Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та АТ "Української охоронно - страхової компанії", про стягнення матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок пошкодження належного позивачу транспортного засобу, посилаючись на те, що 4 листопада 2014 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, в м. Одесі на перехресті вулиць Разумовського та Грушевського, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки "ВАЗ-2101", держномер 567-16 ОК, допустив порушення правил дорожнього руху, що встановлено постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2014 року, внаслідок чого сталося зіткнення з належним позивачу автомобілем марки «Ніссан», держномер ВН 0541 ВО, та транспортному засобу завдано механічних пошкоджень. Згідно полюса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відповідач [PERSON] мав сплатити позивачу франшизу у розмірі 1000 гривень, а відповідач АТ Українська охоронно страхова компанія відшкодувати завдані збитки, які згідно звіту експерта склали 13680,37 гривень, але з урахуванням ПДВ мали бути сплачені страховою компанією у розмірі 11298,81 гривень. Крім того позивач вважає, що йому була завдана моральна шкода, оскільки пошкодження належного йому автомобіля вплинуло на його життя, порушило повсякденний побут, тому просив стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. У судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги та остаточно просили стягнути з відповідача [PERSON] 1000 гривень франшизу за договором страхування, та 5000 гривень завдану моральну шкоду, з відповідача АТ Українська охоронно страхова компанія - 11298,81 гривень, збитки завдані належному позивачу автомобілю, згідно звіту експерта з урахуванням ПДВ, 600 гривень оплату роботи експерта по складенню звіту, та покласти у рівних частках на відповідачів судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що не вважав за необхідне добровільно сплатити позивачу франшизу у розмірі 1000 гривень, оскільки поліс щодо обов'язкового страхування був оформлений не на його ім'я, а придбаний разом з автомобілем, щодо моральної шкоди заперечував у повному обсязі, оскільки вважає, що моральної шкоди позивачу не завдав. Представник АТ "Української охоронно - страхової компанії" у судове засідання не зявився, надав заперечення до позову, в яких вказав, що позов було прийнято судом неправомірно, оскільки позов було подано представником, який не мав на те повноважень та не надано доказів щодо понесення витрат на правову допомогу. Інших пояснень заперечення не містять, окрім прохання розглянути справу без участі представника та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, його представника, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 981 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно ч. 1, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 221680, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 01.10.2013 року, автомобіль Нісан, держномер ВН 0541 ЕО, належить на праві власності [PERSON]. Згідно постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2014 року, [PERSON] було визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, зокрема 04.11.2014 року, о 19 годині 30 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ, держномер 567-16 ОК, виїжджаючи на перехрестя вулиць Разумовського та Грушевського у м. Одесі, у порушення п. 2.3 «а» Правил дорожнього руху, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, внаслідок чого, колесо, що відлетіло від вказаного транспортного засобу, допустило зіткнення з автомобілем марки Нісан, держномер ВН 0541 ВО, якому було завдано механічні ушкодження. Зазначена постанова набрала законної сили у встановленому законом порядку, крім того, свою винуватість у порушенні правил дорожнього руху підтвердив у судовому засіданні відповідач [PERSON] У судовому засіданні відповідачем [PERSON] були надані суду документи, з яких вбачається, що у 2013 році ним було змінене прізвище з «Кривий» на «Мальцев», але посвідчення водія він не змінював, тому у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді зазначене його прізвище [PERSON]. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 9709568 від 14.01.2014 року, який діяв до 13.01.2015 року, Акціонерне товариство «Українська охоронно - страхова компанія» та [PERSON] уклали договір страхування цивільно правової відповідальності перед третіми особами водія, який на відповідних правових підставах керуватиме автомобілем марки ВАЗ, держномер 567-16 ОК. У п. 5 зазначеного полісу вказано розмір франшизи у розмірі 1000 гривень, а п. 4 передбачає відшкодування шкоди, заподіяного майну у розмірі до 50000 гривень. Як вбачається зі звіту за № 717-11-14 від 24.11.2014 року, складеного оцінщиком [PERSON] /свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінщиків за № 8112 від 02.03.2010 року/, розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Нісан, держномер ВН 0541 ЕО, в результаті ДТП, станом на 24.11.2014 року складає 13680,73 гривень /тринадцять тисяч шістсот вісімдесят гривень 73 копійки/. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] 1000 гривень, тобто франшизи за договором страхування та часткового задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, яку, на підставі досліджених судом доказів у справі, можливо оцінити у 1000 гривень. Щодо позовних вимог до АТ «Українська охоронно страхова компанія» суд приходить до висновку про можливість їх задоволення у повному обсязі та стягненні на користь [PERSON] 11298,81 гривень та 600 гривень грошові кошти витрачені на проведення експертизи. Крім того, на підставі ст. ст. 79, 82, 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне наступним чином розподілити судові витрати: -стягнути з АТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 3410,4 гривень, понесені ним на підставі договору про надання правової допомоги, укладеним з адвокатом [PERSON] та які підтверджуються квитанціями про оплату, засвідченими зазначеним адвокатом. -стягнути у рівних частках з відповідачів [PERSON] та АТ «Українська охоронно страхова компанія» судовий збір у розмірі 487,2 гривень на користь держави.

Outcome: partial