Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

28 квітня 2016 року до Пирятинського районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] та Пирятинської міської ради про поділ нерухомого майна, що знаходиться у спільній власності та визначення часток співвласників. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в травні 1993 року [PERSON], [PERSON] та відповідачем [PERSON] було приватизовано квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], про що виконавчим комітетом Пирятинської міської ради 11.05.1993 було видано свідоцтво про право власності на житло №28. Відповідно до свідоцтва вказана квартира належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки частки кожного в квартирі визначені не були. [PERSON] та [PERSON] заповіли належні їм частки у квартирі своїй доньці - [PERSON] Прийнявши спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що частки спадкодавців у володінні спадковим майном визначені не були, що не дає змоги встановити обсяг та склад спадкового майна. У зв'язку із вищевикладеним позивач звернулася до суду та просить провести розподіл нерухомого майна. У судове засідання представник позивача не з'явився, направив заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав та просить його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позов визнала та проти його задоволення не заперечує. Представник Пирятинської міської ради в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду міська рада повідомлена в установлений законом спосіб. На адресу суду було направлено листа в якому представник відповідача просить судове засідання провести без його участі, позовну заяву визнав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: 11 травня 1993 року органом приватизації при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло № 28, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] без визначення розміру їх часток у цьому майні (а.с. 11). Згідно рішення Пирятинської міської ради Полтавської області №2 від 25 січня 2016 року вулиця Радянська перейменована на вулицю Ярмаркова (а.с. 15). [INFO] помер батько позивача - [PERSON], а [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.6, 7, 9, 10). [PERSON] та [PERSON] все своє майно, у тому і належні їм на праві власності частки у спірній квартирі, заповіла своїй доньці [PERSON], яка в установленому законом порядку прийняла спадщину після їх смерті, що підтверджується копіями спадкової справи №441/2015 до майна померлої [INFO] року [PERSON] та спадкової справи №226/2015 до майна померлого [INFO] року [PERSON] (а.с. 28 - 52 ). Позивач звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що частки спадкодавців у володінні спадковим майном визначені не були, що не дає змоги встановити обсяг та склад спадкового майна (а.с. 14). Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В пункті 17 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60 - 74 Сімейного кодексу України (далі - СК)); майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Для визначення члена сім'ї можуть використовуватись їх ознаки, наведені у статті 3 СК, статті 1 Закону України від 7 квітня 2011 року № 3206-VI "Про засади запобігання і протидії корупції"; квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду"); майно, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, відповідно до закону (стаття 6 Закону України від 15 травня 2003 року № 742-IV "Про особисте селянське господарство"). У пункті 3.4 Інформаційного листа ВССУ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається , що частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі викладеного, суд вважає за можливе визначити, що частки[PERSON], [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/3 частині за кожним.

Outcome: approved