Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

20.01.2015 року від Національної академії Національної гвардії України надійшла позовна заява про стягнення з [PERSON] витрат, пов'язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, в сумі 32900 грн. 92 коп. В обґрунтування позовної заяви юрисконсульт юридичної служби Національної академії Національної гвардії України Салієнко Ю.О. зазначила, що 01.08.2013 року наказом Академії внутрішніх військ МВС України, правонаступником якого є Національна академія Національної гвардії України, №430 "Про зарахування на навчання курсантів 1-го курсу Академі" [PERSON] був зарахований курсантом першого курсу та поставлений на усі види постачання. Під час навчання в Академії відповідач знаходився на повному державному забезпеченні. 01.08.2013 року відповідач уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ в особі начальника Академії внутрішніх військ МВС України про проходження військової служби. Згідно з контрактом обов'язком відповідача було: проходити військову службу (навчання) в Академії внутрішніх військ МВС України протягом строку дії контракту; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання. 12.06.2014 року відповідач звернувся з рапортом до начальника Академії про відрахування його з числа курсантів у зв'язку з небажанням продовжувати навчання. З постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 "Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" ознайомлений та згодний. Наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України №112с/ч від 12.06.2014 року відповідач виключений зі списків особового складу курсантів Академії відповідно до п. "и" ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» та виключений з усіх видів забезпечення. Відповідно до п. 35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року, однією з підстав для дострокового припинення (розірвання) контракту про навчання курсантом вищого військового навчального закладу, є наявність підстав, передбачених пунктом "и" ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу». Пунктом 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" ч. 6 ст. 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. № 964. Так, відповідно до затвердженого "Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" (п. 3) відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат здійснено відповідно до п. п. 5, 6 "Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах". Відповідач навчався в Академії внутрішніх військ МВС України з 01 серпня 2013 року по 12 червня 2014 року. Витрати Академії внутрішніх військ МВС України, пов'язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі становлять 32900 грн. 92 коп. Відповідач був ознайомлений із зведеним розрахунком на загальну суму 32900 грн. 92 коп., а також повідомлений про необхідність відшкодування зазначеної суми. Згідно п. 7 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадянського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону військово-політичне та адміністративне керівництво Національною гвардією України здійснює командувач Національної гвардії України, який одночасно є начальником головного органу військового управління Національної гвардії України. 17.02.2015 року від представника позивача юрисконсульта юридичної служби Національної академії Національної гвардії України Салієнко Ю.Ю. надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за відсутністю представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначені позовні вимоги визнав. Не заперечував проти стягнення з нього витрат, пов'язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, в сумі 32900 грн. 92 коп. Водночас зазначив, що не має змоги одноразово сплатити зазначену суму, тому просив розстрочити її виплату. Вислухавши відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Наказом начальника Академії внутрішніх військ МВС України генерала-лейтенанта Полторак С.Т. від 01.08.2013 року [PERSON] зарахований з 01.08.2013 року курсантом першого курсу денної форми навчання за напрямками підготовки із числа військовослужбовців, згідно з додатком. (а. с. 5). 01.08.2013 року між Академією ВВ МВС України та курсантом [PERSON] було укладено контракт про проходження військової служби протягом дії контракту, за яким відповідач зобов'язався відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіційного складу після закінчення цього закладу. (а. с. 7). 12.06.2014 року [PERSON] звернувся з рапортом до начальника курсу №7 Академії внутрішніх військ МВС України Бутко Р.В. про відрахування його з числа курсантів у зв'язку з небажанням продовжувати навчання, з підстав передбачених ст. 26 частини 6 пунктом «и» Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». З постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 «Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» ознайомлений та згодний. (а. с. 8) Згідно наказу начальника Академії внутрішніх військ МВС України Полторака С.Т. №112 с/ч від 12.06.2014 року [PERSON], курсанта 513 навчальної групи курсу №7 факультету №3 (економіки та менеджменту) виключено зі списків особового складу курсантів 12.06.2014 відповідно статті 26 частини 6 пункту «и» (систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», на військовий облік направлений до Зміївського РВК Харківської області. На підставі постанови КМ України від 12.07.2006 року №964 "Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", передбачено утримання фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету у розмірі 32900 грн. 92 коп. (а. с. 6). За даними розрахунку, наданого позивачем, фактичні видатки державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом [PERSON] складаються: з грошового утримання військовослужбовців в розмірі 22759 грн. 98 коп.; вартості предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю, у тому числі м'якого інвентарю та обмундирування, в розмірі 1822 грн. 73 коп.; вартості медикаментів та перев'язувальних матеріалів в розмірі 522 грн. 04 коп.; вартості продуктів харчування в розмірі 3936 грн. 38 коп.; оплати послуг (крім комунальних) в розмірі 5 грн. 28 коп.; оплати теплопостачання в розмірі 1964 грн.; оплати водопостачання та водовідведення в розмірі 951 грн. 46 коп. (а. с. 9). Відповідно до п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 року від 10.12.2008 року Контракт про навчання припиняється (розривається) достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пункту 227 цього Положення. Згідно ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затвердженого постановою КМ України від 12 липня 2006 року №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. Відповідно до п. 7 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затвердженого постановою КМ України від 12 липня 2006 року №964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. У відповідністю зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладенням контракту про проходження військової служби (навчання) в Академії внутрішніх військ МВС України курсантами від 01.08.2013 року і подальшим його розірванням, та наявності з боку відповідача [PERSON] невиконаного зобов'язання щодо відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. Відповідачем не заперечувався обов'язок відшкодувати позивачеві витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. За таких обставин, позовні вимоги Національної академії Національної гвардії України до [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі є обґрунтованими і підлягають задоволенню на суму 32900 грн. 92 коп. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Визнаючи позов, відповідач [PERSON] просив розстрочити виконання рішення. Водночас, відповідачем не надано доказів його матеріального та сімейного стану, які б дали підстави для постановлення рішення про розстрочення виконання судового рішення. За таких обставин, суд не має підстав для постановлення рішення про розстрочення виконання судового рішення відповідно до ст. 217 ЦПК України, що не позбавляє відповідача права на звернення з заявою про розстрочення виконання судового рішення на стадії виконання рішення. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору На підставі викладеного,

Outcome: approved