Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/ або проживають у квартирі (предмет іпотеки) розташований за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Відповідно до п.11 укладеного договору № HAR0GL01270040 від 11.10.2007 р. банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 33 567, 12 доларів США строком до 10.10.2022 р. Відповідачка зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки в порядку, встановлегим кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПриватБанком та [PERSON] 12.10.2007 р. було укладено договір іпотеки № HAR0GL01270040, згідно з п. 33.3 якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 80,30 кв.м., житловою площею 51,50 кв. м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно на праві власності належить відповідачці на підставі договору купівлі-продажу. Свої зобов'яання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит в розмірі, передбаченому умовами договору. Крім того, позивач посилається на те, що відповідачка своєчасно не надала банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору тобто не уиконала зобов'язань за кредитним договором. ПАТ КБ «ПриватБанк» звепнувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки Враховуючи той факт, що відповідачем порушені умови кредитного договору щодо сплати грошових коштів по зобов'язанню, просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 42995,38 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.07.2012р. складає 360959,76грн., звернути стягнення на предмет іпотеки -квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки та виселити [PERSON] з зазначеної квартири, а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3219 грн. У судовому засіданні представник позивача Катеринюк В.В. уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову просить відмовити, оскільки [PERSON] була співробітником ПАТ КБ "ПриватБанку"та працювала на посаді провідного фінансового менеджера з продажу послуг клієнтам малого і середнього бізнесу -заступника керівника відділення,отримала кредит на пільгових умовах, після її звільнення ПАТ КБ "ПриватБанк"не змінював відсоткову ставку кредиту, крім того, маючи спеціальну економічну освіту, працюючи у фінансовій установі, могла передбачити зміну офіційного курсу гривні до долару США. Представник відповідачки [PERSON] -[PERSON] позов не визнав, та підтримав зустрічний позов, просив розірвати кредитний договір, посилаючись на те, що в момент укладення договору сторони виходили з того,що така зміна обставин не настане,а саме: позичальник сподівався на стабільну ситуацію на валютному ринку,не міг усунути виникнення світової фінансової кризи. Зміна обставин за договором у бік значного зростання курсу іноземної валюти є істотною, якби ці обставини можливо було передбачити, позивач би уклав договір на інших умовах ,скористався б кредитуванням у національній валюті, також істотним вважає той факт,що станом на дату укладання договору вартість предмета іпотеки в будь-якому випадку покривала повністю суму заборгованості, на даний час не покриває, у зв'язку з чим просить розірвати кредитний договір. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Встановлено, що 11.10.2007р. [PERSON] уклала договір № №HAR0GL01270040 та додаткову угоду № 1 від 21.07.2010р., відповідно до умов якого отримала кредитні кошти у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 26778доларів США з кінцевим терміном повернення 10.10.2022р. включно на наступні цілі: 25000 дол.США на придбання квартири, 1778дол.США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.1, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,03% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту, щомісячної сплати комісії за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 0% від суми виданого кредиту. Періодом сплати вважати період з 06 по 10 число кожного місяця. Позичальник повинен надавати щомісяця в період сплати кошти у сумі 398,53дол. США згідно Графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (а.с.109). Відповідно до п.4.1 зазначеного кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п.2.2.2.,2.2.3 даного Договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. Відповідно до п.5.4 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30днів, у зв'язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250грн., а також 5% від суми позову( а.с.18-19). Погашення кредиту провадиться у строки відповідно до графіка погашення кредиту. У разі порушення вищевказаних термінів, передбачених графіком погашення заборгованості на 120 календарних днів -позичальник зобов'язаний повернути суму кредиту,відсотків,винагороди,пені в повному обсязі в останній день місяця,в якому сталося порушення термінів оплати на 120 календарних днів(а.с.109). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку сума заборгованості [PERSON] станом на 03.07.2012р. становить 42995,38долларів США, яка складається: 29909,46 доларів США -заборгованість за кредитом; 2443,24доларів США -заборгованість по процентам за користування кредитом; 6110,89долларів США -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 31,29долларів США -штраф фіксована частина, 2149,77 долларів США- штраф процентова складова. ( а.с.102-104). В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 80,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2007р., обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 141400грн. (а.с.20-22). Відповідно до п.6.3 кредитного договору всі види платежів ( за винятком кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, неустойки), що вносяться позичальником за даним договором є відсотками в розумінні ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено , що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства.. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За частинами 1,3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку"у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення на стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Банком була направлена позичальнику Вимога про усунення порушення, у якій повідомлялась заборгованість позичальника та намір банку на звернення стягнення на нерухоме майно, але вимоги банку не виконані, заборгованість не погашена( а.с.20,21). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Відповідно до вимог ст. 106 Житлового Кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Згідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку", п. 43 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предмет іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також у відповідності до ч. 11 ст. 40 Закону України "Про іпотеку"- звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Що стосується зустрічного позову щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу , суд враховує положення ч.2 ст. 652ЦКУкраїни і виходить з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. саме по собі зростання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору,оскільки стосується обох сторін договору,й позичальник при належній завбачливості міг виходити з динаміки зміни курсів валюті з моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації,передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. З додаткової угоди №1 до кредитного договору № HAR0GL01270040 від 11.10.2007р. вбачається, що вона була укладена 21 липня 2010р. на підставі особистого волевиявлення [PERSON] (а.с.109),та згідно з умовами якого отримала кредит у іноземній валюті -доларах США. Згідно офіційного розпорядження Національного Банку України станом на 21.07.2010р. було встановлено наступний курс валют: 789,8грн. за 100доларів США. Таким чином зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Оскільки відповідачка у встановлений договором строк не сплатила суму кредиту, проценти за користування грошовими коштами, тобто не виконала зобов'язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, а тому повинна нести передбачену договором і діючим законодавством відповідальність за неналежне виконання грошових зобов'язань. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved