Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до[PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 25.03.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12097.05 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж).Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв"язку з чим станом на 06.08.2020р. її заборгованість становить 47622.58грн., яка складається з 11483.36грн.- заборгованість за кредитом, 11563.95грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 24575.27грн.-заборгованість за пенею. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити вказану суму заборгованості. А тому, просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором. Сторони в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання в строк встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 25.03.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12097.05 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж). Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач порушила умови кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Статтею 1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до представленого розрахунку АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість відповідача станом на 06.08.2020р. становить 47622.58грн., яка складається з 11483.36грн.- заборгованість за кредитом, 11563.95грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 24575.27грн.-заборгованість за пенею. До матеріалів справи долучений відзив на позовну заяву в якому [PERSON] зазначає про пропуск позивачем строку позовної давності із зверненням з даним позовом до суду. Проте, вказані обставини не відповідають доказам долученим до матеріалів справи. Згідно виписки за договором №б/н станом на 10.08.2020р. видно, що [PERSON] 03.12.2018р. поповнила готівкою свою картку в сумі 1000грн. в терміналі самообслуговування по [ADDRESS] . (а.с.12). Тому, право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Такі положення також обґрунтовані Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018р. Тобто, останнє погашення кредиту відбулося відповідачем 03.12.2018р., а тому період перебігу строку позовної давності стосовно стягнення заборгованості становить з 03.12.2018р. по 03.12.2021р. Стаття 549 ЦК України регламентує, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми, як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Таким чином, враховуючи вище наведене, а також беручи до уваги те, що згідно долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, пеня значно перевищує розмір основного боргу, суд вважає за необхідне зменшити розмір заборгованості по кредитному договору №б/н від 25.03.2014р. із непомірно заявленої позивачем суми до суми у розмірі 23 047,31грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 1051грн. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved