Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Посилалася на те, що 08.02.2017 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований в м.Чернівці по вул. Смотрицького, 2, загальною площею 72, 90 кв.м., в тому числі: три житлові кімнати, площею 54,40 кв.м., літня кухня, сарай, вбиральня, гараж, погріб, криниця, вигрібна яма, огорожа. Зазначене майно належало померлій на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.01.1992 року. В подальшому, спадкодавець здійснила ряд перебудов, які актом державної технічної комісії було прийнято в експлуатацію та дозволено видати свідоцтво про право власності [PERSON] Вона є єдиним спадкоємцем першої черги майна померлої за законом, заповіт мати не складала. Позивач у визначеному законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у звязку з тим, що у неї відсутні належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності спадкодавця на зазначене вище майно, оскільки свідоцтво після проведених перебудов померлою отримано не було. Зазначені відомості не внесено до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Таким чином, у позивача відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно, у звязку з чим іншого способу захистити свої права, окрім судового у неї не має. Просила визнати за нею у порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 08.02.2017 року, право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований в м.Чернівці по вул.Смотрицького, 2, загальною площею 72,90 кв.м., в тому числі житловою площею 54,40 кв.м.; літню кухню літ.Б, сарай літ.В, вбиральню літ.Е, гараж літ.Є, погріб літ. Пг., криницю літ.К, вигрібну яму І, огорожу. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Просила позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду письмові пояснення, в яких позов визнав частково. Вказував на те, що одна із споруд будинковолодіння по вул. Смотрицькій, 2 м.Чернівці, зокрема гараж літ.Є є самочинною. Спадкодавець не володів правом власності на зазначений обєкт, а тому позивач також не може набути на нього право власності в порядку спадкування. В цій частині просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 24.01.1992 року між Виконкомом Чернівецької міської ради та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого [PERSON] купила жилий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Чернівці по вул. Смотрицькій,2. На земельній ділянці знаходиться жилий будинок Літ.А, цегляний, жилою площею 32,3 кв.м., туалет Літ.Е, криниця Літ.К. (а.с. 10-11, 14). В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №542/12 від 19.07.2005 року було вирішено затвердити акти державних технічних комісії щодо прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків з належними до них надвірними спорудами та видати свідоцтво про право власності громадянам, зокрема [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку від 29.06.2005 року, комісією було обстежено представлену до здачі будівлю, розташовану по вул.Смотрицькій, 2 м. Чернівці. Комісією було прийнято в експлуатацію житловий будинок, загальною площею 72,90 кв.м., в тому числі житловою площею 54,40 кв.м. Надвірні споруди: сараї Літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», вбиральня літ. «Е», погріб літ. «пг», огорожа №1, криниця літ. «К» (а.с.13). 08.02.2017 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке наявне в матеріалах справи (а.с.8). Позивач [PERSON], [INFO] є донькою померлої та єдиним спадкоємцем її майна за законом першої черги, яка прийняла спадщину (а.с.7). Із документів спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців не має. Після смерті матері відкрилась спадщина на майно померлої, а саме на будинковолодіння, що розташоване по вул. Смотрицькій, 2 м. Чернівці. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом( ст.1217 ЦК України). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявний один спадкоємець майна спадкодавця, який має право на отримання спадщини. Судом також було встановлено, що позивач [PERSON] у визначеному законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно, яке було перебудоване спадкодавцем та здане в експлуатацію не видавався (а.с.7). У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" розяснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. При цьому відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Отже, на відміну від об'єктів цивільних прав (речей, майна, майнових прав тощо), об'єктами спадщини за ЦК України 2003 року є права та обов'язки, в тому числі об'єкти цивільних прав, які належали особі на час смерті, право власності або права за договором, якщо ці права не пов'язані з особою спадкодавця. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З моменту прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації виникає і право власності на цей об'єкт, яке може бути об'єктом спадкування. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року N 1243 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" прийняття в експлуатацію закінчених об'єктів полягає у підтверджені державними приймальними комісіями готовності об'єкта до експлуатації за його цільовим призначенням відповідно до будівельних норм та правил. Отже, саме із цього моменту новостворене майно з категорії побудови переходить до категорії майна як об'єкта цивільного права. Як було встановлено судом, на території будинковолодіння, що по вул.Смотрицького,2 м. Чернівці спадкодавцем самочинно було побудовано гараж Літ.Є. Право власності на зазначену споруду [PERSON] за життя не набула. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30 березня 2012 року N 6 "Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" у п. 6 роз'яснено, що права спадкоємців щодо самочинного збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування". У цьому пункті роз'яснено, що якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво (ч. 1 ст. 376 ЦК) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво (ч. 6 ст. 376 ЦК). За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вище вказане та враховуючи те, що спадкодавець не набула право власності гараж, а позивач до суду з позовними вимогами про визнання права власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі цього будівництва не зверталась та не надала суду доказів на підтвердження вказаних обставин, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial