Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (далі ПРАТ ІнГЗК) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» (далі ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД») про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працював на підприємстві відповідача ПРАТ ІнГЗК у період з 16.06.1982 року по 30.10.1985 року, з 24.04.1992 року по 19.11.1992 року, з 19.11.1992 року по 09.01.2003 року, з 10.04.2003 року по 31.03.2011 року та на підприємстві ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» у період з 01.04.2011 року по 08.01.2014 року. Загальний стаж його роботи в шкідливих умовах складає 24 роки 3 місяці. За висновком МСЕК від 27.05.2013 року йому з 29.04.2013 року первинно встановлено 25 % втрати професійної працездатності (вібраційна хвороба). З 01.05.2014 року - безстроково 25 % (вібраційна хвороба). Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.04.2013 року проведено розслідування причин виникнення його хронічного профзахворювання: вібраційної хвороби другої стадії від дії загальних вібрацій з синдромом церебральної периферичної ангіодистонії з частими акроангіоспазмами в поєднанні з полірадикулонейропатією, з вираженими статико-динамічними порушеннями на фоні ретролістезу тіла L5, циркуляторної протрузії диску L5-S1, грижі Шморля тіл L1, L2, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, ПФ другого ст., остеартозу ліктьових суглобів, ПФ першого-другого ст., остеартрозу, в поєднанні з періартрозом колінних суглобів ПФ другого ст., трофічними порушеннями на кистях (Т 75.2). Зазначений діагноз встановлений Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, протокол № 48 від 10.01.2013 року. Відповідно до пункту 16 акту, професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи з 01.04.2011 року по час розслідування водієм всіх автотранспортних засобів, зайнятим повний робочий день нарощуванням дамб і хвостосховищ управління механізації та спецекскавації ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД», при виконанні роботи підпадав під дії загальної вібрації, показники якої перевищували нормативні через недосконалість робочого місця. А також, працюючи: з 16.06.1982 року по 30.10.1985 року водієм всіх марок дизельних автомобілів ЦТА «ІнГЗК»; з 24.04.1992 року по 19.11.1992 року водієм автомобілю БелАЗ-548 (гідромонітор) ЦТА «ІнГЗК»; з 19.11.1992 року по 09.01.2003 року водієм всіх марок дизельних автомобілів ЦТА «ІнГЗК»; з 10.04.2003 року по 31.03.2011 року водієм автомобілів всіх марок ЦТА «ІнГЗК» - при виконанні роботи підпадав під дію загальної вібрації, виробничого пилу та шуму, показники яких перевищували нормативні. У звязку з отриманим професійним захворюванням він змушений тривалий час лікуватися, несе фізичні та моральні страждання, що змінили його звичний спосіб життя, примусило докладати додаткові зусилля для організації свого подальшого життя. Завдана йому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнає внаслідок хвороб та переносить і на сьогоднішній день. Обмежений у реалізації своїх життєвих планів, змушений постійно лікуватись. Позивач вважає достатньою компенсацією моральної шкоди відповідачем ПРАТ ІнГЗК у розмірі 80000 грн та відповідачем ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» - у розмірі 20000 грн. Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та викладені в позові обставини в повному обсязі. Пояснив, що він працював на підприємствах відповідачів та отримав професійне захворювання, у звязку з чим потребує постійного і тривалого лікування. Первинно 27.05.2013 року йому встановлено професійне захворювання з 29.04.2013 року, ступінь втрати професійної працездатності становив - 25 відсотків. 06.05.2014 року йому з 01.05.2014 року безстроково встановлено 25 відсотків втрати професійної працездатності. У звязку з наявним захворюванням йому завдана і моральна шкода, яка відповідачами добровільно не відшкодовувалася. Моральна шкода полягає у фізичному болю, внаслідок отриманого професійного захворювання - він змушений постійно лікуватися. Все це призвело до зміни його життєвого укладу, через що він морально страждає. Погіршення стану здоровя також негативно відобразилося і на його сімї, він боїться стати для неї тягарем. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПРАТ ІнГЗК [PERSON] надала письмові заперечення на позов та підтримала їх у судовому засіданні. При цьому пояснила, що позивач у період роботи користувався додатковою оплачуваною відпусткою, мав право на пільгову пенсію, протягом всього часу роботи на підприємстві мав змогу отримувати путівки до санаторно-курортних закладів та інші пільги. Таким чином, позивач під час роботи не лише знав про шкідливі умови, але і свідомо продовжував працювати в таких умовах тривалий час, отримуючи за це відповідні пільги і компенсації та більшу оплату праці, мав можливість змінити місце роботи та запобігти розвитку професійного захворювання, але ставив за пріоритет матеріальну сторону життя, а не власне здоровя, жодного разу не ініціював переведення на іншу роботу. Зазначає, що зниження професійної працездатності не може позбавити позивача можливості реалізації своїх повсякденних звичок та бажань. Крім того, позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди. До того ж, позивач є застрахованою особою, а ст. 21 Закону України "Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлено перелік виплат та соціальних послуг, що здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Вважає, що існує причинно-наслідковий зв'язок між професійним захворюванням і діями самого позивача, які виражаються у тривалому продовженні роботи в шкідливих умовах праці та недбалому ставленні до свого здоровя. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог до ПРАТ ІнГЗК про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням. Представник відповідача ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» [PERSON] надав письмові заперечення на позов та підтримав їх у судовому засіданні. Пояснив, що позивач при працевлаштуванні та у період роботи був ознайомлений з умовами праці, він добровільно обрав професію, яка повязана з впливом на організм шкідливих факторів і з власної волі працював у цих умовах праці, розраховуючи на підвищену заробітну плату, пільгове пенсійне забезпечення та інші передбачені законодавством пільги, що призвело до погіршення його здоровя. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.04.2013 року встановлено, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання у [PERSON] є робота протягом 24 років 3 місяців в шкідливих умовах, але на підприємстві відповідача ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» позивач працював лише 2 роки 9 місяців. Тривалість роботи у шкідливих умовах праці залежить лише від самого працівника. Відповідно до медичних документів позивач ще з 1982 року відчував болі у хребті, а в 2008 році відбулося погіршення його стану. При цьому позивач, нехтуючи своїм здоровям, продовжував працювати на ПРАТ ІнГЗК, а в 2011 році перейшов на роботу до ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД». Влаштовуючись на роботу до ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД», він вже мав захворювання. ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» забезпечило позивача необхідними засобами індивідуального захисту, спецодягом, спецвзуттям, запобіжними пристроями. Позивачем не доведено заподіяння моральної шкоди саме Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД». Наявність професійного захворювання та проходження лікування не є підтвердженням факту заподіяння моральної шкоди. Крім того, не обґрунтовано розмір моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 02.09.1980 року [PERSON] прийнятий в цех технологічного автотранспорту Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату слюсарем з ремонту автомобілів; 16.06.1982 року переведений в цех технологічного автотранспорту водієм усіх марок дизельних автомашин з вивозу гірничої маси з карєру; 30.10.1985 року переведений на дробильну фабрику слюсарем з ремонту технологічного обладнання; 09.02.1989 року звільнений за власним бажанням відповідно до ст.. 38 КЗпП УРСР; 24.04.1992 року прийнятий в цех технологічного автотранспорту Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату водієм автомобіля БеЛАЗ-548 гідромонітор з поливу доріг та вибоїв в карєрі з повним робочим днем; 19.11.1992 року переведений в цеху технологічного автотранспорту водієм усіх марок дизельних автомобілів, зайнятим повний робочий день з вивозу гірничої маси (руди, породи) з карєру глибиною 150 м і більше; 09.01.2003 року звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України; 10.04.2003 року прийнятий в цех технологічного автотранспорту ВАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» водієм усіх марок, зайнятим повний робочий день з вивозу гірничої маси з карєру глибиною 150 м і більше; 01.04.2008 року переведений в цех технологічного автотранспорту водієм автотранспортних засобів, зайнятим повний робочий день з вивозу гірничої маси з карєру; 01.10.2009 року переведений в цеху технологічного автотранспорту водієм автотранспортних засобів, зайнятим нарощуванням дамб хвостосховища; 31.03.2001 року звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію відповідно до ст. 38 КЗпП України; 01.04.2011 року прийнятий в управління екскавації і механізації ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» водієм автотранспортних засобів, зайнятим повний робочий день нарощуванням дамб та хвостосховища; 08.01.2014 року переведений сторожем в управління екскавації і механізації; 21.10.2016 року звільнений за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 8-13). Відповідачем ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» забезпечувалось [PERSON] спецодягом, спецвзуттям та запобіжними пристроями (а. с. 46) та проводився інструктаж позивача з охорони праці (а. с. 47-49), підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 (а. с. 50-52). Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 10.01.2013 року [PERSON] встановлено діагноз: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальних вібрацій з синдромом церебральної периферичної ангіодистонії з частими акроангіоспазмами в поєднанні з полірадикулонейропатією, з вираженими статико-динамічними порушеннями на фоні ретролістезу тіла L5, циркуляторної протрузії диску L5-S1, грижі Шморля тіл L1, L2, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, ПФ другого ст., остеартозу ліктьових суглобів, ПФ першого-другого ст., остеартрозу, в поєднанні з періартрозом колінних суглобів ПФ другого ст., трофічними порушеннями на кистях. Встановлено професійне захворювання 10.01.2013 року (а. с. 18). Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.04.2013 року проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON], а саме: вібраційної хвороби другої стадії від дії загальних вібрацій з синдромом церебральної периферичної ангіодистонії з частими акроангіоспазмами в поєднанні з полірадикулонейропатією, з вираженими статико-динамічними порушеннями на фоні ретролістезу тіла L5, циркуляторної протрузії диску L5-S1, грижі Шморля тіл L1, L2, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, ПФ другого ст., остеартозу ліктьових суглобів, ПФ першого-другого ст., остеартрозу, в поєднанні з періартрозом колінних суглобів ПФ другого ст., трофічними порушеннями на кистях (Т 75.2). Відповідно до пункту 16 акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи з 01.04.2011 року по час розслідування водієм всіх автотранспортних засобів, зайнятим повний робочий день нарощуванням дамб і хвостосховищ управління механізації та спецекскавації ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД», при виконанні роботи підпадав під дії загальної вібрації, показники якої перевищували нормативні через недосконалість робочого місця. А також, працюючи з: 16.06.1982 року по 30.10.1985 року водієм всіх марок дизельних автомобілів ЦТА «ІнГЗК»; 24.04.1992 року по 19.11.1992 року водієм автомобілю БелАЗ-548 (гідромонітор) ЦТА «ІнГЗК»; 19.11.1992 року по 09.01.2003 року водієм всіх марок дизельних автомобілів ЦТА «ІнГЗК»; 10.04.2003 року по 31.03.2011 року водієм автомобілів всіх марок ЦТА «ІнГЗК» - підпадав під вплив дії загальної вібрації, показники котрої перевищували нормативні. Причиною професійного захворювання визнано тривалу роботу (24 роки 3 місяці) в умовах впливу загальної вібрації - 112-120 дБ при ГДР 107 дБ (а. с. 14-15). Сторонами не оспорюється та визнається той факт, що Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", що в свою чергу є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", який є правонаступником Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату. При огляді МСЕК 27.05.2013 року [PERSON] первинно встановлено профзахворювання з 29.04.2013 року по 01.05.2014 року з втратою професійної працездатності 25 %. Група інвалідності не визначена (а. с. 16). При повторному огляді МСЕК 06.05.2014 року позивачу повторно встановлено 25 % втрати профпрацездатності з 01.05.2014 року безстроково. Група інвалідності не визначена (а. с. 17). [PERSON] зі скаргами на стійкі, ниючі, періодично стріляючі болі в шийному та попереко-крижовому відділі хребта, межлопатковій області, з іррадіацією в плечовий пояс і переважно в праву ногу, болі і оніміння рук, болі в кистях, слабкість тощо періодично проходив лікування в медичних закладах періодично, починаючи з 15.10.2013 року по 30.12.2016 року (а. с. 19-25, 71-75). Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання. Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 173 вказаного кодексу закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Суд вважає доведеним спричинення позивачу моральної шкоди, провину відповідачів в її спричиненні та причинно-наслідковий зв'язок між винними діями відповідачів з порушення вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України Про охорону праці, визначені Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та настанням у позивача негативних наслідків - стійкої втрати професійної працездатності: первинно з 29.04.2013 року по 01.05.2014 року 25 %, а в подальшому з 01.05.2014 року безстроково 25 %. Суд не може погодитися із запереченнями представників відповідачів, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємств у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку: рівень вібрації перевищував гранично допустимі показники, і причиною цього була саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання, і які не оспорили підприємства - відповідачі. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Встановлено, що внаслідок професійного захворювання позивачу заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних можливостей, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення його звичайного способу життя та вимагає від нього додаткових зусиль для його організації. Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, вину підприємств в заподіянні шкоди, суттєвість вимушених змін в житті. Відповідно до наданих виписних епікризів позивач в результаті отримання професійного захворювання неодноразово в зв'язку з погіршенням стану здоровя знаходився на стаціонарному лікуванні в медичних закладах. Суд також враховує, що згідно з Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання встановлено, що причиною профзахворювань є тривалий стаж роботи в шкідливих умовах праці на підприємствах відповідачів. Визначаючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини по справі, ступінь втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням 25 відсотків, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили. Також суд враховує вину підприємств - відповідачів в отриманні позивачем професійного захворювання та пропорційність відпрацьованого позивачем часу на підприємствах відповідачів в шкідливих умовах праці. З урахуванням вищевказаного суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди з ПРАТ «ІнГЗК» є сума 14000 грн без урахування податку з доходу фізичних осіб, з ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» - 1500 грн без урахування податку з доходу фізичних осіб, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що він зазнає у звязку з погіршенням здоровя, у задоволенні іншої частини позову щодо стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди - позивачу необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також підлягає стягненню з кожного відповідача судовий збір в доход держави по 275 грн 60 коп.. На підставі ст.ст. 8, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 5, 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КзПП України, ст.9 Закону України Про охорону праці, та

Outcome: partial