Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~військова частина [NUMBER] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 07.08.2017 р. старший солдат військової служби за контрактом [PERSON] , який проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] м. Хмельницький, був звільнений з військової служби у запас за пунктом "е" ч.6 (через службову невідповідність осіб рядового,сержантського, старшинського складу у разі невиконання службових обов`язків) ст. 26 Закону України " Про військовий обов`язок та військову службу " відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] ( по особовому складу) від 07.08.2017 року №88-рс. 07.08.2017 р. відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 07.08.2017 р. №37 відповідача виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення. У відповідності до вимог наказу командира військової частини [NUMBER] від 07.08.2017 р. №37 належало утримати виплачене грошове забезпечення у сумі 2957,44 грн., а саме: грошове забезпечення яке надмірно виплачене за 12 днів використаної щорічної основної відпустки за 2017 р., надмірно виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода (60 % від місячного грошового забезпечення) за 12 днів використаної щорічної основної відпустки за 2017 р. та кошти за не донос речового майна на загальну суму 2874, 89 грн. На даний час, загальна сума коштів, що належить до утримання з відповідача становить 5546, 68 грн. Відповідачем 07.08.2017 р. було написано розписку, в якій він зобов`язався повернути військовій частині заборговані кошти до 07.09.2017 р. У зв`язку із неповерненням своєчасно коштів відповідачу було запропоновано у добровільному порядку відшкодувати збитки державі у вигляді надмірно виплаченого грошового забезпечення, однак ним ніяких дій щодо погашення боргу не здійснюється.\~ Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 5546, 68 грн. завданої військовій частині матеріальної шкоди та судові витрати по справі. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві. Фіксування судового засідання не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Відповідач який як старший солдат проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] м. Хмельницький 07.08.2017 р. був звільнений з військової служби у запас за пунктом «е» ч.6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок із військову службу"(через службову невідповідність осіб рядового, сержантського, старшинською складу у разі невиконання службових обов`язків) відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] ( по особовому складу) від 07.08.2017 року №88-рс. 07.08.2017 р. відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] ( по стройовій частині ) від 07.08.2017 р. №37 відповідача виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення. Зазначеним наказом також було вирішено утримати з відповідача кошти за не донос речового майна 2874, 89 грн., переплату за 12 днів використаної щорічної відпустки в сумі 1848,40 грн., переплату щомісячної додаткової грошової допомоги у розмірі 60% від місячного грошового забезпечення в сумі 1109,04 грн. З відповідача було утримано згідно вищевказаного наказу 244,96 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 5546, 68 грн. На вказану суму відповідач склав 07.08.2017 р. розписку(а.с.20) в якій вказав, що зобов`язується зазначені кошти повернути у військову частину в строк до 07.09.2017 р. Однак добровільно борг відповідач не сплатив. Абз.4 п.14 ст.10-1 Закону України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднадння чи частини, проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використанні в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця. Відповідно до п. 37.14 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої\~ наказом Міністра оборони України 11.06.2008\~ № 260, зареєстрованої в Міністерстві\~юстиції України\~ 14.07.2008 р.\~за № 638/15329(із змінами і доповненнями) встановлено, що у разі звільнення осіб офіцерського складу та осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, до закінчення календарного року, за який вони вже використали щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я або у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням організаційних заходів, на підставі наказу відповідного командира (начальника) провадиться відрахування з їхнього грошового забезпечення за дні щорічної основної та щорічної додаткової відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після їх звільнення. Розрахунок суми грошового забезпечення, яка підлягає відрахуванню з грошового забезпечення, здійснюється виходячи з грошового забезпечення, яке отримав військовослужбовець за дні щорічної основної та щорічної додаткової відпустки, пропорційно дням, що були використані в рахунок тієї частини календарного року яка залишилася після їх звільнення. Згідно абз.2 п. 1 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абз. 7 п.4 розділі III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та в особливий період», затвердженої наказом Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України\~26 травня 2016 р. за № 768/28898(із змінами внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 197 від 31.03.2017) у разі\~ звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Зважаючи на ті обставини, що відповідач був звільнений з військової служби з військової частини [NUMBER] у запас за пунктом «е» ч.6 ст. 26 Закону України " Про військовий обов`язок іа військову службу"(через службову невідповідність осіб рядового, сержантського, старшинського складу у разі невиконання службових обов`язків), позивач має право на утримання з відповідача вартості предметів речового майна строки носіння яких не закінчилися, а також переплати по грошовому забезпеченню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved