Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 26 березня 2015 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 18.10.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір № б/н , відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 31.12.2014 р., складає 32722,25 гривень. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 18.10.2011 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № б/н , відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 9 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразив свою згоду. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 18 жовтня 2011 року, складає 32722,25 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає -21258,14 гривень; - заборгованість по відсоткам за кредитом складають -9329,72 гривень; - заборгованість по комісії складає - 100.00 гривень; - штраф (фіксована частина) складає - 500.00 гривень; - штраф (процентна складова) складає 1534,39 гривень. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON] включив - штраф у розмірі : фіксована частина- 500,00 гривень, процентна складова - 1534,39 гривень. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг,- кредитного при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язався сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с. 28 ). Оскільки позичальник [PERSON] порушив строки платежів за зобов'язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 26 березня 2015 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинен відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф: фіксована частина -500,00 грн. та процентна складова - 1534,39 грн., що разом складає 2034,39 грн. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором від 18 жовтня 2011 року року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 32722,25 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобов'язання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 31.12.2014 р., мав прострочену заборгованість за кредитом - 32722,25 гривень, з яких: -заборгованість за кредитом складає -21258,14 гривень; -заборгованість по відсоткам за кредитом складають -9329,72 гривень; -заборгованість по комісії складає - 100,00 гривень; - штраф (складова частина) - 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) складає - 1534,39 гривен. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам, неустойки (штрафу) у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню, шляхом стягнення суми заборгованості, процентів, пені та інш. з відповідача в сумі 32722,25 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі - 327,22 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 32722,25 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 327,22 гривень (1% від 32722,25 гривень), які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON].

Outcome: approved