Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

03.11.2014 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Посилався на те, що ДО « Українське агентство з авторських та суміжних прав» є організацією колективного управління та створена наказом Державної служби інтелектуальної власності України від 25.07.2013 року № 292-н на базі Державного підприємства «Українське агентство з авторських та суміжних прав» і є його правонаступником, заснована на державній власності і належить до сфери управління Державної служби інтелектуальної власності України на підставі розпорядження КМУ від 07.09.2011 року № 839-р. Відповідно до своїх повноважень на території України управляє виключними майновими авторськими правами, на підставі чого укладає з юридичними та фізичними особами угоди на використання творів авторів, проводить збір, розподіл і виплату авторської винагороди, вичиняє дії пов»язані з захистом порушених авторських прав. На підтвердження повноважень Про права ДО УААСП щодо колективного управління майновими авторськими правами іноземних суб»єктів авторського права [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідчить договір про взаємне представництво інтересів в області публічного виконання між російськими авторським товариством ( РАО) і ДП «Українське агентство з авторських прав та суміжних прав» від 1 вересня 2003 року та роздруківки інтернет-сторінок офіційного сайту Російського авторського товариства. Зазначав, що позивач порушив виключні майнові авторські права позивачів 19 квітня 2014 року, так як відповідач в будинку культури « Дружби народів», який знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Шевченка 249 здійснив бездоговірне публічне виконання музичних творів з текстом, майнові права на які знаходяться в колективному управлінні ДО УААСП, зокрема виконавець [PERSON] виконав пісню « Самий лучший день» автором тексту якої є [PERSON], композитор [PERSON] та пісню «Водопад» автор тексту [PERSON] Факт публічного виконання цих творів підтверджується даними моніторингу, записом використання творів на носієві картки пам»яті та актом фіксації публічного виконання творів від 19.04.2014 року. Оскільки публічне виконання вказаних творів відбулося з порушенням вимог чинного законодавства та майнових авторських прав позивачів, їхні права підлягають судовому захисту. Розрахували позовні вимоги відповідно до пункту «г» частини другої статті 51 Закону України « Про авторські та суміжні права» та просили стягнути на користь [PERSON] 36 540 грн., [PERSON] 36 540 грн., [PERSON] 36 54 0грн., а також просили накласти на відповідача штраф у розмірі 10% суми, що буде присуджена судом, визнати ДО УААСП стягувачем у виконавчому провадженні. У судове засідання позивач свого представника не направив, надав заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з»явився. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що [PERSON] був організатором концерту Григорія Лепса у м. Черкаси, як фізична особа підприємець, що уклав з суб»єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] договір від 01.02.2014 року на проведення концертної програми , відповідно до умов якого відповідач є організатором концерту Григорія Лепса, який повинен відбутися 19.04.2014 року в м. Черкаси , в будинку культури « Дружба народів» , початок о 19.00, та замовив у виконавця наступні послуги пов»язані з проведенням зазначеного концерту, а саме: заключити договір оренди концертної площадки, провести рекламну компанію концерту, придбати бланки концертних квитків та організувати їх реалізацію, оплатити рекламну компанію, пов»язану з проведенням цього заходу, надати фінансовий звіт про свої виплати, що пов»язані з цим заходом замовнику, організувати технічне забезпечення концерту. В свою чергу [PERSON] уклав із Приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» договір від 10.03.2014 року № ГЗ 28/03/14 відповідно до умов якого йому надано право на публічне виконання Творів під час гастрольних заходів концертів Григорія Лепса, які відбудуться в період з 14.03.2014 року по 07.05.2014 року включно на всій території України за виключенням міста Києва. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, у тому числі переглянувши картку пам»яті Кінгстон № 31107-012А00 LF суд приходить до наступних висновків. Преамбулою Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) визначено, що він охороняє особисті немайнові права і майнові права авторів та їх правонаступників, пов'язані із створенням та використанням творів науки, літератури і мистецтва - авторське право, і права виконавців, виробників фонограм і відеограм та організацій мовлення - суміжні права. Статтею 435 Цивільного кодексу України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору, а також інші фізичні та юридичні особи, які набули право на твори відповідно до договору або закону. Порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, визнано, зокрема, вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб'єктів авторського права і (або)суміжних прав, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) суб'єктами авторського права є автори творів, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права. За змістом п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону об'єктами авторського права у т.ч. є музичні твори з текстом і без тексту. Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору, авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Частиною 1 ст. 15 Закону встановлено, що майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права. За приписами ч. 1 ст. 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у ст. 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані. Згідно із ст. 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління. Статтею 46 Закону визначено, що суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав може доручити управління своїми майновими правами повіреному на підставі укладеного з ним договору доручення, здійснюючи управління майновими правами, ця особа діє у межах повноважень, переданих їй суб'єктом авторського права і (або) суміжних прав. Положеннями ч. 1, 2, 5 ст. 47 Закону визначено, що суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління; організації колективного управління створюються суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав та мають статус юридичної особи згідно із законом; суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть також доручати управління своїми майновими правами на колективній основі відповідним державним організаціям, установчі документи яких передбачають здійснення таких функцій. Частиною 4 ст. 48 Закону встановлено, що організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів. Судом встановлено, що на підставі наказу від 25 липня 2013 року № 392-Н «Про припинення Державного підприємства "Українське агентство з авторських та суміжних прав" шляхом реорганізації в Державну організацію "Українське агентство з авторських та суміжних прав"» остання є правонаступником Державного підприємства "Українське агентство з авторських та суміжних прав" . На цій підставі був затверджений Статут ДО «Українське агентство з авторських та суміжних прав"» а також вказана організація зареєстрована в Державномву реєстрі юридичних та фізичних-осіб підприємців, як юридична особа а.с. 24) . Відповідно до пункту 3 Порядку обліку організацій колективного управління та здійснення нагляду за їх діяльністю затвердженому Наказом Міністерства освіти і науки України 21.05.2003 N 311 Зареєстрованому в Міністерстві юстиції України4 червня 2003 р.за N 436/775, який був чинним на час реорганізації та є чинним на час розгляду справи у суді Організація колективного управління зобов'язана стати на облік у Державній службі протягом 30 днів після її державної реєстрації. У разі пропущення зазначеного строку організація повинна надати Державній службі інтелектуальної власності України (далі - Державна служба) пояснення у письмовій формі з обґрунтуванням причин, які призвели до затримки подання документів у встановлений строк. Про взяття на облік організації колективного управління Державна служба видає свідоцтво про облік установленого зразка (додаток 1). Право займатися діяльністю організації колективного управління виникає з моменту видачі свідоцтва про облік організації колективного управління. Надане до матеріалів справи свідоцтво про облік організації колективного управління №3/2003 від 22 серпня 2003 року, що підтверджує реєстрацію Державного підприємства "Українське агентство з авторських та суміжних прав"» не є підтвердженням того, що Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав"» взята на облік організацій колективного управління в Державній службі та їй видане свідоцтво про облік встановленого зразку і вона має право займатися діяльністю організації колективного управління. Будь-яких чинних нормативних актів, які б давали право ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав"» займатися діяльністю організації колективного управління без реєстрації її у Державній службі як організації колективного управління немає. Отже ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав"», у зв»язку з відсутністю свідоцтва про облік організації колективного управління в Державному департаменті інтелектуальної власності, не має права займатися діяльністю організації колективного управління. Як зазначено п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010р. №5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", згідно з п. "г" ч. 1 ст. 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим. Разом з тим така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація. Оскільки ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав"» не видавалось свідоцтво про облік організації колективного управління в Державному департаменті інтелектуальної власності вона не має повноважень , передбачених п. "г" ч. 1 ст. 49 Закону « Про авторські та суміжні права» від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права. Відповідно до ч. 1 статті 57 ЦПК України Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав"» повинно було ба надати докази в підтвердження того, що відповідач порушив авторські права. Однак надана ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав"» ксерокопія акту фіксації публічного виконання музичних творів від 19.04.2014 року, що складена представником ДО УААСП у Черкаській області [PERSON] та громадськими представниками не може бути прийнята судом як доказ порушення відповідачем авторського права. По-перше ксерокопія акта належним чином не засвідчена. По-друге до нього не додані дані про особу [PERSON] та докази в підтвердження того, що він є офіційним представником ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав"» у Черкаській області, а також докази, які б підтверджували ідентифікацію представників громадськості, які були залучені до складання цього акту. Суд переглянув та прослухав картку пам»яті Кінгстон № 31107-012А00 LF та приходить до висновку про те, що зафіксовані в ній дані не можуть бути допустимими доказами по справі, що підтверджують порушення відповідачем авторських прав. Інформація, яка міститься на картці пам»яті не підтверджує ту обставину що саме у зазначеному в позовній заяві будинку культури в м. Черкасах проходив концерт Григорія Лепса та він виконав пісні « Самий лучший день», «Водопад». На відеозапису маються тільки зображення білетів на концерт, будинку без зазначення його адреси , а в основному відеозапис має зображення кінцівок ніг особи, яка показувала білет на концерт, кінцівок ніг слухачів та нижні частини сидінь у залі. Картка пам»яті має аудіо запис пісень « Самий лучший день», « Водопад», але відсутня відео зйомка виконавця вказаних пісень, а отже докази про те, що вказані пісні виконані саме [PERSON] відсутні. Частиною 1 статті 307 ЦК України передбачено, що Фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. . ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав"» не надало суду доказів про те, що вони мали дозвіл від Григорія Лепса на проведення такої зйомки. Отже докази того, що саме [PERSON] виконував пісні « Самий лучший день», «Водопад» на концерті, що відбувся 19 квітня 2014 року в м. Черкасах у будинку культури « Дружби народів» відсутні. Позивач також не надав жодного доказу у підтвердження того, що авторами пісень« Самий лучший день», «Водопад» є [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки матеріали справи не містять доказів, які б ідентифікували ці особи, як авторів цих пісень. Витяги з інтернет-сторінок (а.с. 75-76) не приймається судом, як доказ цієї обставини. Як вбачається із договору від 1 лютого 2014 року відповідач уклав з суб»єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] договір від 01.02.2014 року на проведення концертної програми , відповідно до умов якого відповідач є організатором концерту Григорія Лепса, який повинен відбутися 19.04.2014 року в м. Черкаси , в будинку культури « Дружба народів» , початок о 19.00, та замовив у виконавця наступні послуги пов»язані з проведенням зазначеного концерту, а саме: заключити договір оренди концертної площадки, провести рекламну компанію концерту, придбати бланки концертних квитків та організувати їх реалізацію, оплатити рекламну компанію, пов»язану з проведенням цього заходу, надати фінансовий звіт про свої виплати, що пов»язані з цим заходом замовнику, організувати технічне забезпечення концерту. В свою чергу [PERSON] укладаючи з відповідачем договір від 01.02.2014 року діяв на підставі договору, який був укладений ним із Приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» 10.03.2014 року № ГЗ 28/03/14 відповідно до умов якого йому надано право на публічне виконання Творів під час гастрольних заходів концертів Григорія Лепса, які відбудуться в період з 14.03.2014 року по 07.05.2014 року включно на всій території України за виключенням міста Києва, а також ліцензії на право використання музичних творів засобом їх публічного виконання, строк дії якої з 14.03.2014 року по 07.07.2014 року. Повноваження Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» як організації колективного управління підтверджується свідоцтвом про її облік № 19/2011 від 24.01.2011 року , що видане Державним департаментом інтелектуальної власності . За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Звертаючись до суду із вказаним позовом ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав"» не сплатила судового збору посилаючись на пункт 7 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», однак суд , враховуючи рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням асоціації « Дім авторів музики в Україні» щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини 5 ЗУ « Про судовий збір» ( справа №1-17/2013 від 28.11.2013 року), відповідно до якого визнано, що організації колективного управління майновими правами авторського права і ( або) суміжних прав, утворені відповідно до частини другої статті 47 ЗУ « Про авторські та суміжні права», не належать до тих платників судового збору , які звільняються від його сплати у разі звернення до суду із заявами щодо захисту прав та інтересів інших осіб і випадках, передбачених законодавством». Позовними вимогами є стягнення з відповідача коштів у розмірі 109 620 грн., а отже підлягає стягненню з Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав"» на користь держави судовий збір у розмірі 1096 грн. 20 коп.

Outcome: approved