Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональний брокерський дім "Фаворит" , третя особа Управління ДАІ МВС України в Полтавській області про визнання права власності, визнання правочинів недійсними, вилучення майна . Позовні вимоги мотивувала тим, що з 31.03.1995 року вона з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був укладений у відділі РАГС м. Лубни. За час шлюбу вони з відповідачем за їхні спільні кошти 24.04.2010 року придбали автомобіль типу «загальний легковий», марки ОРЕL, моделі VIVARO, 2004 року випуску, днз [NUMBER], кузов № [NUMBER], тип кузову «пасажирський-В», об'єм двигуна 1870 куб.см., колір жовтий, тип палива D. Право власності на вказаний автомобіль у органах МРЕР ДАІ МВС України за їх спільною домовленістю також було зареєстроване за відповідачем, як за головою сім'ї. Цей автомобіль вони з чоловіком використовували на потреби їхньої сім'ї. Їх шлюбні стосунки із відповідачем виявились невдалими. В даний час Лубенським міськрайонним судом їх шлюб розірвано на підставі рішення суду від 04.11.2013 ороку, яке набрало законної сили 14.11.2013 року. Після розірвання шлюбу вона подала до Лубенського міськрайонного суду позов про поділ спільного майна подружжя. За її позовом було відкрито провадження по цивільній справі №539/497/14-ц, яка знаходиться у провадженні суду, та розглядом не закінчено. До складу спірного майна входить і спільно придбаний автомобіль ОРЕL. Під час судового засідання 16.10.2014 року по вказаній справі [PERSON] подав суду документи, відповідно до яких він в ході судового розгляду справи самовільно, без її згоди, спірний автомобіль через відповідача ТОВ «МБД «Фаворит» 23.09.2014 року продав відповідачу [PERSON] . В результаті цього продажу [PERSON] відповідачем ТОВ «МБД «Фаворит» була видана довідка-рахунок серії ВІА №560104 від 23.09.2014 року. На підставі цієї довідки-рахунок [PERSON] у органах РЕР було оформлене та видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 23.09.2014 року. Вважає , що внаслідок продажі автомобіля без її згоди , порушено її право власності на спільне майно подружжя , оскільки вона має рівні права володіти та користуватись зазначеним автомобілем разом з відповідачем. Прохає суд постановити рішення яким визнати автомобіль типу «загальний легковий», марки ОРЕL моделі VIVARO, 2004 року випуску, днз [NUMBER], кузов [NUMBER] , тип кузову «пасажирський-В», об'єм двигуна 1870 куб.см., колір жовтий, тип палива дизельний, сумісним майном колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] і встановити, що кожному співвласникові у вказаному автомобілі належить право власності на 1|2 частину. Визнати недійсним та скасувати договір комісії від 23.09.2014 року, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит" та [PERSON] щодо відчуження останнім автомобіля марки ОРЕL моделі VIVARO , 2004 року випуску. днз [NUMBER] . Визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу від 23.09.2014 року, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит» та відповідачем [PERSON], відповідно до якого останньому було видано довідку-рахунок серії ВІА №560104 від 23.09.2014 року щодо придбання ним автомобіля типу «загальний легковий», марки ОРЕL моделі VIVARO , 2004 року випуску, днз [NUMBER], кузов № [NUMBER], тип кузову «пасажирський-В», об'єм двигуна 1870 куб.см., колір жовтий, тип палива дизельний. Визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії [NUMBER] від 23.09.2014 року про реєстрацію транспортного засобу типу «загальний легковий», марки ОРEL моделі VIVARO, 2004 року випуску, днз [NUMBER], кузов № [NUMBER], тип кузову «пасажирський-В»,об'єм двигуна 1870 куб.см., колір жовтий, тип палива дизельний, яке оформлене на відповідача [PERSON]. Вилучити у відповідачів [PERSON] та [PERSON] і передати позивачці [PERSON] автомобіль марки ОРЕL, моделі VIVARO, 2004 року випуску, днз [NUMBER], кузов № [NUMBER] , тип кузову «пасажирський-В», об'єм двигуна 1870 куб. см., колір жовтий, тип палива дизельний, у комплектності поставки заводу виробника автомобіля, двома пультами керування системою сигналізації, з державними номерними знаками та документами про державну реєстрацію автомобіля. Стягнути на її користь понесені судові витрати на судовий збір, оплату витрат на правову допомогу адвоката . В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги , визнав частково , та показав суду ,що дійсно перебуваючи в шлюбі з позивачкою вони під час шлюбу придбали автомобіль типу «загальний легковий», марки ОРЕL, моделіVIVARO, 2004 року випуску, днз [NUMBER], який був зареєстрований на його ім'я. Після припинення подружніх стосунків та розірвання шлюбу, він продовжував користуватись автомобілем. Колишня дружина, позивачка по справі подала позов до суду про розподіл майна подружжя. Маючи потребу у коштах він вирішив продати автомобіль своєму батькові [PERSON]. Про продаж автомобіля колишню дружину не повідомляв. Вважає , що автомобіль продав правомірно . Прохає суд відмовити , позивачці у задоволені позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви , прохає справу розглянути в його відсутність , позовні вимоги не визнає повністю, прохає в задоволені позовних вимог позивачки , відмовити. Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональний брокерський Дім "Фаворит" " та третя особа Управління ДАІ УМВС України в Полтавській області будучи належним чином повідомлені в судове засідання не з"явилися. Суд заслухав сторони по справі дослідив матеріали справи , вважає , що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно із положеннями ч.1 ст.65 СКУ, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч.З ст.65 СКУ, договір стосовно цінного майна може бути укладеним одним з подружжя лише з письмової згоди на це іншого подружжя. В силу положень ст.202 ЦКУ, письмова згода одного з подружжя на вчинення іншим подружжям правочину є окремим правочином. Згідно із ст.ст. 31 ч.1 абз.2, 207 ч.1 ЦКУ, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано у одному чи кількох документах, листах, телеграмах, або за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобах зв'язку. А частина 2 цієї ж статті встановлює, що письмовий правочин є таким, якщо він підписаний сторонами. Згідно із ч.1 ст.215 ЦКУ, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частиною 1 статті 203 ЦКУ. Відповідно до частини 1 ст.203 ЦКУ, зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства. Сімейний кодекс України регулює певні цивільні відносини, а тому він є актом цивільного законодавства в силу положень абз.2 ч.2 ст.4 ЦКУ, та положень ч.1 ст. 1, ч.1 ст.2 СК України . Згідно із положеннями ч.1 ст.216 ЦКУ, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 31.03.1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-КЕ № 272843 від 31.03.1995року. 24.04.2010 року сторони перебуваючи в шлюбі за спільні кошти придбали автомобіль типу «загальний легковий», марки ОРЕL, моделіVIVARO, 2004 року випуску, днз [NUMBER], який був зареєстрований на ім"я відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. В кінці літа 2013 року сторони припинили фактичні шлюбні стосунки та стали проживати окремо. рішенням Лубенського міськрайонного суду віуд04.11.2013 року їх шлюб було розірвано. Маючи намір на розподіл спільного майна подружжя позивачка в лютому 2014 року звернулася до Лубенського міськрайонного суду з позовом, де зазначила, розподіл, крім іншого майна, і розподіл вищезазначеного автомобіля . Під час судового засідання їй стало відомо, що відповідач [PERSON].24.09.2014 року без її згоди , не поставивши її до відому за допомогою відповідача МБД "Фаворит" 23.09.2014 року продав своєму батькові відповідачу [PERSON] , який зареєстрував спірний автомобіль на себе та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, і цього не заперечував відповідач [PERSON], що спірний автомобіль вони придбали під час перебування в шлюбі за спільні кошти, та що позивачка [PERSON] має право наполовину вартості спірного автомобіля. Відповідач [PERSON] не заперечував в судовому засіданні , що вересні 2014 року під час коли в Лубенському міськрайонному суді знаходилась у провадженні цивільна справа за позовом позивачки про розподіл спільного майна подружжя в тому числі і спірного автомобіля. Він без дозволу позивачки здійснив його продаж своєму батькові [PERSON] Згідно з ч.З ст.65 СКУ, дружина має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя без його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Ринкова вартість спірного автомобіля, як це вказано у довідці оцінювача, становить 74340 грн. Автомобіль, виходячи з його вартості, звичайної значної тривалості використання тощо, та у силу положень п.З ч.1 ст.208 ЦК України явно є цінним майном, та не є майном, яке придбавається у дрібних побутових правочинах. Суд вважає, що обидва відповідачі [PERSON] та [PERSON] діяли спільно, свідомо, щодо незаконного відчуження спірного майна. Відповідач [PERSON] знав , що відповідач [PERSON] на момент придбання спірного автомобіля був чоловіком позивачки [PERSON], що автомобіль перебуває у судовому спорі про що також знав відповідач ТОВ МБ "Фаворит" . Відповідач [PERSON] знав, що він набув спірного майна незаконно без згоди позивачки , яка на той час була дружиною [PERSON], тобто він явно не є добросовісним набувачем цього майна. Згідно із вимогами ст.ст. 69, 70 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Отже, суд вважає, що у спірному автомобілі позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] мають рівні частки по 1/2 частині кожний. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Постільки відповідач [PERSON] здійснив відчуження спірного автомобіля з метою уникнути його поділу суд вважає за необхідне здійснити вилучення вищезазначеного транспортного засобу у відповідача [PERSON] та передати його на зберігання позивачці [PERSON] до вирішення питання про розподіл майна.

Outcome: approved