Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Керівник Тячівської місцевої прокуратури звернувся у суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 26.04.2018 р., [PERSON] був засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України. Вироком суду встановлено, що 02.02.2018 р., близько 16-ї год., в обході № 7, у кварталі 34/12, в урочищі "Грабове", Тернівського лісництва "Тячівського ЛГ", порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою бензопили, [PERSON] вчинив самовільну рубку дерев породи дуб, діаметром 44 см., кубомасою 2.33 м., дуб, діаметром 36 см., кубомасою 3.02 м., граб, діаметром 20 см., кубомасою 0.4 м., та граб, діаметром 24 см., кубомасою 0.61 м., чим заподіяв державі матеріальну шкоду на суму 40167 грв. Шкода завдана незаконними діями [PERSON] як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, не відшкодована. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, отже, шкода заподіяна державі внаслідок порушення законодавства про захист навколишнього природного середовища залишилася не відшкодованою. Прокурор Тячівської місцевої прокуратури у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач та представник третьої особи ДП "Тячівське ЛГ" у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до ст. 131 - 1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 23 ч.ч. 1 та 3 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 128 ч.ч. 3 та 7 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Статтею 56 ч. 3 ЦПК України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. В судовому засіданні встановлено, що вироком Тячівського районного суду від 26.04.2018 р., [PERSON] був засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України. Вироком встановлено, що 02.02.2018 р., близько 16-ї год., в обході № 7, у кварталі 34/12, в урочищі "Грабове", Тернівського лісництва "Тячівського ЛГ", порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою бензопили, [PERSON] вчинив самовільну рубку дерев породи дуб, діаметром 44 см., кубомасою 2.33 м., двох дерев породи дуб, кожен діаметром 36 см., загальною 2.33 м., двох дерев породи дуб, діаметром 36 см., кубомасою 3.02 м., граб, діаметром 20 см., кубомасою 0.4 м., та граб, діаметром 24 см., кубомасою 0.61 м., чим заподіяв державі майнову шкоду на суму 40167.07 грв. Даний вирок набрав законної сили 29.05.2018 р. Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся. Згідно ст. 82 ч. 6 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача. З цих підстав, суд вважає доведеною вину відповідача [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України, прямим результатом якого стало заподіяння державі в особі "Тячівського ЛГ" матеріальної шкоди на суму 40167.07 грв. З абзацу 1 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу 1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Пленум роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК України (ст.ст.1166, 1187 ЦК України 2004 року) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. На підставі ст. 1166 ч. 1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вище наведене, зокрема те, що вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 ч. 1 КК України доведена, шкода заподіяна позивачу пов`язана із вчиненням даного злочинного діяння, відомостей про неплатоспроможність відповідача суду не представлено, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути в користь держави 50% до спеціального фонду місцевого бюджету Тересвянської селищної рада, що складає 20083.54 грв.; 20% до спеціального фонду Закарпатського обласного бюджету, що складає 8033.4 грв.; 30% до бюджету Тячівського району, що складає 12050.13 гр. За таких обставин,

Outcome: approved