Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича № 1689 від 12.07.2019, яким стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ\~"Росвен Інвест Україна" заборгованість (у якій сумі позивачем не вказано), таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не дотримано приписи ст.ст. 87 і 88 Закону України "Про нотаріат", зокрема, що реквізити спірного виконавчого напису позивачеві повідомлено телефоном помічником приватного виконавця; нотаріус не отримував від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, не пересвідчився у безспірності вимог; розрахунок заборгованості підготовлено працівниками банку, що є одностороннім арифметичним розрахунком; сплив 3-річний строк для вчинення виконавчого напису за кредитом. Виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не дотримано приписи ст.ст. 87 і 88 Закону України "Про нотаріат", у т.ч. на підставі документа, за яким не стягнення заборгованості у безспірному порядку неможливе; відсутності безспірної заборгованості позивача перед відповідачем; не повідомлення нотаріусом позивача про отримання заяви відповідача про вчинення виконавчого напису; відсутність первинних бухгалтерських документів на підтвердження заборгованості. Ухвалою суду від 22.04.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; витребувано докази у третьої особи. 14.05.2021 справу знято з розгляду. Розгляд справи відкладено на 17.06.2021. Ухвалою суду від 18.05.2021 позивачеві відмовлено у застосуванні заходів забезпечення позову. Позивач і його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності і підтримання позову, про ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлення з ухвалою суду, позовною заявою з додатками отримав 17.05.2021; відповідач не подав відзив або будь-яких інших документів у справі; повторно повідомлений про розгляд справи 25.05.2021, у судове засідання представника не направив, про причини неявки представника у судові засідання суд не повідомляв; витребувані судом докази не надав. Приватний нотаріус В.В.Колейчик відсутній за відповідною адресою. Неявка учасників справи і їх представників відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК\~України не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 128, ч. 1 ст. 223, ст. 279, 280 ЦПК України судом ухвалено здійснити заочний розгляд справи. Суд зазначає, що за змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.\~1\~ст. 83 ЦПК України). Тобто процесуальний обов`язок доведення позовних вимог, у т.ч. надання відповідних письмових доказів, покладено саме на позивача. Суд встановив, що ухвалою суду від 22.04.2021 у приватного нотаріуса Броварського районного НОКО В.В.Колейчик витребувано належно засвічені копії усіх документів та матеріалів на підставі яких ним вчинено виконавчий напис №1689 від 12.07.2019, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитом на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна»; у відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» витребувано належно засвідчені копії усіх документів, які були надані приватному нотаріусу Броварського районного НОКО В.В.Колейчик та на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис. Натомість витребувані судом докази до суду не надано. Відповідач відзив не складав. Витребуваних документів до Семенівського районного суду Полтавської області не надіслано. Приватний нотаріус відсутній за відповідною адресою. Відповідно до\~ч.\~10\~ст.\~84\~ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. З огляду на положення ч. 10 ст. 84 ЦПК України суд вважає встановленою вказану у позовній заяві обставину щодо вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом В.В.Колейчиком на підставі документа, який не є доказом безспірності вимог стягувача (відповідача) ТОВ "Росвен Інвест Україна" та, відповідно, задовольняє позов повністю. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, у т.ч. з посиланням на ч. 10 ст. 84 ЦПК України. У пункті 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", заява № 4241/03 від 28.10.2010, вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява N 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, у т.ч. з точки зору їх достатності, суд робить висновок що спірний виконавчий напис нотаріуса не відповідає закону а, відтак, суд визнає його таким, що не підлягає виконанню і задовольняє позов повністю. З`ясування правомірності вчиненні відповідачем чи приватним нотаріусом своїх дій, дотримання порядку листування повноти документів тощо не може бути вивчено та оцінено судом у зв`язку з ненаданням третіми особами витребуваних судом доказів і не складення відповідачем відзиву на позов. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 908,00\~грн судового збору. Суд не стягує з відповідача на користь позивача судовий збір із заяви про забезпечення позову у сумі 454,00\~грн, оскільки у її задоволенні суд відмовив. На підставі викладеного,

Outcome: approved