Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

11 вересня 2020 року (за інформацією про відправлення) представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. звернувся до Яготинського районного суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що від 06.10.2011 відповідач звернулася до позивача із заявою з метою отримання банківських послуг. При підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг (далі - Договір від 06.10.2011). Відповідач повністю проінформована про умови кредитування у позивача, що діяли станом на момент підписання заяви та які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надано у користування кредитну картку номера та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про їх отримання. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 5800,00 грн на підставі п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору від 06.10.2011. Позивач свої зобов`язання за Договором від 06.10.2011 виконав повністю. З 01.03.2019 впроваджені зміни Умов в частині нарахування відсотків, а саме, відповідно до п. 2.1.1.2.12 Договору від 06.10.2011 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84 % - для картки «Універсальна голд». У порушення ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та Умов Договору від 06.10.2011 відповідач зобов`язання за цим договором не виконала та ухиляється від їх виконання, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.08.2020 у розмірі 13865,01 грн, з яких, 9662,88 грн - за тілом кредиту, в тому числі 9662,88 грн - за простроченим тілом кредиту, 4152,13 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 50,00 грн - пеня, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у зазначеному розмірі та сплачені судові витрати. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 13.10.2020 справу передано за підсудністю до Згурівського районного суду Київської області. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 17.12.2020 клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику осіб задоволено частково. У судове засідання сторони повторно не з`явилися про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, відповідач - за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила, копію позовної заяви з додатками отримала, своїх заперечень та відзиву на позов не подала. Представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів, позов підтримує повністю. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 06.10.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої відповідач оформила ощадкнижку (депозит). У графі «Зазначте бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/GOLD» інформація відсутня. Анкета-заява від 06.10.2011 не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору, а також на умовах, обумовлених у позові (а.с.13, 45-46 - копії анкети-заяви та Статуту). На підтвердження погодження умов договору АТ КБ "ПриватБанк" надано до матеріалів позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", а саме "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", Універсальна,55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTRACT", "Універсальна GOLD", витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.14), розрахунок заборгованості (а.с.5-10), виписку по рахунку (а.с.47-51). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за зазначеним Договором станом на 31.08.2020 у розмірі 13865,01 грн, з яких, 9662,88 грн - за тілом кредиту, в тому числі 9662,88 грн - за простроченим тілом кредиту, 4152,13 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 50,00 грн - пеня. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. В силу ч.ч. 1,2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойко. При цьому положеннями ст. 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порядку ч. 2, ч. 4 та ч. 8 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зроблений правовий висновок, за яким без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічні висновки викладені, зокрема і в Постановах Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 207/2952/17, від 26 серпня 2020 року у справі № 766/19614/18 та ін., що свідчить про усталену судову практику. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін, і оформлений у формулярах або інших стандартних формах. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Анкета-заява від 06.10.2011 містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування, зокрема строку повернення грошових коштів, розміру відсотків за користування кредитними коштами та порядку нарахування пені. Отже у задоволенні вимог позову про стягнення нарахованої позивачем пені у розмірі 50,00 грн необхідно відмовити у зв`язку із недоведеністю підстав позову у відповідній частині, оскільки сторонами відповідні умови договору не узгоджені. Такі висновки узгоджуються і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до громадянина про стягнення боргу за кредитним договором від 18 лютого 2011 року, де Велика Палата, скасовуючи рішення судів в частині стягнення процентів та пені і ухвалюючи нове рішення про відмову в позові в цій частині, вказала, що відсутність в анкеті-заяві домовленості про сплату процентів і неустойки не дає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК Україниз урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже розрахунок заборгованості та виписка по рахунку є неналежними доказами, оскільки вони містять інформацію щодо нарахованого розміру заборгованості з урахуванням періоду використання та повернення грошових коштів позичальником, що безпосередньо стосується предмета спору. Разом з тим із розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що заборгованість позивачем нараховувалась з урахуванням відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, які позивачу були нараховані безпідставно. З урахуванням наведеного під час розрахунку заборгованості слід враховувати лише фактично використані та повернуті позичальником кошти банку. Із наданої позивачем довідки, вбачається, що старт карткового рахунку за договором б/н (дата укладення не зазначена), оформленого на [PERSON] ,- 05.05.2014. Перша кредитна картка видана за договором б/н (дата укладення не зазначена) також 05.05.2014 (а.с.11, 12). Заборгованість за тілом кредиту станом на 31.05.2015 складала 5794,66 грн. Із наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що в період із 01.06.2015 по 31.08.2020 відповідач не витрачала кредитних коштів взагалі. Проте за цей період погасила заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5183,25 грн, за простроченим тілом кредиту - 9592,82 грн, а всього 14776,07 грн. Відповідно до цього розрахунку також вбачається, що тіло кредиту штучно збільшувалось за рахунок включення у його розмір інших складових вартості кредиту. Таким чином відповідачем було внесено на погашення заборгованості на більше, ніж витрачено, тому наявність заборгованості є не підтвердженою. Хоча із виписки по рахунку вбачається, що у зазначений період проводились відповідні операції з використанням кредитної картки [NUMBER] , термін дії якої закінчився, та у подальшому була видана інша кредитна картка 22.11.2017. Відтак інформація, зазначена у цьому документі суперечить іншим доказам. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю, оскільки в судовому засіданні позивач не довів існування між сторонами саме кредитних правовідносин на умовах, зазначених у позові, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком. При цьому суд враховує, що уповноважений представник позивача просить розглянути справу за наявними матеріалами, а висновки суду не можуть грунтуватися на припущеннях. Судові витрати покласти на позивача у зв`язку із відмовою у позові (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed