Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача неустойку у розмірі 6356,23 грн., моральну шкоду у розмірі 2847 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 27.01.2012 року позивач подав до ПрАТ СК «Таст-Гарантія» заву та необхідні документи про виплату йому страхового відшкодування по страховому випадку та отриманій травмі під час поїздки 27.09.2011 року в поїзді №106 Одеса-Київ, після чого позивачу була присвоєна 2-га група інвалідності. У відповідь отримав листа від СК «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» від 10.02.2012 року №200-11/1-1 за підписом генерального директора Кожевіна Е.Н. з відмовою у виплаті, у зв'язку з чим позивач звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ПрАТ СК «Таст-Гарантія» про відшкодування шкоди у розмірі 34949,38 грн. У зв'язку з вирішенням справи мирним шляхом, позивачу було сплачено страхове відшкодування у розмірі 23664 грн. 19.04.2013 року позивач звернувся до ПрАТ СК «Таст-Гарантія» з заявою про проведення виплати різниці між максимальною страховою сумою, передбаченою п.п. «б» п.8 Постанови КМУ №959 від 14.08.1996 року та вже отриманим відшкодуванням, на яку він відповіді не отримав. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області з ПрАТ «Таст-Гарантія» стягнуто на користь [PERSON] різницю між максимальною страховою сумою та вже отриманим відшкодуванням у розмірі 52836 грн. На підставі вищезазначеного рішення, Котовським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду. Лише 25.03.2014 року з відповідача була стягнута вся сума належна позивачу страхового відшкодування. Також протиправними діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 2847 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовну заяву позивача не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав викладених у запереченнях наданих до суду. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом в судовому засіданні встановлено, що 27.01.2012 року позивач подав до ПрАТ СК «Таст-Гарантія» заву та необхідні документи про виплату йому страхового відшкодування по страховому випадку та отриманій травмі під час поїздки 27.09.2011 року в поїзді №106 Одеса-Київ, після чого позивачу була присвоєна 2-га група інвалідності. У відповідь отримав листа від СК «ТАСТ-ГАРАНТІЯ» від 10.02.2012 року №200-11/1-1 за підписом генерального директора Кожевіна Е.Н. з відмовою у виплаті, у зв'язку з чим позивач звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ПрАТ СК «Таст-Гарантія» про відшкодування шкоди у розмірі 34949,38 грн. У зв'язку з вирішенням справи мирним шляхом, позивачу було сплачено страхове відшкодування у розмірі 23664 грн. 19.04.2013 року позивач звернувся до ПрАТ СК «Таст-Гарантія» з заявою про проведення виплати різниці між максимальною страховою сумою, передбаченою п.п. «б» п.8 Постанови КМУ №959 від 14.08.1996 року та вже отриманим відшкодуванням, на яку він відповіді не отримав. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області з ПрАТ «Таст-Гарантія» стягнуто на користь [PERSON] різницю між максимальною страховою сумою та вже отриманим відшкодуванням у розмірі 52836 грн. На підставі вищезазначеного рішення, Котовським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду. 25.03.2014 року з відповідача була стягнута сума належна позивачу страхового відшкодування у розмірі 52836 грн. Відповідно до п.7 Постанови КМУ №959 від 14.08.1996 року «Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті», страховими випадками є: а) загибель або смерть застрахованого внаслідок нещасного випадку на транспорті; б) одержання застрахованим травми внаслідок нещасного випадку на транспорті при встановленні йому інвалідності; в) тимчасова втрата застрахованим працездатності внаслідок нещасного випадку на транспорті. Якщо випадки, зазначені у підпунктах "а", "б", "в" цього пункту, сталися внаслідок неправомірних або навмисних дій застрахованого, вони не вважаються страховими і страхова сума при цьому не виплачується. Відповідно до п.п. «в» п.8 Постанови КМУ №959 від 14.08.1996 року «Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті», у разі смерті або встановлення інвалідності застрахованому після тимчасової втрати працездатності та отримання ним страхового відшкодування потерпілому або його спадкоємцеві виплачується різниця між максимальною страховою сумою, передбаченою підпунктами "а" і "б" цього пункту, та вже отриманим відшкодуванням. Відповідно до п.10 Постанови КМУ №959 від 14.08.1996 року «Про затвердження Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті», страхова виплата застрахованому здійснюється страховиком на підставі заяви застрахованого про її виплату; акта про нещасний випадок; листа непрацездатності (для працюючої особи) або довідки закладу охорони здоров'я, що засвідчив тимчасову непрацездатність громадян (для непрацюючої особи), або довідки спеціалізованих установ про встановлення інвалідності; у разі загибелі чи смерті застрахованого внаслідок нещасного випадку - копії свідоцтва про смерть, а також страхового поліса або документа, що його замінює (для пасажира пільгової категорії - документа, що підтверджує право на пільги). Страхова сума виплачується не пізніше як через 10 діб з дня одержання необхідних документів через касу страховика або перераховується на розрахунковий рахунок, зазначений застрахованим у заяві, відповідно до рівня неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на день виплати. Відповідно до п.3 ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України, У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно матеріалів справи заява про виплату страхового відшкодування від позивача надійшла до ПрАТ СК «Таст-Гарант» 23.04.2013 року, а 25.03.2014 року відповідачем була сплачена вся сума страхового відшкодування, тобто зі сплином 327 діб, відповідач виконав свої зобов'язання, відповідно розмір неустойки (пені) за прострочку платежу складає 6356,23 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Згідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Зі змісту п.5 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Разом з тим, заявлений позивачем розмір компенсації завданої моральної шкоди, суд вважає завищеним і виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Тому, компенсацію моральної шкоди в сумі 1000 грн. суд вважає достатньою. З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ СК «Таст-Гарантія» про стягнення неустойки (пені) та моральної шкоди, необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial