Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись, що 28.12.2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк \~\~\~"ПриватБанк" і відповідачем [PERSON] у справі був укладений кредитний договір № K2X6A800000248, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 10296.75 доларів США на термін до 27.12.2012 року, а останній зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Зазначає, що позивач свої зобов'язання \~\~\~\~\~за договором виконав, а \~відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у \~звязку з чим станом на 07.07.2016 року рахується\~\~\~заборгованість у сумі 46224.93 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом \~\~- 8792.99 доларів США, заборгованість по \~\~\~відсотках за користування кредитом \~\~- 1149.57 доларів США, пеня - 36282.37 доларів США. Виконання зобов'язання за кредитним договором забезпечувалося укладеними з відповідачами [PERSON] та [PERSON] договорами поруки. Просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості в розмірі 9942.56 доларів США, що в еквіваленті становить 246973.19 грн., з яких: 8792.99 доларів США - заборгованість за кредитом, 1149.57 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Також просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь понесені у справі судові витрати. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, позивач свого представника у судове засідання не направив,\~ натомість надіслав заяву в якій просив розглянути справу у відсутності\~ свого представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи на разі неявки відповідача. Відповідачі, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, в судове засідання\~ не зявилися, про причину своєї неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності та заперечення на позов до суду не подали. За викладеного суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів \~\~\~\~в порядку заочного провадження, проти чого не заперечує позивач і що узгоджується з положеннями ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із настпуного. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] 28.12.2007 року був укладений кредитний договір № K2X6A800000248, за умовами якого (п. 71, 7.2, 7.3, 7.4) останньому було надано\~ кредит у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 10206.75 доларів США на наступні цілі: 10 000.00 доларів США - для купівлі автомобіля, у розмірі 6.75 доларів США - для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 200.00 доларів США - для сплати винагороди для надання фінансового інструменту, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0.75 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 2.00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та 0.60% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу. Кінцевий строк повернення кредиту за договором визначений датою - 27.12.2012 року. Повертати кредит позичальник відповідно до умов договору мав шляхом сплати з "20" по "25" число щомісяця 273.74 доларів США, що включало в себе погашення тіла кредиту, відсоттків за користування ним та встановлену договором грошову винагороду. Відповідно до умов договорів поруки, укладених 28.12.2007 року між ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та окремо [PERSON] і [PERSON], останні взяли на себе зобовязання відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе за кредитним договором зобовязань. На разі, [PERSON] взяті на себе за умовами кредитного договору зобовязання не виконує, погашення кредиту та відсотків за його користування у повному обсязі не проводить і що призвело до загальної суми заборгованості станом на 07.07.2016 року на загальну суму 46224.93 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом \~\~- 8792.99 доларів США, заборгованість по \~\~\~відсотках за користування кредитом \~\~- 1149.57 доларів США, пеня - 36282.37 доларів США. Позаяк вимогу про солідарне стягнення з відповідачів на свою користь заборгованості за кредитним договором позивач ставить лише у сумі 9942.56 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України становить 246973.19 грн.. Викладене підтверджується оглянутими в судовому засідання письмовими матеріалами справи, якими є: ? Розрахунок заборгованості за кредитним договором № K2X6A800000248 станом на 07.07.2016 року та курс валют; ? Кредитний договір № K2X6A800000248 від 28.12.2007 року, ? Договіра поруки\~ від 28.12.2007 року ? Заява [PERSON] на видачу готівки № 1 від 27.12.2007 року; ? Заява на видачу готівки\~ від 28.03.2008 року; ? Повідомлення кредитора на ім'я боржників від 03.08.2016 року про неналежне виконання кредитного договору; ? Реєстр поштових відправлень - рекомендованих листів від 11.08.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк"; ? Копії паспорті на імя відповідачів ? Довідка АА № 241170 про включення до ЄДРПОУ, Банківська ліцензія № 22 від 05.10.2011 року направо надання банківських послуг, визначених ст. 3 ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність", свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи позивача, сатут ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у\~ разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого\~ особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). За вимогами ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті\~ 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 526, 530, 553, 554,559, 612, 631, 1050,\~ 1054 ЦК України. Відповідного до ч. 2 ст. 1054 вказаного Кодексу, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 цього Кодексу визначає наслідки порушення договору позичальником: «…якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». За вимогами\~ ст. 526 ЦК України\~ зобов»язання\~ має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 530, 631 ЦК України, якщо у зобовязання встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк і закінчення останнього не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, а тому має нести відповідальність за невиконання його умов. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до положень ч.1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. При цьому законодавець визначив, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (чч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. На разі, як вбачається зі змісту наявних у матеріалах укладених 28.12.2007 року між позивачем та відповідачами у справі [PERSON] та [PERSON] договорів поруки останні діють до повного виконання зобовязань за кредитним договором, а тому на данйи час є чинними. Звідси, заявлені позивачем вимоги до вказаних у справі відповідачів у справі [PERSON] та [PERSON], є такими, що грунтуються на законі. Розрахунок заборгованості за кредитним договором,\~ який позивач долучив до матеріалів справи, містить інформацію щодо предмета доказування - наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, одержаний без будь-яких порушень порядку, встановленого законом, сумнівів у суду не викликає, а тому на\~ переконання суду є належним та допустимим доказом такої обставини. Так, відповідно до ст. ст. 57, 59 ЦПК України належними є докази, які місять інформацію щодо предмета доказування; суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідачі у справі не скористалися своїм процесуальним правом заперечувати проти доводів позову та подати з цього приводу відповідні докази, тоді як заявлені до них вимоги з огляду на надані останнім докази суд вважає обгрунтованими. Зважаючи, що у суду\~ не виникає\~ сумнівів щодо правомірності надання відповідачу\~ [PERSON] споживчого кредиту у іноземній валюті та з огляду на положення ч. 3 ст. 533 ЦК України,\~ суд вважає правомірною вимогу позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором саме в іноземній валюті і що узгоджується із положеннями п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а тому останній підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати\~\~ по оплаті судового збору в сумі 3704.60 грн. підлягають у відповідності до ст. 88 ЦПК України відшкодуванню за рахунок відповідачів\~ у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved