Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК": заборгованість у розмірі 37397 гривень за кредитним договором № б/н від 11.04.2008 року, яка складається з наступного: 3199 гривень 88 копійок - заборгованість за кредитом, 28490 гривень 12 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3450 гривень - заборгованість за пенею, штрафи: 500 гривень - (фіксована частина) та 1757 гривень - (процентна складова). Судові витрати у розмірі 1378 гривень судовий збір. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Повістку вручено виконавчому органу місцевого самоврядування - Кельменецької селищної ради Кельменецького району. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В поданому до суду клопотанні представник позивача просить розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних в справі доказів. Судом досліджені наступні докази: розрахунки заборгованості за договором від 11.04.2008 року, укладеного між „ПриватБанком" та [PERSON] станом на 30.09.2016 року, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] , копії заяв [PERSON] від 10.04.2008 року, Умови і правила надання банківських послуг ЗАТ комерційний банк „ПриватБанк", копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки „Універсальна , 30 днів пільгового періоду", виписку по особовому рахунку [PERSON] за період з 11.04.2008 року по 21.11.2016 року, витяг з тарифів по картам „Універсальна" ,„Універсальна" Contract і „Універсальна ГОЛД" , „Універсальна , 30 днів пільгового періоду", „Універсальна , 55 днів пільгового періоду". Судом встановлено, що між ЗАТ Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" та відповідачкою [PERSON] 10 квітня 2008 року був укладений кредитний договір. Згідно даного договору відповідачка [PERSON] в період з 19 квітня 2008 року до 24 жовтня 2012 року отримала кредит в загальному розмірі 3968 гривень 04 копійки зі сплатою відсотків у розмірі від 3% до 3,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Розмір щомісячного платежу визначений в сумі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень. 30 квітня 2009 року ЗАТ Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" змінило тип банку на публічне акціонерне товариство Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідачка зобов'язалася щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором в розмірі 7% від заборгованості. Згідно пункту 8.6 Умов і правил надання банківських послуг ЗАТ Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язується сплатити штраф 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахування нарахованих і прострочених процентів і комісій. Проте, станом на 30.09.2016 року відповідачка [PERSON] не виконала свої зобов'язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 3199 гривень 88 копійок, а також прострочила заборгованість по відсотках в сумі 28490 гривень 12 копійок. Відповідно до умов договору відповідачці нараховані штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 1757 гривень штраф (процентна складова). Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобов'язань за цим договором, порушила свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У заяві позивальника за підписом відповідачки від 10.04.2008 року зазначено що остання ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку і погоджується, що її заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку становить між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити частково і з відповідачки слід стягнути на користь позивача борг в сумі 33947 гривень, в тому числі: основний борг в сумі 3199 гривень 88 копійок, заборгованість по відсотках в сумі 28490 гривень 12 копійок, штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1757 гривень (процентна складова). Суд вважає , що у стягненні з відповідачки пені слід відмовити. Зокрема у позовній заяві представник позивача посилається як на підставу стягнення пені на заяву відповідачки та на умови кредитування (тарифи). Разом з тим, в наявних у матеріалах справи копії заяви відповідачки, копії довідки про умови кредитування з використанням кредитки „Універсальна, 30 днів пільгового періоду" відсутні умови щодо стягнення пені. Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1250 гривень 87 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial