Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

29 червня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 11.03.2014 року між ним та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 12218,02 гривень у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ "КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязався своєчасно повертати кредит, відповідно до умов договору та умов кредитування. Дотепер відповідач свої обовязки не виконав, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 11.06.2017 року складає 30388,50 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надав, тому справу розглянуто на підставі наданих позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Суд встановив, що 11.03.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.5). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ "КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання Генеральної угоди, тобто 11.03.2014 року. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, тобто зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає банку гроші (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта та третіх осіб в рахунок невиконаних зобовязань перед банком. Відповідач зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 11.06.2017 року, згідно розрахунку позивача, утворилася заборгованість в сумі 30388,50 гривень, яка складається з: 10424,19 гривень заборгованість за кредитом; 5631,78 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 13342,72 гривень заборгованість за пенею та комісією; 989,81 гривень штраф відповідно до п 2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обовязки, встановлені Генеральною угодою між ним та банком, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні наведеної норми, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, у заявлений позивачем спосіб. Згідно вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved