Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до "Радуга Сіті ЛТД" про визнання майнового права на 50,098% загальної площі квартири № 2, розташованої на 2 поверсі секції № 8 в будинку [ADDRESS] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" 19.01.2015 року укладено Попередні договори, посвідчені приватним нотаріусом КМНО Ляхар О.М. Відповідно умов зазначеного Договору Товаритсво зобов'язалось укласти договір купівлі-продажу (Основні договори) квартири № 2 у секції 8 поверх 2 кількість кімнат 1 загальна площа 48,54 кв.м., у житловому будинку [ADDRESS]. Строк введення будинку в експлуатацію - 1 квартал 2016 року. За умовами Попереднього договору виконання зобов'язань щодо укладання та виконання основного договору повинно бути забезпечене шляхом укладання Сторонами договору про забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно зазначеної угоди [PERSON] зобов'язався сплатити на користь Товариства суму коштів в розмірі 497 535 грн., що становить оплату за 47,0838 %. На виконання умов договору позивач сплатив грошові кошти в розмірі 247 111,20 грн., що становить вартість 24,318 кв.м. та дорівнює 50,098 % загальної площі квартири. Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства [PERSON] просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених вище підстав, просить суд його задовольнити. Представник відповідача - ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" - у судові засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, суд за згодою представника позивача розглядає справу без участі представника відповідача з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача та оглянувши письмові докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.01.2015 року між [PERSON] та ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" укладено Попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ляхар О.М. за реєстровим № 51 (а.с. 5 - 6). Відповідно до умов Договору Товариство зобов'язалось укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) квартири у секції 8, поверх 2, номер квартири 2, кількість кімнат 1, загальна площа 48,54 кв.м., а позивач зобов'язався прийняти та належним чином оплатити її вартість. За умовами Попереднього договору виконання зобов'язання щодо укладання та виконання Основного договору повинно бути забезпечене шляхом укладання Сторонами договору про забезпечення виконання зобов'язань. Пунктом 2.3 Попереднього договору було визначено, що сума коштів, що вносяться позивачем за Договором забезпечення, зараховуються, як оплата за Основним договором. Таким чином, сторони визначили, що на підтвердження зобов'язань щодо укладення Основного договору позивач повинен укласти з ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" договір про забезпечення зобов'язань, за яким всі кошти, що будуть вноситися позивачем на рахунок Товариства, будуть зараховані у рахунок вартості квартири за Основним договором. Згідно Договору про забезпечення виконання зобов'язань, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Радуга Сіті ЛТД", сторони визначили, що на підтвердження зобов'язань за Попереднім договором та виконання основного договору позивач повинен сплатити на користь Товариства суму коштів, що становить 497 535 грн. (а.с. 7 - 9). Позивачем було частково виконано умови договору, сплачено грошові кошти у розмірі 247 111,20 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.10,11) та довідкою про рух коштів за рахунком ТОВ «Радуга Сіті ЛТД» (а.с. 12). Таким чином, [PERSON] оплатив вартість 50,098 % загальної вартості квартири, що дорівнює 24,318 кв.м. Відповідач зобов'язувався протягом другого кварталу 2016 року укласти з позивачем Основний договір, проте з боку Товариства жодних дій на виконання даних зобов'язань вчинено не було. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Статтею 190 ЦК України, встановлено, що майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Таким чином, майнові права визнаються речовими правами. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 статті 11 ЦК України, встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. ст. 202, 204 ЦК України, правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З урахуванням того, що згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість, спрямована на виникнення, зміну та припинення прав та обов'язків, укладення з позивачем Попереднього договору та Договору про забезпечення виконання зобов'язань є дією, спрямованою на набуття цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Так, у позивача у зв'язку з виконанням зобов'язання щодо сплати частини вартості квартири виникло право вимоги й оформлення права власності на оплачену частину квартири шляхом укладання Основного договору, а у Товариства виникло право на отримання вартості квартири та кореспондуючий обов'язок укласти з позивачем Основний договір купівлі-продажу квартири та передати її за відповідним Актом приймання-передачі. Статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", визначено, що майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Оскільки частина квартири є оплаченими позивачем об'єктом, який після завершення будівництва стає окремим майном, то до завершення будівництва об'єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації - позивачу належить не право власності на частину квартири, а майнові права на неї. Аналізуючи викладене, суд визнає вимоги позивача обгрунтованими та доведеними, а тому задовольняє їх в повному обсязі. Задовольняючи позов суд відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі, що був сплачений ним при подані позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved