Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

До Золочівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] в якій вона просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований в Республіці Білорусь 26 квітня 2014 року Відділом записів актів громадянського стану Мостовського райвиконкому Гродненської області за актовим записом №40. Причиною розірвання шлюбу зазначила той факт, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони перестали вести спільне господарство, відповідачка проживає окремо. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей які проживають разом із матір`ю. Ухвалами судді від 24.12.2019 року та від 13.01.2020 року позовну заяву залишено без руху.03.02.2020 року недоліки позовної заяви усунено. Ухвалою судді від 03.02.2020 справу прийнято до розгляду у загальному порядку позовного провадження. Надано доручення компетентному суду Республіки Білорусь про вручення документів відповідно до умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка підписана 22.01.93 року, ратифіковано Україною Законом №240/94-ВР від 10.11.1994 року, для перевірки та направлення до Міністерства юстиції України. Підготовчий розгляд справи зупинено. 24.07.2020 із Східного міжрегіонального управління Міністрества Юстиції (м. Харків) до Золочівського районного суду Харківської області надійшло повідомлення про виконання доручення суду щодо вручення документів та проведення окремих процесуальних дій відносно [PERSON] та надіслоно складені у зв`язку з цим документи. Ухвалою суду від 27.07.2020 провадження по справі поновлено. В підготовче засідання 04.08.2020 позивач не з`явилася, подала завчасно через канцелярію суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, справу просить розглядати за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідач в підготовче засідання також не з`явився. З протоколу судового засідання суду Мостовського району від 03.06.2020 вбачається, що відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає, не заперечував проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні,Справу просив розглядати за його відсутності. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, надавши згоду на розгляд справи у підготовчому засіданні, при цьому відповідач визнав позовні вимоги. Його заява про визнання позовних вимог не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26.04.2014 був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Мостовського райвиконкому Гродненської області, актовий запис № 40. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище- [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.04.2014 (а.с.18). [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] , та [INFO] донька [PERSON] , що вбачається із наданих суду копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с.13,14). З довідок про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.15,16). З довідки депутата Золочівської селищної ради VIII скликання Золочівської об`єднаної територіальної громади Барбіна С.С. від 17.12.2019 року вбачається, що з [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживають її діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Згідно довідки депутата Золочівської селищної ради VIII скликання Золочівської об`єднаної територіальної громади Барбіна С.С. від 20.01.2020 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , дійсно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації у період з жовтня 2016 року по червнень 2018 року (а.с.53). Відповідно до ст. 414 ЦПК України підсудність справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Частиною 2 ст. 2 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Закон України "Про міжнародне приватне право" встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (п. 3 ч. 1 ст. 1, ст. ст. 75-77 Закону). Згідно із ст. 58 Закону України "Про міжнародне приватне право" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до положень ст. 279 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законом України. Установлено, що спільне життя у подружжя не склалося, подружжя мешкає окремо одне від одного, спільне господарство не ведеться, сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально, поновлювати шлюбні стосунки позивачка не має наміру. Згідно положень ч. 2 п. п. 1, 3 ст. 1 СК України завданнями Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб, побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, шо кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. На підставі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимогами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки спільне життя у подружжя не склалось через різні життєві інтереси та погляди на подружнє життя, позивач скористалася правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що збереження шлюбу та подальше проживання подружжя не можливе, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. ст. 60, 63, 75-77 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст. ст. 1, 3, 56, 104-105, 110-115, 279 СК України та

Outcome: approved