.2018 року; визнати додаткову угоду б/н від 18.01.2018 року до договору оренди землі від 31.12.2005 року, укладеного між [PERSON] та ПСП "Нове життя" щодо земельної ділянки, кадастровий номер якої [NUMBER] недійсною; скасувати запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , за додатковою угодою про поновлення договору оренди землі б/н від 31.12.2005 року, серія та номер: б/н, виданий 18.01.2018 року, видавник: ПСП "Нове життя" - [PERSON] , внесений державним реєстратором Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області Клінкуш Мариною Леонідівною. В обґрунтування позовних вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що строк дії договору оренди даної земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та ПСП "Нове життя" від 31.12.2005 року закінчився 31.01.2018 року. Позивачем направлялися листи від 04.12.2017 року, 26.12.2017 року, 05.02.2018 року, якими він повідомляв ПСП "Нове життя" про відсутність наміру продовжувати орендні відносини після закінчення строку дії договору оренди. Лише після отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №114520188 від 19.02.2018 року, йому стало відомо про реєстрацію права оренди належної йому земельної ділянки за ПСП "Нове життя" на підставі додаткової угоди від 18.01.2018 року. Стверджує, що додаткову угоду від 18.01.2018 року до договору оренди землі від 31.12.2005 року він не підписував. Вважає, що ПСП "Нове життя" без його відома підписав додаткову угоду від 18.01.2018 року до договору оренди землі від 31.12.2005 року та подав її для державної реєстрації. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 15.05.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 08.06.2018 року представник відповідача Журков В.І. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність та надуманість. Наполягає, що на початку січня 2018 року [PERSON] усно повідомила про намір продовжити орендні відносини, і в подальшому особисто підписала додаткову угоду від 18.01.2018 року. Вважає, що листи-повідомлення позивача не свідчать про незгоду [PERSON] на підписання додаткової угоди, оскільки не містять жодної оцінки умов поновлення договору оренди, викладених в додатковій угоді від 18.01.2018 року. 22.06.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача [PERSON] наполягає, що позивач не мав наміру продовжувати орендні відносини з відповідачем, про що свідчать численні листи-повідомлення [PERSON] . Зазначив, що відповідач не надає жодних доказів направлення та отримання позивачем листа-пропозиції з проектом додаткової угоди від 18.01.2018 року. 16.07.2018 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач повторно зазначив про необґрунтованість вимог позивача та відсутність підстав для задоволення позову. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. За клопотаннями представника позивача [PERSON] від 10.05.2018 року, що надійшли разом з позовом, на підставі ухвали суду від 15.05.2018 року витребувано докази, ухвалою суду від 19.07.2018 року призначено у справі комплексну судову почеркознавчу та судово-технічну експертизу документів, проведення якої доручено ХНДІСЕ. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Прокопченко К.А. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини. Звернула увагу, що договір оренди земельної ділянки пройшов державну реєстрацію 31.01.2008 року, тому строк його дії сплив через 10 років, тобто 31.01.2018 року. Жодних додаткових угод позивач не укладала. Про наявність додаткової угоди дізналася із Реєстру речових прав. Неодноразово направляла відповідачу листи про відмову від орендних відносин в подальшому, але ПСП «Нове життя» не реагувало, навіть не повідомило про можливість укладення додаткової угоди. За місяць до закінчення строку дії договору отримувала погрозливий лист від відповідача, але про притягнення до відповідальності за знищення урожаю. Представник відповідача Журков В.І. наполягав на відмові в задоволенні позову. Враховуючи висновок експерта, вважає, що позивач могла підписати додаткову угоду за довіреністю, що свідчить про укладення угоди, в передбаченому законом порядку. Звернув увагу, що позивач не повідомила підприємство про прийняття спадщини. Після перевірки матеріалів по договорам оренди землі, які закінчуються, стало відомо про переоформлення права власності, тому представники підприємства неодноразово спілкувалися з позивачем з приводу продовження дії договору. Впевнений, що листи з цього приводу направлялися позивачу, але з собою не має, чи отримувала їх позивач не знає. Посилаючись на велику кількість переоформлених договорів, не зміг конкретно повідомити про обставини укладення додаткової угоди. Вказав, що директор ПСП «Нове життя» підписує договори особисто, але не в присутності особи, з якою укладається договір оренди, яка підписує договір в присутності представника підприємства. Спірна додаткова угода була надана ПСП «Нове життя», але ким не знає. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , площею 5,43 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 25.07.2017 року у справі № 615/745/17. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер 114520188 від 19.02.2018 року право власності позивача зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.11.2017 року, номер запису про право власності позивача: 23463782. 31.12.2005 року між [PERSON] (орендодавець) та ПСП "Нове життя" (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради згідно кадастрового плану. Пунктом 2 Договору оренди землі передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,43 га, в тому числі ріллі. Згідно п.8 Договору договір укладено на десять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У відповідності до п.27 Договору дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Зазначений договір зареєстровано у Валківському РВ ХРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.01.2008 р. за № 040868800177. Із наданих відповідачем документів слідує, що 18.01.2018 року між [PERSON] (орендодавець) та ПСП "Нове життя" (орендар) укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди землі б/н від 31.12.2005 року. Сторони домовились поновити договір оренди землі на 10 (десять) років, з правом пролонгації. В Додатковій угоді від 18.01.2018 року сторони погодили, що ця додаткова угода є невід`ємною частиною вказаного вище договору. 05.02.2018 року за №19732967 зареєстровано право оренди земельної ділянки за ПСП "Нове життя" на підставі додаткової угоди від 18.01.2018 року до договору оренди землі від 31.12.2005 року, строком дії на 10 років з правом пролонгації, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер 114520188 від 19.02.2018 року. Відповідно до ст.13 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст.15 ЗУ "Про оренду землі" містить перелік істотних умов договору оренди. За змістом ст.ст.18,20 ЗУ "Про оренду землі " договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 27.04.2017 року у справі N 6-422цс17. Ч.1 ст.31 ЗУ "Про оренду землі" передбачає, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно ч.1-5 ст.33 ЗУ "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. За змістом ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Принципу свободи договору закріплений у ст.6 ЦК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків що обумовлені ним. Без волевиявлення сторони не можливо вчинення договору, що узгоджується зі свободою договору, установленого ст.627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору, учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов відповідного договору, складання та скріплення підписом письмового документу. Правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення, які повинні бути взаємними та двосторонніми. Сторони, якщо дійшли згоди, щодо усіх істотних умов договору оренди, підписують документ надаючи згоду в установленій формі. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.2 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1,-3,5,6 ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Ч.2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 04.12.2017, 26.12.2017, 05.02.2018 року позивач направляв листи-повідомлення на адресу відповідача, в яких повідомляв, що не бажає продовжувати договір оренди на новий строк, земельну ділянку просив повернути та не засівати під врожай 2018 року. Жоден з цих листів відповідач не отримав, вони були повернуті відправнику за закінченням терміну зберігання, що слідує з матеріалів справи. 21.12.2017 року відповідач направив позивачу лист, яким повідомив, що підприємством з урахуванням періоду ротації основної сівозміни засіяно спірну земельну ділянку під врожай 2018 року. Про свій намір поновити строк дії договору оренди землі від 31.12.2005 року у вказаному листі нічого не вказав. В матеріалах справи наявна копія реєстраційної справи за реєстраційним номером 1219143563212 про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди землі) за кадастровим номером земельної ділянки [NUMBER] , належної на праві власності [PERSON] . Як вбачається із заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 26601369, 05.02.2018 року ПСП "Нове життя" через свого представника за довіреністю - Журкова В.І. звернулося за державною реєстрацією права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] . Підставою для проведення державної реєстрації іншого речового права за ПСП "Нове життя" була додаткова угода від 18.01.2018 року до договору оренди землі від 31.12.2005 року. Проте в матеріалах справи відсутні докази направлення ПСП "Нове життя" [PERSON] пропозиції укласти додаткову угоду від 18.01.2018 року до договору оренди землі від 31.12.2005 року, а також відсутні докази отримання вказаної пропозиції та погодження її орендодавцем. Твердження відповідача щодо усного повідомлення [PERSON] про своє бажання продовжити орендні відносини з ПСП «Нове життя» суд не приймає до уваги, оскільки це твердження спростовано наявними в матеріалах справи письмовими доказами. В судовому засіданні 28.05.2019 року позивач [PERSON] , допитана в якості свідка, повідомила, що станом на 2005 рік земельна ділянка належала матері [PERSON] , яка передала її в оренду ПСП «Нове життя» на 10 років. Мати померла в 2009 році, тому після оформлення спадщини підписувала договір про продовження строку дії договору, який закінчився в 2017 році. До закінчення строку дії договору зверталася до ПСП «Нове життя» з проханням забрати земельну ділянку, щоб в подальшому передати єдиній родичці - племінниці, яка є приватним підприємцем та має можливість обробляти. Землю ніхто так і не віддав, 2 роки не платили орендну плату, хоча ПСП «Нове життя» користується нею до цього часу, зараз засіяна соняшником. Додаткову угоду не підписувала. Колєснік дійсно умовляв продовжити дію договору оренди, але вона відмовилася, оскільки мала намір сама вирощувати сільськогосподарську продукцію. Завірила суд, що від її імені ніхто угоду не підписував, довіреність в сільській раді з приводу земельної ділянки нікому не давала, в тому числі Василенку. 25.03.2019 року експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надано висновок № 3818 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 615/694/18, в якому зазначено, що підпис від імені [PERSON] в додатковій угоді від 18.01.2018 року до договору оренди землі від 31.12.2005 року, в графі "Орендодавець", виконано не [PERSON] , а іншою особою. Згідно ч.1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, відсутність направлення ПСП "Нове життя" [PERSON] пропозиції укласти додаткову угоду в редакції від 18.01.2018 року, відсутність доказів письмової згоди [PERSON] на укладання вказаної додаткової угоди, пояснення свідка [PERSON] щодо відсутності волевиявлення на підписання будь-яких додаткових угод з ПСП "Нове життя", неодноразове направлення [PERSON] листів-повідомлень відповідачу з повідомленням про відмову продовжувати орендні відносини, наявний висновок судового експерта про підписання спірної додаткової угоди не [PERSON] , а іншою особою, суд приходить до висновку, що додаткова угода від 18.01.2018 року підписана іншою особою, а не [PERSON] Таким чином, вимога позивача про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі б/н від 18.01.2018 року до договору оренди землі від 31.12.2005 року є законною та обґрунтованою. Враховуючи встановлену судом недійсність додаткової угоди про поновлення договору оренди землі б/н від 18.01.2018 року до договору оренди землі від 31.12.2005 року, та припинення орендних відносин між [PERSON] та ПСП "Нове життя" з 01.02.2018 року, суд вважає необхідним задовольнити похідну вимогу та скасувати запис про державну реєстрацію права оренди за ПСП "Нове життя" щодо земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] 28.05.2019 року представник позивача - адвокат Прокопченко К.А., у судовому засідання, посилаючись на ст.ст.137,141,182 ЦПК України, просила долучити до матеріалів справи докази розміру витрат на правничу допомогу. За змістом ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про призначення експертизи попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією. (ч.2 ст.135 ЦПК України) У відповідності до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Із наданого представником позивача договору про надання правової допомоги, укладеного 12.01.2018 року між Адвокатським об`єднанням "Корт Райдер" в особі керуючого партнера Прокопченка С.В., який діє на підставі Статуту, та [PERSON] вбачається, що адвокат бере на себе зобов`язання з надання правової допомоги (юридичних послуг) на передбачених договором умовах, в тому числі зобов`язується здійснювати представництво (захист) інтересів позивача у судах всіх інстанцій, зокрема, щодо захисту права власності на земельну ділянку, зі всіма без виключення правами сторони. Згідно п. 3.1. Договору [PERSON] зобов`язується оплатити послуги представника в розмірі, порядку та строки, передбачені цим договором. Вартість послуг за цим договором вказується в актах виконаних робіт (наданих послуг), які складаються сторонами по мірі необхідності за результатами наданих послуг (п. 5.1 договору). Акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги, укладеного 12.01.2018 року складений 28.05.2019 року Адвокатським об`єднанням "Корт Райдер" надано послуги з правової допомоги позивачу, а саме: правовий аналіз наданих клієнтом документів та складання позовної заяви до ПСП «Нове життя» про визнання договору оренди землі припиненим, додаткової угоди до договору недійсною та скасування її державної реєстрації (щодо земельної ділянки № [NUMBER] ), справа № 615/694/18, загальною кількістю 3 год., загальною вартістю 3000,00 грн.;складання клопотань про виклик свідка, витребування доказів, призначення почеркознавчої експертизи до позовної заяви до ПСП «Нове життя» про визнання договору оренди припиненим, додаткової угоди до договору недійсним та скасування її державної реєстрації (щодо земельної ділянки № [NUMBER] ), справа № 615/694/18, загальною кількістю 1 год, загальною вартістю 1000,00 грн.;підготовка до судового засідання, виїзд до Валківського районного суду Харківської області та участь у судовому засіданні 07.06.2018 року (справа № 615/694/18), загальною кількістю 1,5 год., загальною вартістю 1500,00 грн.; Правовий аналіз відзиву на позовну заяву від ПСП «Нове життя» від 05.06.2018 року та складання відповіді на відзив від 21.06.2018 року (справа № 615/694/18), направлення відповіді на відзив ПСП «Нове життя» та до суду засобами поштового зв`язку, загальною кількістю 2 год., загальною вартістю 2000,00 грн.; підготовка до судового засідання, виїзд до Валківського районного суду Харківської області та участь у судовому засіданні 19.07.2018 року (справа № 615/694/18), загальною кількістю 1,5 год., загальною вартістю 1500,00 грн.; Складення та направлення засобами поштового зв`язку адвокатських запитів до ПСП «Нове життя», архівного відділу Валківської РДА Харківської області, Валківського об`єднаного управління ПФУ Харківської області, виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області (справа № 615/694/18), загальною кількістю 1 год., загальною вартістю 1000,00 грн.; Підготовка до судового засідання, виїзд до Валківського районного суду Харківської області та участь у судовому засіданні, що відбулося 28.05.2019 року (справа № 615/694/18), загальною кількістю 1 год., загальною вартістю 1000,00 грн. Оплата позивачем наданих адвокатом послуг підтверджується меморіальним ордером №@2PL300288 від 30.03.2018 року та квитанцією від 27.05.2019 року на загальну суму 11 000,00 грн. Разом з тим, як вбачається із матеріалів цивільної справи, судові засідання 07.06.2018 року та 19.07.2018 року відбулися за відсутності сторін, що є підставою для зменшення розміру судових витрат. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи, що понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] за виключенням судових витрат на участь представника позивача в судових засіданнях 07.06.2018 року та 19.07.2018 року, які відбулися за відсутності сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved