Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

04.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.02.2012 о 13год. 35 хв. в смт. Чабани відбулася дорожньо - транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль ( TOYOTA COROLLA, державний номер [NUMBER]). Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області №3-531/12 було встановлено, що на перехресті вул. Ватутіна та вул. Машинобудівників в смт. Чабани Київської області гр. [PERSON], керуючи автомобілем MAZDA 3 д/н [NUMBER] порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, здійснивши адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, в результаті зіткнення гр. [PERSON] заподіяв механічні пошкодження автомобілю позивача. На підтвердження ДТП є довідка №8961316. Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальну шкоду у розмірі 45 792,00 грн. Завдану матеріальну шкоду відповідно до наявності у гр. [PERSON] полісу обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА6102947, виданий ПрАТ «Український страховий дім», повинно бути виплачено ПрАТ «Український страховий дім» у строк не пізніше 90 днів з дня повідомлення про ДТП (відповідно до ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Строк виплати відшкодування минув ще 02.07.2012 року. Відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування лише частково, а саме у розмірі 9535, 75 грн. Разом з тим, своїми діями відповідач завдав позивачу моральної шкоди. У зв'язку з викладеним позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути на його користь 36 256, 25 грн. страхового відшкодування та 5000 грн. моральної шкоди. В судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві зазначив, що у випадку його неявки просить суд провести розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 07.02.2012 о 13год. 35 хв. в смт. Чабани відбулася дорожньо - транспортна пригода, за участю автомобіля MAZDA 3 д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля TOYOTA COROLLA, державний номер [NUMBER], належний [PERSON] Згідно з постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.02.2012 року [PERSON] було визнано винним у скоєні ДТП, яка відповідно до ст.61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню (а.с. 5). Обов'язкова цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «Український страховий дім»(а.с. 6-7). Внаслідок ДТП позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 45 792,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт, рахунком - фактурою та товарним чеком (а.с. 8-10). Відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування лише частково. Так, 11 грудня 2012 року на його картковий рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк» була зарахована сума страхового відшкодування згідно полісу № АА/6102947 у розмірі 9535, 75 грн., що підтверджується випискою по рахунку, виданою Печерською філією ПАТ КБ «Приватбанк»(а.с. 11). На неодноразові заяви, які направлялися до голови правління ПрАт «Український страховий дім» з проханням виплатити страхове відшкодування в повному обсязі, жодної відповіді не надійшло. Відповідно до положень ст.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими Законами України і нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Враховуючи обставини справи та надані позивачем докази, суд вважає, що заявлені вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди судом встановлено, що ч. 2 ст.23 ЦК України визначає, у чому полягає моральна шкода. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до абзацу 2 п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов'язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом. Статтями 23, 26, 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування моральної шкоди потерпілому - фізичній особі у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Доказів наявності обставин, передбачених вищенаведеними положеннями Закону, судом не встановлено. У зв'язку із цим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не було надано суду доказів щодо спростування позовних вимог позивача, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 362 грн. 57 коп. за вимоги майнового характеру.

Outcome: partial