Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Представник комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 8185 грн. 92 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує [PERSON] послугами з централізованого опалення по квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Однак в порушення ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» відповідач [PERSON] не оплатила надані послуги в результаті чого станом на 01.08.2017 року за нею рахується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 8185 грн. 92 коп., а відмова відповідача [PERSON] сплачувати заборгованість за використану теплову енергію веде до неможливості розрахунків позивача з постачальниками енергетичних ресурсів, що значною мірою погіршує фінансове та економічне становище енергетичних галузей, паралізує їх діяльність. У зв'язку із чим значно обмежуються ліміти постачання природного газу та електроенергії, що спричиняє позивачу шкоду в великих розмірах. В судовому засіданні представник позивача комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] уточненні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що є інвалідом першої групи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно п.п.30, 31 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення споживач зобов'язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує квартиру відповідача [PERSON], розташовану за адресою: [ADDRESS] послугами з централізованого опалення. Згідно статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Згідно зазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. У відповідності до п.18 Правил надання послуг по централізованому опаленню наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених КМ України від 21.07.2005 року № 630 плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що слідує за розрахунковим. Відповідач в порушення п.18 Правил своєчасно не проводила оплату, в результаті чого за нею виникла заборгованість, яка станом на 01.08.2017 року склала за послуги з централізованого опалення 8185 грн. 92 коп., яка до теперішнього часу не сплачена. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових меж опалення проведений у відповідності з тарифами, затвердженими постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року за № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки, відповідач [PERSON] фактично користується тепловою енергією то повинна оплачувати надані послуги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 8185 грн. 92 коп. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (зі змінами) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ групи інвалідності, законні представники дітей - інвалідів і недієздатних інвалідів. Як було встановлено судом відповідач [PERSON] є інвалідом першої групи інвалідності загального захворювання, що підтверджено пенсійний посвідченням № [NUMBER] [NUMBER] від 15.10.2014 року. Пунктом 35 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року N 10 передбачено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки в даному випадку рішення ухвалено на користь позивача комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», а відповідач [PERSON] є інвалідом першої групи інвалідності, то враховуючи положення ч. 2 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне компенсувати комунальному підприємству «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» судовий збір в сумі 1600 грн. за рахунок держави.

Outcome: approved