Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки : [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 30.07.2010 року перебувала в шлюбі з відповідачем від якого народилося неповнолітня дочка [PERSON],[INFO]. 30.06.2015 року рішенням Сарненського районного суду Рівненської області шлюб між сторонами розірвано, з червня 2013 року сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач життям дочки не цікавився, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні. У березні 2016 року [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей Сарненської РДА з бажанням розпочати спілкування з дитиною, внаслідок чого отримав розпорядження голови Сарненської РДА, яким було визначено порядок побачень з донькою лише 2 години щотижнево, однак, відповідач навідався до дитини за місцем її проживання лише один раз, після чого знову припинив спілкування з нею. Дитина батька не пам'ятає, оскільки не спілкується з ним. На даний час вони проживають з іншим чоловіком, дитині забезпечені хороші умови, називає його батьком. В судове засідання позивач не з'явилася, письмовою заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті. Представник третьої особи - служби у справах дітей Сарненської РДА Гаврилюк Р.Б. письмовою заявою позов підтримав, справу просив розглянути без представника третьої особи. Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.3 Конвенції ООН " Про права дитини " від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " : ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], виданого 13.03.2012 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Рішенням Сарненського районного суду від 30.06.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 13.07.2015 року. (а.с.9). Згідно свідоцтва про зміну імені [NUMBER] виданого 05.08.2015 року [PERSON], [INFO] 05.08.2015 року змінив прізвище на [PERSON] (а.с.6). Із висновку органу опіки і піклування Сарненської РДА від 04.07.2017 року (а.с.10-13), встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов"язків по утриманню і вихованню [PERSON], [INFO], а тому в інтересах дитини необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав. Згідно характеристики виданої Сарненською міською радою [PERSON] зарекомендувала себе з хорошої сторони (а.с.15). Згідно акту №72 обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 31.05.2017 року (а.с.16) встановлено, дитина проживає разом з позивачем, умови проживання задовільні, дитина забезпечені усім необхідним. Згідно характеристики виданої Сарненською міською радою [PERSON] зарекомендував себе з хорошої сторони (а.с.18). Згідно довідки дошкільного навчального закладу комбінованого типу ясла-садок №8 «Веселка» Сарненської міської ради встановлено, що [PERSON] відвідує ДНЗ №8 «Веселка», батько дитини за період відвідування дитиною закладу не навідував дитину в садку, не спілкувався з вихователями, не забирав дитину додому, на батьківські збори, дні відкритих дверей,святкові ранки не являвся і участі у житті закладу не приймав. (а.с.19). Згідно психолого-педагогічної характеристики на [PERSON], [INFO] дівчинку виховує мама та вітчим. (а.с. 20). Згідно довідки виданої Сарненським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області за виконавчим листом №572/2068/15-ц [PERSON] зобов'язаний до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно, заборгованість станом на 20.04.2017 року становить 11992,08грн. Судом із досліджених доказів достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] аліментів на дитину не сплачує, не спілкується і не бачиться з дитиною, так як не відвідує їх ні за місцем проживання, ні за місцем навчання, тобто свідомо не виконує батьківські обов"язки щодо дитини, так як не бажає піклуватись про неї та забезпечувати їх умовами необхідними для життя, розвитку, приймати участь у її вихованні. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і законним, так як [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню і вихованню неповнолітньої дитини, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача 640грн. сплаченого судового збору

Outcome: approved