Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

30.12.2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він є власником земельної ділянки, площею 8,71 га, розташованої на території КСП "Ставки" Краснолиманського району Донецької області. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом серії ІІІ-ДН №143939 від 09.11.2000 року, виданим на підставі рішення ліквідаційної комісії КСП "Ставки" Лиманського району Донецької області від 23.03.2000 року, кадастровий номер земельної ділянки 1413300000:06:000:1092. Однак, у зазначеному документі його прізвище зазначено як " [PERSON] ", у той час як відповідно до документів, що посвідчують особу заявника, його прізвище " [PERSON] ". Заявник звернувся з питання про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, однак, отримав відмову. Через допущену помилку в написанні прізвища заявника він позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном. Діючим законодавством не передбачено внесення змін до державних актів. Тому заявник звернувся до суду та просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що суду надав відповідну заяву (а.с.17). Представник заінтересованої особи - Лиманської міської ради Донецької області, за довіреністю Шуляченко І.О., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій просила розглянути справу без ї їучасті, рішення ухвалити до вимог чинного законодавства (а.с. 15). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку площею 8,71 га, розташованої на території КСП "Ставки" Краснолиманського району Донецької області. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом серії ІІІ-ДН №143939 від 09.11.2000 року, виданим на підставі рішення ліквідаційної комісії КСП "Ставки" Лиманського району Донецької області від 23.03.2000 року, кадастровий номер земельної ділянки 1413300000:06:000:1092, державний акт виданий на ім`я " [PERSON] " та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №316 (а.с. 6). Зазначений Державний акт виданий на ім`я [PERSON] . Однак, відповідно до наданої заявником копії паспорту серії [NUMBER] , виданому Краснолиманським МВУМВС України в Донецькій області 29.12.2000 року, прізвище заявника зазначено - " [PERSON] " (а.с.5). При зверненні [PERSON] з питання про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, йому було відмовлено та роз`яснено, що внести зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно неможливо, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" подані заявником документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майо через розбіжності прізвища заявника у документах. Порядок заповнення та складання державних актів регламентувався відповідними інструкціями згідно часу їх оформлення зокрема «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої наказом Деркомзему України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647, а також «Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» затвердженої наказом Держкомзему України 22.06.2009 року №325 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 06.08.2009 року за №735/16751. При цьому жодна з них не передбачала можливості виправлень орфографічних чи технічних помилок у бланку державного акту, однак вони втратили чинність згідно наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 та від 09.09.2013 року №537. Також, у зв"язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (видається свідоцтво про право власності). Тобто, внести виправлення у держвний акт не є можливим. Встановлення факту належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН №143939 породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник наразі не має іншої можливості одержати чи внести виправлення в документ, який посвідчує факт належності йому нерухомого майна (земельної ділянки). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При прийнятті рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним. Аналіз наданих заявником доказів беззаперечно свідчить про те, що при видачі йому Державного акту серії ІІІ-ДН №143939 на право власності на земельну ділянку кадастровий № 1413300000:06:000:1092, площею 8,71 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було допущено помилку в написанні прізвища власника. Тому, суд вважає вимоги заявника щодо встановлення факту належності\~йому правовстановлюючого\~документу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved