Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якому зазначило, що 23.10.2013 року було укладено кредитний договір № Р28.261.70035 між публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] За умовами даного договору вона отримала кредит у сумі 4000 грн. 00 коп., зі сплатою 15 % річних\~ з\~ погашенням\~ кредиту та процентів у терміни,\~ передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 30.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" та публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" укладено договір факторингу №30/09-1, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу) з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому - передачі прав вимог. Банк свої зобовязання виконав, а відповідачка належним чином зобов'язання не виконує та станом на 30.03.2016 року має заборгованість в сумі 4714 грн. 90 коп., яка складається із залишку по тілу кредиту в сумі - 2843 грн. 92 коп., із нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 1870 грн. 98 коп. Тому, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованості за кредитом та сплачені судові витрати. Представник позивача до суду не зявився, однак в позовні заяві просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позові та проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачка до суду не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин, суд за згодою позивача провів розгляд справи в порядку заочного провадження. Проаналізувавши матеріали справи в їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.10.2013 року за № Р28.261.70035 було укладено кредитний договір між публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON], за умовами якого вона отримала кредит у сумі 4000 грн. 00 коп., зі сплатою 15 % річних\~ з\~ погашенням\~ кредиту та процентів у терміни,\~ передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 30.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" та публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" укладено договір факторингу №30/09-1, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу) з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому - передачі прав вимог. Банк свої зобовязання виконав, а відповідачка належним чином зобов'язання не виконує та станом на 30.03.2016 року має заборгованість в сумі 4714 грн. 90 коп., яка складається із залишку по тілу кредиту в сумі - 2843 грн. 92 коп., із нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 1870 грн. 98 коп. Дані обставини ніким не спростовані, стверджуються документами, зібраними в справі і дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України - "Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться." Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України - "Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)". Оскільки позивачем, згідно платіжного доручення, понесені судові витрати по оплаті судового збору на користь держави в сумі 1378 грн. 00 коп., тому позов і в цій частині також підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України - "Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати".

Outcome: approved