Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

16 грудня 2015 року [PERSON] через свого представника за довіреністю № 3734 К-Н-О від 04 вересня 2015 року /ас. 32/ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 12764,71 грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що 19.03.2013 між Банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно якого позивач надав Позичальнику кредит кредит в розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір укладено у відповідності ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає Договір між сторонами. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит у розмірі, обумовленому угодою. Позичальник в свою чергу свої зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування коштами належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2015 року становить загальною сумою 12764,71 грн., з якої: 1498,26 грн. - заборгованість за кредитом; 7582,42 грн. по процентам за користування кредитом; 2600,00 грн. за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2. 1. 1. 7. 6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 584,03 грн. - штраф (процентна складова), і у добровільному порядку не погашена. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданої заяви просить справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /ас.38/. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, судові повістки - повідомлення, надіслані за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку /село Великий Прикіл, вул. 3-я Бригада, 14 Краснопільського району Сумської області, ас. 43/, повернуті з відміткою пошти, що за зазначеною адресою не проживає, тому в розумінні п. 5 ст. 74 ЦПК України він вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне. 19.03.2013 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір який відповідно ч. 1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання та складається з Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку та самих Правил та Умов. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві /копія ас. 4/. [PERSON] передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Пунктом 2.1.1.7.6.Умов та Правил надання банківських послуг обумовлено, що у випадку порушення строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, встановлених [PERSON], більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Інформації щодо визнання даної угоди недійсною суд не має. Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані нормами Цивільного кодексу України /далі ЦК України/. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно умов зазначеного [PERSON] надав Позичальнику кредит шляхом встановлення кредитного ліміту умовах сплати 30 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка відповідно розрахунку позивача станом на 31.10.2015 року становить 12764,71 грн. та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1498,26 грн.; 7582,42 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 2600 грн. - заборгованості по комісіях та пені; 500 грн. - штрафу (фіксованої частини); 584,03грн. - штрафу (процентної складової) /ас. 3/. Суду не надано доказів іншого розміру заборгованості відповідача перед Банком. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитор крім того має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 27 постанови Пленуму №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини 3 статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Суд розглядає справу у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог ст. 60, 137 ЦПК України. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач порушив грошове зобовязання, і відповідно до укладеного між сторонами договору зобов'язаний повернути кредит, сплатити проценти та передбачений договором штраф. Згідно п.1.1.7.12 Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна з сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.\~\~\~\~\~\~\~\~ Про припинення кредитного договору відповідач [PERSON] представника ПАТ КБ Приватбанк не повідомив, отже дія кредитного договору №б/н від 19.03.2013 продовжується.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд погоджується з розрахунком позивача і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення, оскільки відповідач не надав суду належних і допустимих доказів у спростування позовних вимог, чим не виконала вимоги ст.ст.10, 58-59 ЦПК України. Судом таких доказів не встановлено і при розгляді справи. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до ст. 617 ЦК України судом не встановлено, тому суд вважає позов обґрунтованим, порушене право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому, стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп. за подання позовної заяви

Outcome: approved