Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

08 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNНDGK00000024 від 24.05.2005 року [PERSON] 24.05.2005 року отримала кредит у розмірі 14000,00 Долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.05.2025 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 24.09.2013 року має заборгованість - 25291,33 Доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач уклали договір іпотеки № DNНDGK00000024 від 24.05.2005 р., згідно з умовами якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 105,40 кв.м., який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глибока, буд. 19б. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 70700,00 грн. Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNНDGK00000024 від 24.05.2005 року - звернути стягнення на будинок загальною площею 105,40 кв.м., житловою площею 62,80 кв.м., яка розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глибока, буд. 19б, шляхом набуття ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) права власності на предмет іпотеки (на підставі договору іпотеки № DNНDGK00000024 від 24.05.2005 р.), за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією переходу права власності на предмет іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити Відповідача, який зареєстрований та/або проживає у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованій за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глибока, буд. 19б зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку; стягнути з Відповідача судовий збір за подання позовної заяви. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений через засоби масової інформації в газету «Вісті Придніпров'я» № 10 (1503) від 11.02.2014 р. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № DNНDGK00000024 від 24.05.2005 року [PERSON] 24.05.2005 року отримала кредит у розмірі 14000,00 Долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.05.2025 року (а.с. 27-30). Даний Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що сторони на момент підписання договору досягли згоди щодо всіх істотних умов укладеного між ними договору. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 24.09.2013 року має заборгованість у розмірі 25291,33 Доларів США, яка складається з наступного: 13402,90 Доларів США - заборгованість за кредитом, 7415,60 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 999,60 Доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 3473,23 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 9-20). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] уклали договір іпотеки № DNНDGK00000024 від 24.05.2005 р., згідно з умовами якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 105,40 кв.м., який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глибока, буд. 19б. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки 70700 грн. 00 коп. Встановлено, що кредитні зобов'язання у повному обсязі не виконані. При вирішенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмети іпотеки судом враховуються вимоги ст. ст. 35, 39 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до вимог ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду має бути зазначено: загальний розмір вимог та усі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації та початкова ціна предмета іпотеки. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не належно виконує прийняті на себе відповідно до кредитного договору зобов'язання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. В забезпечення виконання кредитного договору, між позивачем і відповідачем був укладений договір іпотеки, положеннями якого передбачено право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки. Умови кредитного договору та умови договору іпотеки не суперечать нормам чинного законодавства України. Аналізуючи спірні правовідносини суд приходь до висновку про те, що вони врегульовані ст. 1, 33, 35, 38, 39 Закону України "Про іпотеку", та положенням укладеними між сторонами договору іпотеки. Так згідно зі ст. 1 ЗУ "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Процедура виконання рішення суду щодо продажу предмету іпотеку визначається ст. 38 ЗУ "Про іпотеку", в якій зокрема зазначено що, задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати право останнього на продаж предмету іпотеки будь якій третій особі - покупцеві. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів. У відповідності до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Згідно ст. 592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена,- звернути стягнення на предмет застави у випадках, встановлених договором. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки. Відповідачу надсилалося повідомлення про порушення забезпеченого обтяження зобов'язання (а.с.22-23). В даному повідомленні позивач повідомив відповідача про непогашену заборгованість за кредитним договором № DNНDGK00000024 від 24.05.2005 року, в якому запропонував [PERSON] на протязі 30 календарних днів погасити заборгованість за вищевказаним кредитним договором, та попередив, що у разі невиконання вимоги банку та непогашення заборгованості на протязі 30 календарних днів, банк розпочне звернення стягнення на заставлене майно - домоволодіння загальною площею 105,40 кв.м., який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глибока, буд. 19б. Але, як вбачається з матеріалів справи, відповідач на дані повідомлення не прореагувала та на сьогоднішній день має непогашену заборгованість. Таким чином, суд вваж є, що позовні вимоги банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню, а саме слід в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNНDGK00000024 від 24.05.2005 року, в розмірі 25291,33 доларів США: звернути стягнення на будинок загальною площею 105,40 кв.м., житловою площею 62,80 кв.м., яка розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глибока, буд. 19б, шляхом набуття ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) права власності на предмет іпотеки (на підставі договору іпотеки № DNНDGK00000024 від 24.05.2005 р.), за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією переходу права власності на предмет іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Вирішуючи питання щодо виселення відповідача з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глибока, буд. 19б, суд виходить з наступного. Частинами 2, 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» регламентується певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці повинні на письмову згоду іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернено стягнення як на предмет іпотеки передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Проте в матеріалах справи відсутні письмова вимога, направлена на адресу відповідачки про добровільне звільнення квартири. Таким чином, суд вважає за необхідне в даній частині позовних вимог відмовити. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи те, що позивачем частково доведені обставини у справі, а відповідачем не спростовані, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, а саме: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNНDGK00000024 від 24.05.2005 року, в розмірі 25291,33 доларів США: звернути стягнення на будинок загальною площею 105,40 кв.м., житловою площею 62,80 кв.м., яка розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глибока, буд. 19б, шляхом набуття ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) права власності на предмет іпотеки (на підставі договору іпотеки № DNНDGK00000024 від 24.05.2005 р.), за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією переходу права власності на предмет іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 2020 грн. 78 коп. В решті заявлених позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial