Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

В березні 2016 року в Рівненський міський суд надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості коштів у розмірі 19 794,57 грн. за кредитним договором б/н від 30.05.2012 року, за яким вона отримала кредит в розмірі 2 900,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та судових витрат в сумі 1 378 грн. 00 коп. В позовній заяві зазначається, що відповідачем умови договору та вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України не виконувались, що призвело до виникнення простроченої заборгованості станом на 30 листопада 2015 року на вказану позовом суму, що складалася із 2 853,12 грн. заборгованості за кредитом; 12 772,66 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; 2 750,00 заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф /фіксована частина/; 918,79 грн. - штраф /процентна складова/, згідно доданого розрахунку. Письмове заперечення відповідача на позовну заяву суду не надане. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Відповідно до наданого клопотання, підтримав повністю позовні вимоги, вважає їх доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. У разі неявки відповідача, просив справу розглянути з винесенням заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи зареєстрованою в [ADDRESS], відповідно до довідки ГУДМС УДМС України від 17.03.2016 року, та повідомленою про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток, в судове засідання повторно не з'явилась, заяв та клопотань до суду не подала, що підтверджено доказами, наявними у справі, а тому суд вважає, що сторона належним чином повідомлена про день судового засідання. Підстави для відкладення розгляду справи не встановлені. За таких обставин, суд вважає за можливе за згодою позивача розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України. Оцінюючи долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення за наступних підстав. Встановлено, що між сторонами на підставі заяви відповідача укладено кредитний договір б\\н від 30.05.2012 року, за яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 2 900,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснювалось у порядку починаючи з "1" по "25" число кожного місяця для погашеня заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між позичальником і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином, відповідно до правил надання банківських послуг, клієнт підтвердив свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом з запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір. Досліджений судом розрахунок заборгованості по кредитного договору б/н від 30.05.2012 року свідчить про наявність заборгованості по кредиту наданому відповідачу станом на 30 листопада 2015 року на вказану позовом суму, що складається із 2 853,12 грн. заборгованості за кредитом; 12 772,66 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; 2 750,00 заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф /фіксована частина/; 918,79 грн. - штраф /процентна складова/. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно частини 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Із пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених пунктами 5.6, 5.14 договором. Судом встановлено, що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON]. погодилась з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки відповідачем не оспорювався. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Умов та Правил Відповідач доручив Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснення ним операцій, а також вартість послуг, визначеному Тарифами Банку при настанні термінів платежів, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.3.5, 2.1.1.12.3 Умов та Правил Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення борговиз зобов'язань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами. Згідно п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11. Умов та Правил, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Пунктом 2.10.9 Умов та Правил, передбачено право клієнта на розірвання договору, повідомивши про даний намір Банк шляхом подання в Банк письмової заяви про розірвання Договору за формою, встановленою Банком. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 30 травня 2012 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. Таким чином, сукупністю достовірно підтверджених наведених доказів доведено, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту в сумі 19 794 грн.57 коп., яка підтверджена розрахунком позивача і не спростована відповідачем. Підтверджені належними допустимими письмовими доказами в справі судові витрати в сумі 1378 грн. 00 коп., в порядку ст. 88 ЦПК України, покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню за рішенням суду. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved