Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся 16.02.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 12.11.2014 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримала кредит у розмірі 21078,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 08.12.2016 року має заборгованість - 47796.56 грн., яка складається з наступного: 21078.71 грн. - заборгованість за кредитом; 7988.82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13523.22 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 5205.81 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором, Відповідач порушує зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 47796.56 грн. за кредитним договором №б/н від 12.11.2014 року, яка складається з наступного: 21078.71 грн. - заборгованість за кредитом; 7988.82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13523.22 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 5205.81 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, а також судові витрати у розмірі - 1600,00 грн. Представник позивача за довіреністю Сафір Ф.О. - в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій на позові наполягав та не заперечував у постановленні заочного рішення. Відповідач [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], яка зареєстрована на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], в судове засідання не з'явилась. Про причини неявки суду не повідомила, заперечень до позову або заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала. Тому справу розглянуто у її, Відповідача, відсутність. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Згідно ч.1 ст.624 ЦК україни, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Викладені позивачем обставини справи підтверджується письмовими доказами справи наданими позивачем при подачі позову до суду, а саме: - розрахунком заборгованості за договором №б/н від 12.11.2014 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], заборгованість за яким станом 08.12.2016 року становить 47796.56 грн., яка складається з наступного: 21078.71 грн. - заборгованість за кредитом; 7988.82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13523.22 грн. - заборгованість за комісією та пенею за користування кредитом; 5205.81 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. - копією Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 12.11.2014 року, укладеної між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON]; - копією заяви Позичальника [PERSON] від 06.08.2008 р.; - копією Витягу з Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256; - копією паспорту та ІПН [PERSON] Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Оскільки Відповідач не виконує умови договору, вимога Позивача щодо стягнення з відповідача боргу у розмірі - 47796.56 грн., яка складається з наступного: 21078.71 грн. - заборгованість за кредитом; 7988.82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13523.22 грн. - заборгованість - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі. Одночасно позов у частині стягнення штрафів задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 21.10.2015 року (справа №6-2003цс15). Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України на Відповідача слід покласти понесені Позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі - 1600,00грн.

Outcome: partial