Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП "Житлобуд-6", просив стягнути 55419 грн. 06 коп. відшкодування майнової шкоди, заподіяної ненаданням уточнюючої довідки про умови та характер роботи позивача на підприємстві, необхідної для отримання пенсії на пільгових умовах, внаслідок чого розмір недоотриманого пенсійного забезпечення за період з 05 грудня 2011 року по 03 липня 2014 року склав спірну суму. За твердженням позивача протягом цього строку органи пенсійного фонду не мали можливості призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах виключно через відсутність уточнюючої довідки, яка не була надана своєчасно з вини ПП "Житлобуд-6". Як на правові підстави позову позивач послався на ст. 46, 64 Конституції України, ст. 256 КЗПП України, п. б ст. 13, ч. 2 ст. 101 ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Усною ухвалою суду від 25 грудня 2014 року до участі в справі в якості третьої особи притягнуте Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва. В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав відсутності порушень норм чинного законодавства з боку ПП "Житлобуд-6" як під час відмови позивачу у видачі уточнюючої довідки через відсутність необхідних відомостей на підприємстві, так і під час складання уточнюючих довідок на ім'я позивача, виданих на виконання судових рішень, відсутності будь-якого умислу або необережності, як підстави виникнення майнової відповідальності відповідача перед позивачем, відсутності причинного зв'язку між діями відповідача та тими негативними наслідками, що настали для позивача. Представник третьої особи вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Суду пояснила, що [PERSON] 03 липня 2014 року звернувся з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, яка задоволена рішенням третьої особи від 05 вересня 2014 року. До цього часу [PERSON] з заявами про призначення пенсії на пільгових умовах до УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва не звертався та рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, у тому числі у зв'язку з відсутністю будь-яких підтверджуючих документів, не приймалось. В свою чергу, позивач суду пояснив, що не вважав за необхідне звертатись до органів пенсійного фонду з відповідною заявою до часу отримання уточнюючої довідки. На це представник відповідача зауважив, що оскільки згідно ЗУ "Про пенсійне забезпечення" пенсія фізичній особі призначається виключно на підставі її (або представника) письмової заяви, то, за відсутності такої заяви від [PERSON], вимоги про стягнення недоотриманої пенсії за рахунок ПП "Житлобуд-6" за період, коли позивач не звертався з заявою про отримання пенсії та не набув права на її отримання, є безпідставними. За твердженням представника відповідача для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах було достатньо відомостей, вказаних у його трудовій книжці. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як слідує з постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року, залишеної без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року, а також рішень Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2012 року, що набрало законної сили 12 липня 2012 року, та від 13 грудня 2013 року, що набрало законної сили 24 грудня 2013 року, [PERSON] з 09 жовтня 1978 року по 21 серпня 1992 року працював муляром в будівельно-монтажному управлінні "Житлобуд-6", правонаступником якого є ПП "Житлобуд-6". 17 листопада 2011 року [PERSON] звернувся до ПП "Житлобуд-6" з заявою про підтвердження свого стажу роботи з 09 жовтня 1978 року та про видачу уточнюючої довідки для оформлення пенсії на пільгових умовах. Листом від 24 листопада 2011 року ПП "Житлобуд-6" було відмовлено [PERSON] у проханні з тих підстав, що з 1992 року по 2010 рік атестація робочих місць не проводилась. Одночасно підставою такої відмови була відсутність на підприємстві первинної документації правопопередника, що підтверджувала б характер та умови праці позивача. Не погодившись з відмовою, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про зобов'язання ПП "Житлобуд-6" видати йому уточнюючу довідку про характер та умови праці за формою згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2012 року зобов'язано ПП "Житлобуд-6" видати [PERSON] уточнюючу довідку про характер та умови праці за формою згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року. Дане рішення суду набрало законної сили 24 грудня 2013 року. На виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2012 року [PERSON] 23 липня 2012 року ПП "Житлобуд-6" було видано довідку. Проте, вважаючи, що видана довідка містить недостовірні відомості про трудову діяльність, [PERSON] знов звернувся до суду з позовом про зобов'язання ПП "Житлобуд-6" видати належним чином оформлену уточнюючу довідку про характер та умови праці за формою згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2013 року по справі № 490/7104/13-ц було зобов'язано ПП "Житлобуд-6" видати [PERSON] уточнюючу довідку про характер та умови праці за формою згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року, в новій редакції. Цим же рішенням, що набрало законної сили, встановлене право [PERSON] на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. На виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2013 року ПП "Житлобуд-6" видано [PERSON] уточнюючу довідку про характер та умови праці згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року, в новій редакції, в якій підтверджено, що [PERSON] працював повний робочий день на БМУ "Житлобуд-6" з 09 жовтня 1978 року по 21 серпня 1992 року за професією муляр, що передбачена списком № 2. Після цього, 03 липня 2014 року [PERSON] звернувся до УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за результатом розгляду якої рішенням третьої особи, оформленим протоколом № 3216 від 05 вересня 2014 року позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах. П'ятдесятип'ятирічного віку [PERSON] досяг 05 грудня 2011 року та з цього часу до 03 липня 2014 року з заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва ні особисто, ні через свого представника не звертався. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Відповідно ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України "Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди" особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). З обставин справи вбачається, що позивач просить про стягнення з відповідача 55419 грн. 06 коп. в якості компенсації за недоотриману з вини останнього пенсію за віком на пільгових умовах протягом періоду з 05 грудня 2011 року по 03 липня 2014 року, що, виходячи з положень ст. 22 ЦК України, являється упущеною вигодою. Згідно п. б ч. 1 ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Статтею 80 Закону встановлений порядок звернення за призначенням пенсії, а саме: заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника. Відповідно ст. 81 Закону призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Стаття 7 Закону встановлює, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію, а в силу ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Як установлено судом, [PERSON] набувши право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах протягом періоду з 05 грудня 2011 року по 03 липня 2014 року не скористався наданим Законом (ст. 7) правом на звернення до відповідного органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Така заява третьою особою не розглядалась та рішення щодо призначення або про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах не приймалось, і таке є наслідком розсуду позивача щодо використання свого права на отримання пільгової пенсії. Тобто відносно даного спору були відсутні передбачені законодавством обов'язкові передумови для нарахування та отримання [PERSON] пенсії за віком на пільгових умовах, що для спірних правовідносин є звичайними обставинами, а за яких [PERSON] не міг би реально одержати доходи у вигляді пільгової пенсії незалежно від того чи були його права порушені відповідачем або іншою особою, оскільки він саме так розпорядився своїм правом. З викладеного суд робить висновок про те, що оспорювані [PERSON] кошти в 55419 грн. 06 коп. не є упущеною вигодою для позивача та відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача не підлягають. Крім того, статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. З викладеного слідує, що уточнюючу довідку особа, яка звертається за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах повинна надати тільки в тому випадку, коли для призначення такої пенсії недостатньо записів у трудовій книжці про займану посаду і період виконуваної роботи та виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці. Як установлено судом, в період з 05 грудня 2011 року по 03 липня 2014 року Управлінням ПФУ в Заводському районі м. Миколаєва рішення про достатність або недостатність відомостей у трудовій книжці [PERSON] для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах не приймалось. З заявою про видачу виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці [PERSON] до ПП "Житлобуд-6" не звертався. Тобто, позивачем не представлено суду у встановленому цивільним процесуальним законом порядку належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що без отримання уточнюючої довідки про характер та умови праці в період з 09 жовтня 1978 року по 21 серпня 1992 року, йому було б відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суду не доведено наявності прямого причинного зв'язку між бездіяльністю відповідача, що полягає у зволіканні з видачею уточнюючої довідки, та негативними наслідками у вигляді упущеної вигоди, а також наявність самої упущеної вигоди. Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed