Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

10 березня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МРІЯ ЦЕНТР» звернулося до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що 10 травня 2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір оренди землі - земельної ділянки, площею 0, 93 га, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, терміном на п»ять років, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 грудня 2009 р. Зазначеним договором передбачено, що орендар має переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий термін. Позивач добросовісно, належним чином виконував свої обов»язки за договором та більш як за місяць до спливу строку його дії, тобто до 10 грудня 2014 р., двічі, а саме 04 березня та 07 серпня 2014 року направив [PERSON] лист повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на оренду земельної ділянки з проектом додаткової угоди. На момент закінчення строку дії договору оренди землі та після спливу такого, позивач користувався земельною ділянкою належною [PERSON], таку обробляв, за що вносив орендну плату, оскільки орендодавець у визначений законом строк - протягом місяця з моменту отримання, так і не направив жодної відповіді на листи повідомлення ТОВ «Мрія Центр» та жодним іншим чином не повідомив позивача про прийняте ним рішення щодо поновлення договору оренди землі, в тому числі про наявність своїх заперечень, які міг направити позивачу у місячний термін після закінчення строку дії договору. Така пасивна поведінка відповідача була сприйнята як визнання [PERSON] саме за ТОВ «Мрія Центр» переважного права на поновлення договору оренди та його незаперечення проти продовження між сторонами договірних відносин щодо оренди землі. Проте, як стало відомо позивачу, 01 червня 2015 року [PERSON] уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія» договір оренди землі, щодо належної на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки, площею 0, 93 га., право оренди згідно якого було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А тому, позивач такі дії відповідачів розцінює як порушення переважного права ТОВ «Мрія Центр» на поновлення договору оренди землі від 10.05.2009 р., оскільки ним було повністю дотримано вимог ч. 1-5, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». В зв»язку з чим, просив суд визнати недійсним договір оренди землі - земельної ділянки, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, площею 0, 93 га, кадастровий номер [NUMBER], укладений 01 червня 2015 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія»; визнати поновленим на той самий строк та на таких самих умовах договір оренди земельної ділянки площею 0, 93 га, кадастровий номер [NUMBER] від 10 травня 2009 року, який уклали між собою товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» (ідентифікаційний код 14040434) та [PERSON], який був зареєстрований 10 грудня 2009 року у Борщівському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». Провадження у справі було відкрито 12 квітня 2017 року. 23 травня 2017 року постановлено заочне рішення, яке було скасовано на підставі ухвали Борщівського районного суду 20 червня 2017 р. 29 вересня 2017 року представник ТОВ «Мрія Центр» звернувся із заявою про зміну предмета позову, в якій просить пункт 1 прохальної частини змінити та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, площею 0, 97 га, кадастровий номер [NUMBER], який 20.04.2017 року, уклали між собою [PERSON] та ТОВ «Борщівська аграрна компанія», вказуючи, що договір оренди землі, укладений між відповідачами у справі та визнання недійсним якого було предметом позову розірваний і таке розірвання зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідачі 20 квітня 2017 року уклали між собою новий договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 червня 2017 року. Ухвалою суду від 05 березня 2018 року провадження у справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2017 року та ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 22 листопада 2017 року у справі № 594/376/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» до [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія» про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим. Ухвалою суду від 21 травня 2018 року провадження в справі поновлено. Представник позивача - адвокат [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, до суду подала письмову заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з»явився. У письмових запереченнях наданих до суду просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що жодних листів-повідомлень від ТОВ «Мрія Центр» з пропозицією поновлення договору оренди землі з додатковою угодою ні в 2014 році, ні в 2015 році не отримував. ТОВ «Мрія Центр» жодного разу не зверталось до нього з пропозицією продовження дії договору оренди землі ні в усному, ні в письмовому вигляді, ні під час дії договору оренди, ні після спливу його строку, тому він через півроку після закінчення строку дії попереднього договору оренди, 01 червня 2015 року уклав договір оренди своєї земельної ділянки з ТОВ «Борщівська аграрна компанія». Представник відповідача ТОВ «Борщівська аграрна компанія» - адвокат Демчишен А.В. на розгляд справи не з'явився, у поданому відзиві на позов, зазначив, що позов не визнає, в задоволенні такого просив відмовити, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів повідомлення орендодавця в порядку, визначеному ч.ч. 2 - 5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Також не підтверджена належними і допустимими доказами обставина використання земельної ділянки позивачем після спливу строку договору оренди, позивач також не звернувся до власника землі протягом місяця після спливу строку дії договору з пропозицією укласти додаткову угоду, тому відсутнє порушення переважного права позивача на поновлення договору. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 33 закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Як встановлено судом, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 05 лютого 2002 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 93 га, розташована на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10 травня 2009 року між позивачем - ТОВ «Мрія Центр», як орендарем, та [PERSON] як орендодавцем, було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на п'ять років, починаючи від дня його державної реєстрації, яка була здійснена 10 грудня 2009 року. Згідно з пунктом 8 указаного договору оренди орендар має переважне право на його поновлення на новий строк. За пунктом 9 цього договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 384,74 грн. в грошовій формі, або в натуральній формі 5 ц зерна щорічно. Зазначені обставини сторонами не оспорювалися, а тому, суд визнає їх встановленими та такими, що додаткового доказування не потребують.по справі судом встановлені наступні обставини і відповідні до них правовідносини. Крім того, встановлено, що 01 червня 2015 року між відповідачами було укладено договір оренди земельної ділянки, належної [PERSON] (кадастровий номер [NUMBER]), який зареєстровано 08 липня 2015 р., а 20 квітня 2017 року відповідачами було укладено між собою новий договір оренди земельної ділянки належної [PERSON] (кадастровий номер [NUMBER]), який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 червня 2017 року, що відповідачами не оспорювалось, в ході судового розгляду встановлено на підставі даних інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Так, відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (вирішення питання щодо поновлення договору оренди), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що в разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Таким чином реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні попереднім орендарем процедури повідомлення про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Такі ж висновки викладені в постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі №6-10цс15, 18.03.2015 року в справі №6-4цс15, 15.04.2015 року в справі №6-55цс15, 23.03.2016 року в справі №6-146цс16, 13.04.2016 року в справі №6-2027цс15, 23.11.2016 року в справі №6-2540цс16, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Аналогічний висновок зроблений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17. На підтвердження виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» позивач надав суду копії листів-повідомлень від 04.03.2014 року №192 та від 07.08.2014 року №150 з проектом додаткової угоди, стверджуючи, що такими листами позивач двічі повідомляв відповідача [PERSON] про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк. При цьому, стороною позивача даних, які б стверджували ті обставини, що при виготовлені та відправлені таких листів було дотримано вимог щодо їх реєстрації та відправки, надано не було. Так, позивачем не була проведена реєстрація даних листів, про що свідчить відсутність реєстраційного індексу та відповідного порядкового номера вихідної кореспонденції на листах. Зазначені обставини не дають можливості суду переконатися, що такі листи-повідомлення дійсно були складені та підписані 04 березня та 06 серпня 2014 року, а відправлені 05 березня та 07 серпня 2014 року, як стверджував представник позивача. Надані позивачем списки №№ 100110-100509(120), 101-200 на відправлення простих поштових відправлень по Україні, в яких зазначено прізвище відповідача [PERSON], суд не приймає як допустимий доказ належного повідомлення позивачем відповідача [PERSON] про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди, оскільки в даних списках не вказано, з якого саме відділення поштового зв'язку відправлені документи, зазначені в списках, а також посада та ім'я працівника поштового зв'язку, який їх прийняв. Поштовий штемпель, наявний на списках, нечіткий, не містить назви поштового відділення. Як слідує з листів Тернопільської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 23.08.2017 року №301-31/1-455 від 21.09.2017 року № 301-31/1-517 в березні та серпні 2014 року згруповані поштові відправлення для пересилання (списком) в поступленні до ВПЗ Оришківці ТД ПАТ «Укрпошта» не значаться. Надати інформацію про відправлення за 07.08.2014 року - четвер неможливо, оскільки цей день у даному відділенні поштового зв'язку був вихідним. Згідно доданого до матеріалів справи представником відповідача висновку експерта №1.1-389/17 від 23.01.2018 року, відбиток календарного штампу поштового відділення у списку №100110-100509(120) на відправлення простих поштових відправлень по Україні від 05.03.2014 року нанесений не в період часу яким він датований, а в період з листопада 2014 року по жовтень 2017 року, із врахуванням запропонованих масивів документів, включаючи 2015, 2016 роки. Відбиток календарного штампу поштового відділення у списку №101-200 на відправлення простих поштових відправлень по Україні від 07.08.2014 року нанесений не в період часу яким він датований, а в період з листопада 2014 року по жовтень 2017 року, із врахуванням запропонованих масивів документів, включаючи 2015, 2016 роки. Підпис від імені директора ТОВ «Мрія центр» Захарківа Я.П. в реквізитах списку №100110-100509(125) на відправлення простих поштових відправлень по Україні виконаний шляхом тиснення за допомогою кліше (факсиміле). Порядок надання послуг поштового зв'язку встановлено Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (далі Правила), якими складання списків на відправлення простих поштових відправлень по Україні та проставлення на таких списках підпису працівника поштового зв'язку та відбитку штемпеля не передбачено. Так, абзацом 8 п.2 Правил визначено, що згруповані поштові відправлення, поштові перекази, це внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази, кількість яких становить п'ять і більше, що одночасно передаються для пересилання одним відправником. Абзацом 25 п.2 Правил визначено, що реєстроване поштове відправлення, це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. При цьому, суд приймає до уваги твердження відповідача [PERSON], викладені ним у поданих суду письмових запереченнях проти позову, щодо неотримання зазначених листів та необізнаність із намірами позивача скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Суд також враховує, що за таких обставин відповідач [PERSON], який позбавлений можливості довести належними і допустимими доказами, а саме інформацією відповідного поштового відділення зв'язку, факт неотримання від позивача вищезазначених листів-повідомлень з додатковою угодою. Разом з тим, ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановлено обов'язок орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. В цьому випадку під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідного листа-повідомлення орендодавцю, а й отримання ним даного листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, що відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі № 6-10цс15, від 13.04.2016 року в справі за № 6-2988цс15. Тому суд вважає, що позивачем не спростовано твердження відповідача [PERSON], в поданих ним письмових запереченнях проти позову про неотримання ним листів-повідомлень позивача щодо поновлення договору оренди землі. На підставі чого можна дійти висновку, що позивач у встановлений законом та договором строк, а саме не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, до відповідача [PERSON] з приводу поновлення дії договору не звертався. Поряд з тим, позивач стверджує, що після закінчення договору оренди продовжив користуватися земельною ділянкою відповідача та сплатив йому орендну плату за 2015 рік, що підтверджує копією відомості з виплати орендної плати, договором на надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки №01/04/2015-16/ОГ від 01.04.2015 року, укладеним із ТОВ «Райз М», актом розподілу земельних ділянок по посівних площах на території Циганської сільської ради Борщівського району від 02.04.2015 року, який є додатком до даного договору, актами виконаних робіт із додатками до них за травень-серпень, жовтень 2015 року, даними форм статистичної звітності № 4-сг, № 29-сг щодо посівних площ сільськогосподарських культур під урожай 2015 року, підсумків збору врожаю на 1 грудня 2015 року на території Борщівського району Тернопільської області. Проте, такі докази містять загальні цифри без інформації щодо конкретної земельної ділянки відповідача. Факт користування позивачем земельною ділянкою відповідача [PERSON] у 2015 році не підтверджується і актом розподілу земельних ділянок по посівних площах від 02.04.2015 року, згідно якого земельну ділянку відповідача під кадастровим номером [NUMBER] віднесено до поля № TY12,оскільки позивачем не надано суду документ, яким визначено загальну площу цього поля та перелік усіх земельних ділянок із зазначенням їхнього розміру, які віднесені до поля №TY12. Крім того, подані позивачем докази стосуються лише використання землі з квітня 2015 року, а доказів користування спірною земельною ділянкою на час закінчення договору оренди землі із [PERSON], тобто станом на грудень 2014 року, позивач не подав. Доводи ТОВ "Мрія Центр" щодо виплати відповідачу у 2015 році орендної плати не заслуговують на увагу, оскільки виплата здійснювалася за користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди від 10.05.2009 року, а також після укладення договору оренди з ТзОВ «Борщівська аграрна компанія». Крім того, частинами восьмою та дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами в місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Отже, ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановлено обов'язкову вимогу укладання додаткової угоди, навіть за умови поновлення дії договору на підставі частини 6 даної статті. Виходячи з положень ст.638 ЦК України, ст.ст.125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Однак, позивач маючи достатньо часу до дня укладення оспорюваного договору оренди землі (01.06.2015 року) не вчинив жодних дій щодо укладення з власником земельної ділянки - [PERSON], додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, не провів її державної реєстрації. При цьому, суду доказів відмови чи зволікання відповідача [PERSON]в укладенні такої додаткової угоди позивачем надано не було. Враховуючи викладене суд вважає, що при вищенаведених встановлених судом обставинах, а саме не надіслання позивачем відповідачу [PERSON]листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди та не укладення позивачем з відповідачем додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у встановлений законом строк за відсутності доказів зволікання [PERSON]в укладенні додаткової угоди, свідчить про відсутність у позивача правових підстав для користування земельною ділянкою відповідача після закінчення строку договору оренди. Таким чином відповідач [PERSON]як на момент закінчення строку договору оренди землі, укладеного з позивачем, так і на час укладення оспорюваного договору оренди землі мав правові підстави вважати, що договір оренди землі, укладений ним з ТОВ «Мрія Центр», припинений 10.12.2014 року у зв'язку із закінченням строку його дії і ТОВ «Мрія Центр» на власний розсуд розпорядилось своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, тобто не скористалось ним. А тому, суд приходить до висновку, що з підстав наведених вище [PERSON]не зобов'язаний був протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі направляти позивачу листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору. За встановлених судом обставин, аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що повідомив [PERSON]орендодавця про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди, отримання орендодавцем такого повідомлення, а тому, суд вважає, що порушення переважного права позивача на укладення договору оренди землі з власником земельної ділянки - відповідачем [PERSON] на новий строк не було доведено, в зв»язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст. 3, 317, 626, 627, 777, 792 ЦК України, ст.124 ЗК України, ст.33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції Закону України від 17.02.2011 року № 3038-У1),

Outcome: dismissed