Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

22.02.2017 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить продовжити госпіталізацію [PERSON], [INFO], у психіатричний стаціонар у примусовому порядку, оскільки внаслідок хронічного психічного розладу хворий являє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали вимоги заяви в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначили, що стан хворого [PERSON], [INFO], не стабільний, страждає на шизофренію параноїчної форми, з безперервним перебігом захворювання з частими загострення, вираженим психопатоподібним синдромом, ускладненим алкоголізмом. У звязку з цим потребує продовження стаціонарного лікування. Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву, як обґрунтовану, не заперечував проти її задоволення. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, в матеріалах справи є заява, згідно якої просить справу розглянути без її участі. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У відповідності до положень ст.5 S: 1 ((е) законне взяття під варту душевнохворих) Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод, кожний має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи не інакше ніж у випадках і в порядку, встановленому законом. У відповідності до положення\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до\~ст.3 Конституції України\~людина її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.2\~ст.28 Конституції України\~жодна людина\~без її вільної згоди не може бути\~піддана медичним, науковим чи іншим дослідам. Відповідно до\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та\~в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до\~ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально\~правовими обмеженнями. Нормою\~ст.7 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоровя особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 17.08.1992 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним. Згідно посвідчення №02 Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області [PERSON] згідно з рішенням Широкобалківської сільської ради народних депутатів Білозерського району «Про дозвіл на оформлення опікунства» від 29.10.1992 року №39 призначена опікуном над [PERSON], [INFO]. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.07.2016 року дозволено госпіталізацію [PERSON], [INFO], до Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради у примусовому порядку. Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч.2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР [PERSON], [INFO], страждає на шизофренію, параноїдної форми, з безперервним перебігом захворювання, з частими загостреннями, вираженим психопатоподібним синдромом, ускладненим хронічним алкоголізмом. Потребує продовження стаціонарного лікування. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] визнано у встановленому порядку недієздатним та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 20.02.2017 року страждає на шизофренію, параноїдної форми, з безперервним перебігом захворювання та потребує продовження лікування за станом здоровя, заява щодо продовження лікування [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved