Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] селищної ради про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 21.11.2000 року [PERSON] селищною радою на підставі рішення [PERSON] селищної ради від 15.11.2000 року №261, він є власником житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: с.м.т. Новоайдар, Луганської області, вул. Гагаріна, 3. Згідно відомостям з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 06.12.2005 року, [PERSON] державною нотаріальною конторою до цього реєстру було внесено заборону на нерухоме майно - житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с.м.т. Новоайдар, вулиця Гагаріна, будинок 3, що належить [PERSON]. Підставою обтяження було повідомлення без номера, видане 29.03.1977 року [PERSON] районним відділенням "Сільгосптехніка". Дійсно, у 1977 році, коли позивач працював у [PERSON] відділенні підприємства "Сільгосптехніка", він брав позику у відділенні Держбанку СРСР через "Сільгосптехніку" у сумі 1500 рублів на будівництво будинку, але вказану позику позивач сплатив у 1985 році, що підтверджується надписом від 14.11.1985 року та печаткою підприємства на Повідомленні про видачу позики. Тобто зобов'язання, пов'язані з поверненням позики, позивач належним чином виконав ще у 1985 році, і тому заборона відчуження повинна була бути знята того ж року. Державне підприємство [PERSON] районне обєднання "Сільгосптехніка" ліквідовано, як виявилося, заборона відчуження з будинку позивача не була знята. Існування заборони на відчуження будинку перешкоджає позивачу у реалізації своїх прав на розпорядження власним майном. У звязку з вищевикладеним, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, що є захистом прав на користування та володіння майном. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надав письмову про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи Державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо позовних вимог суду не надала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.4), виданого 21.11.2000 року [PERSON] селищною радою на підставі рішення [PERSON] селищної ради від 15.11.2000 року №261 (а.с.5), [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: с.м.т. Новоайдар Луганської області, вул. Гагаріна, 3. Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано [PERSON] МДКПТІ 21.11.2000 року, запис №3767 в реєстровій книзі № 16, що підтверджується реєстраційним написом на правовстановлюючому документі (а.с.4 зворотна сторона). Згідно відомостям з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 06.12.2005 року [PERSON] державною нотаріальною конторою до цього реєстру було внесено заборону на нерухоме майно - житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с.м.т. Новоайдар, вулиця Гагаріна, будинок 3, що належить [PERSON] (а.с.6). Підставою обтяження було повідомлення без номера, видане 29.03.1977 року [PERSON] районним відділенням "Сільгосптехніка". Дійсно, у 1977 році, коли позивач працював у [PERSON] відділенні підприємства "Сільгосптехніка", він брав позику у відділенні Держбанку СРСР через "Сільгосптехніку" у сумі 1500 рублів на будівництво будинку, але вказану позику позивач сплатив у 1985 році, що підтверджується надписом від 14.11.1985 року та печаткою підприємства на Повідомленні про видачу позики (а.с.7). Тобто зобов'язання, пов'язані з поверненням позики, позивач належним чином виконав ще у 1985 році, і тому заборона відчуження повинна була бути знята того ж року. Державне підприємство [PERSON] районне обєднання "Сільгосптехніка" ліквідовано, відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.8), але заборона відчуження з будинку позивача не була знята. Існування заборони на відчуження будинку перешкоджає позивачу у реалізації своїх прав на розпорядження власним майном. Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Згідно до ст. 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", орган державної реєстрації прав, утворений Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", інформація з Державного реєстру прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надається у формі витягу, інформаційної довідки та виписки. Нотаріусом здійснюється надання інформації з Державного реєстру прав у формі витягу в результаті проведення державної реєстрації прав виключно під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивач [PERSON] обрав спосіб захисту своїх прав шляхом пред'явлення позовних вимог про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, який є обґрунтованим. Оскільки, на час розгляду справи, відповідно до вимог закону, заборону відчуження майна нотаріус, який наклав таку заборону, не знімає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.67 Постанови КМУ №703 від 22.06.201 року Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ст. 319 ЦК України,

Outcome: approved