Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з уточненим та зміненим позовом до АК «Харківобленерго» про визнання бездіяльності незаконною, відновлення електропостачання, визнання заборгованості такою, що не підлягає стягненню. В обґрунтування свого уточненого та зміненого позову вказала, що у жовтні 1996 року її було відключено від електропостачання з причини зникнення електрощитка, який знаходився поза межами її квартири. Разом з тим, жодного акту чи іншого документа, що підтверджував би таке відключення їй не надано дотепер. Перелік підстав для припинення електропостачання визначено п.9 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. №28. чинних на момент відключення (далі - Правила). Пп.9.2 п.9 Правил встановлено, що у разі незадовільного стану електроустановок споживачів, який загрожує аварією, пожежею і створює загрозу житію обслуговуючого персоналу, населенню і сільськогосподарським тваринам, при невиконанні вимог щодо усунення недоліків в електроустановках, представники державних органів, на які покладені відповідні обов'язки згідно з чинним законодавством, мають право притінити побачу електроенергії споживачам повністю або частково, заздалегідь попередивши їх. Відповідач не виконав вказаних вимог та не попередив про відключення від систем електропостачання. Відповідно до абз.1, пп.5.15 п. 15 Правил відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електроенергії та пломб покладається на організацію, в приміщенні якої вони встановлені. Згідно з абз.2 пп.5.15 п.5 Правил в житлових будинках відповідальність за збереження і цілісність по квартирних електролічильників та пломб, встановлених на сходових клітинах, і розрахункових електролічильників, що враховують витрату електроенергії на загально будинкові потреби, покладається на власника будинку. Оскільки вини позивачки в зникненні електрощитової немає, вартість нового приладу обліку відшкодовувалась власником будинку. Відповідно до абз.З п. 17 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінет) Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357 (далі - Правила користування електричною енергією для населення) енергопостачальник повинен відновити облік електричної енергії протягом 3 місяців. Проте, про встановлення нового приладу обліку позивачку було повідомлено лише 25.09.2013 р. Згідно з абз.1 п.36 Правил користування електричною енергією для населення відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах після усунення порушень, але електропостачання і досі не відновлено, що суттєво порушує права споживача електричної енергії. Відповідно до п. 41 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії має право на: отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; якісне обслуговування енергопостачальником електричних мереж і приладів обліку. Поряд із цим, згідно з п.38 Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальнйк зобов"язується: забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором; проводити планову повірку, ремонт і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором. Згідно з п.46 Правил користування електричною енергією для населення у разі порушення прав споживачів (відмова споживачеві в реалізації його прав, надання послуг, що за якістю не відповідають вимогам нормативно-технічних документів, відмова у наданні необхідної та достовірної інформації, ухилення від перевірки якості електричної енергії тощо) енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Таким чином, Відповідач допустив суттєві порушення при установці утраченого приладу обліку. Крім того, Відповідачем не відновлено електропостачання. Натомість, відповідно до листа АК «Харківобленерго» №46е/48-543 від 22.02.2016 р., Відповідач вимагає сплати нарахованої заборгованості,яка визначена ним як підстава здійсненого відключення, хоча електричною енергією позивачка некористуюється з 1996 року. При відключенні її квартири від електропостачання, їй не було надано жодних документів, які б підтверджували причини такого відключення, тому вона вважає вимагання стягнення такої заборгованості, як умови відновлення енергопостачання, незаконною. На момент зникнення електрощитка жодної заборгованості в позивачки не було. Заборгованість, яку вимагає сплатити Відповідач, виникла після такого зникнення. Протягом останніх трьох років заборгованість за спожиту електроенергію в неї не виникала через неможливість її споживання. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, тому Відповідач не має право вимагати сплати такої заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач мас право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, порушення Відповідачем строків встановлення втраченого приладу обліку електроенергії, не відновлення електропостачання, висування додаткових підстав здійсненого відключення (наявність заборгованості за спожиту електроенергію) є незаконним та таким, що порушує мої права як споживача житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, а представник відповідача заперечував проти позову з наступних підстав. Так, позивачка [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. За вищевказаною адресою, відповідно до акту наряду від 30.08.2010 р., було встановлено прилад обліку (СО-И446) №1838291 з показниками 8188. До цього часу нарахування за використану електричну енергію проводилось по середньому, а саме 64 кВт, у звязку з відсутністю приладу обліку, так як в щитовій даного будинку не було технічної можливості на встановлення приладу обліку. В подальшому контролером Центрального РВЕ знімались різні показники згідно приладу обліку, а саме: 18.09.2010 р. - 101 кВт., 30.09.2010 р. - 83 кВт., 18.10.2010 р. - 147 кВт., 18.11.2010 р.-301 кВт., тощо, але [PERSON], не зважаючи на те, що їй було встановлено прилад обліку,продовжувала сплачувати за використану електричну енергію по середньому по 64 кВт., що підтверджується довідкою абонента, яка є в матеріалах справи. Відповідно до «Правил користування електричної енергії для населення» ( надалі ПКЕЕн) із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 26.10.2000 року №1607, від 26.09.2001 року №1275, від 11.01.2006 року №4, від 06.06.2007 року №799 та від 15.04.2008 року, а саме: п. 42. Споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; п 20. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну; п. 27. У разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожитуелектричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі; п. 35. Енергопостачальник має право відключити споживача у разі: порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; п. 53 Правил, передбачає: Якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. В звязку з тим, що гр. [PERSON] не сплачувала за спожиту електричну енергію, виникла заборгованість у 2011 році 965 грн. 93 коп., у 2012 році 664 грн. 78 коп. На підставі виниклої заборгованості АК "Харківобленерго" звернулось до Київського районного суду про видачу судових наказів. 25.10.2011 року суддею Київського районного суду м. Харкова, [PERSON] було видано судовий наказ щодо стягнення з гр. [PERSON] на користь АК "Харківобленерго" 965 грн. 93 коп., який предявлено до виконавчої служби для примусового стягнення. 14.01.2013 року суддею Київського районного суду м. Харкова, [PERSON] було видано судовий наказ щодо стягнення з гр. [PERSON] на користь АК "Харківобленерго" 664 грн. 78 коп., який предявлено до виконавчої служби для примусового стягнення. У 2015 році [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з заявами про скасування судових наказів. Так, 05.03.2015 р. суддею Діденко С.А. було винесено ухвалу про скасування судового наказу на суму 664 грн. 78 коп., без її оскарження. 23.07.2015 р. суддею Садовським К.С. було винесено ухвалу про залишення заяви без задоволення. 16.09.2015 р. Апеляційним судом Харківської області Апеляційну скаргу [PERSON]. відхилено судовий наказ Київського районного суду м. Харкова від 25.10. 2011 р. залишено без змін. Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. У звязку із зникненням приладом обліку спожитої електричної енергії їй нараховувалася сума за використану електричну енергію у середньому, тобто по 64 кВт. Згідно копії актунаряду від 30.08.2010 р., було встановлено прилад обліку (СО-И446) №1838291 з показниками 8188. Відповідно, з цього часу позивачці нараховувалася сплата за реально спожиту електричну енергію. Так, 18.09.2010 р. - 101 кВт., 30.09.2010 р. - 83 кВт., 18.10.2010 р. - 147 кВт., 18.11.2010 р.-301 кВт., що підтверджується наданим відповідачем розрахунком-довідкою абоненту.В звязку з тим, що гр. [PERSON] не сплачувала за спожиту електричну енергію, виникла заборгованість у 2011 році 965 грн. 93 коп., у 2012 році 664 грн. 78 коп. Факт обізнаності позивачки про встановлення приладу обліку підтверджується, як її підписом на акті-наряді, так і листами на її адресу керівництва відповідача від 13.06.2012 та 03.12.2012 року. У звязку із виникненням заборгованості, позивачці було припинено постачання електричної енергії. Відповідно до «Правил користування електричної енергії для населення» ( надалі ПКЕЕн) із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 26.10.2000 року №1607, від 26.09.2001 року №1275, від 11.01.2006 року №4, від 06.06.2007 року №799 та від 15.04.2008 року, а саме: п. 42. Споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; п 20. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну; п. 27. У разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі; п. 35. Енергопостачальник має право відключити споживача у разі: порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; п. 53 Правил, передбачає: Якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. На підставі виниклої заборгованості АК "Харківобленерго" звернулось до Київського районного суду про видачу судових наказів. 25.10.2011 року суддею Київського районного суду м. Харкова, [PERSON] було видано судовий наказ щодо стягнення з гр. [PERSON] на користь АК "Харківобленерго" 965 грн. 93 коп., який предявлено до виконавчої служби для примусового стягнення. 14.01.2013 року суддею Київського районного суду м. Харкова, [PERSON] було видано судовий наказ щодо стягнення з гр. [PERSON] на користь АК "Харківобленерго" 664 грн. 78 коп., який предявлено до виконавчої служби для примусового стягнення. У 2015 році [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з заявами про скасування судових наказів. Так, 05.03.2015 р. суддею Діденко С.А. було винесено ухвалу про скасування судового наказу на суму 664 грн. 78 коп., без її оскарження. 23.07.2015 р. суддею Садовським К.С. було винесено ухвалу про залишення заяви без задоволення. 16.09.2015 р. апеляційним судом Харківської області апеляційну скаргу [PERSON]. відхилено судовий наказ Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2011 р. залишено без змін. Враховуючи, що відповідач реалізував своє право на подання позову до спливу строку позовної давності, відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строків позовної давності у сумі 965 грн. 93 коп. Усупереч вимог ст.. 60 ЦПК України, позивачкою на надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, проте, на підставі ст..ст. 60, 61 ЦПК України, відповідачем доведено, що, відповідно до акту наряду від 30.08.2010 р., було встановлено прилад обліку (СО-И446) №1838291 з показниками 8188, про що позивачка була обізнана, обґрунтовано правомірність дій щодо нарахування заборгованості позивачці, підстави відключення квартири позивачки за несплату такої заборгованості в установлені строки. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed