Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В березні 2012 року позивач звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" (надалі - ПАТ "Євраз Суха Балка") про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, неодноразово уточнював обсяг свої вимог. Просив стягнути з відповідача на свою користь недоплачену заробітну плату за час відпусток за період з жовтня 1995 року по лютий.2010 року в сумі 1482,49 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги станом на день звільнення позивача в сумі 32,41грн.. На підтвердження заявлених вимог позивач вказав, що він працював на ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" у період з 20.01.1992 року по 07.06.2002 року на різних професіях і посадах. За час роботи на підприємстві наказами відповідача неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади всім працівникам підприємства, при цьому відповідачем неправильно розраховувалась і виплачувалась його заробітна за час відпусток, в порушення Законів України "Про відпустки" та "Оплату праці", а також Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 і вказані порушення визнані ПАТ "Євраз Суха Балка" у спільній Постанові від 06.02.2012 року № 3. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні підтримав вимоги позивача в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що пропустили строк звернення до суду по вимогам про стягнення заробітної плати за час відпусток з поважних причин, оскільки про порушення свого права позивач дізнався лише зі Спільної постанови ПАТ "Євраз Суха Балка" в лютому 2012 року і одразу ж звернувся до суду. Представник відповідача ПАТ "Євраз Суха Балка" в особі Безверхій І.І. позовні вимоги не визнала, пояснила, що при звільненні позивачеві були виплачені всі належні з підприємства суми, які існували на момент звільнення. На час звільнення спору про розміри належних працівникові сум не було. Також уважає, що оскільки вказані суми на момент звільнення не були нараховані і з їх приводу виник спір, то не підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітної плати. Наполягає на застосуванні при визначенні розрахунку Спільної постанови №3 від 06.02.2012 року, якою визначено формулу зменшення суми заборгованості при застосуванні коефіцієнтів підвищення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у період з 20.01.1992р. по 07.06.2002 року [PERSON] працював на підприємстві ПАТ "Євраз Суха Балка" на різних професіях і посадах. З 01.01.1995 року по 01.03.2010 року, в тому числі за час роботи позивача у відповідача, наказами по підприємству № 191 від 28.02.1995 р., № 426 від 28.06.1996 р., № 522 від 24.07.1997 р., 312 від 25.04.2000 р., № 1252 від 19.12.2001р, № 637 від 29.07.2003р, № 717 від 20.08.2003р., № 391 від 21.04.2004р, № 952 від 15.09.2004р., № 83 від 24.01.2005р., № 331 від 21.03.2005р., № 92 від 31.01.2006р., № 367 від 05.04.2006р., № 1117 від 02.10.2006р., № 23 від 05.01.2007р., № 624 від 08.05.2007р., № 1432 від 10.10.2007р., № 103 від 22.01.2008р., № 614 від 18.04.2008р. неодноразово підвищено тарифні ставки і посадові оклади працівникам підприємства. Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України "Про відпустки" порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту "а" п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100 (далі - Порядок) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки. Пунктом 2 Порядку передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Відповідно до пункту 10 Порядку у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення; на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей (тобто зазначена норма передбачає можливість госпрозрахункового підприємства у випадку скрутного фінансового стану дещо зменшити коефіцієнт коригування, але не позбавляє ці підприємства від коригування). Положення Порядку обов'язкові для виконання підприємствами усіх форм власності та господарювання на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати". Позивач неодноразово у період роботи на підприємстві перебував у відпустках, отримував заробітну плату та йому нараховувалися, виплачувалися відпускні. Щодо розрахунку оплати за час відпусток виник спір з приводу невірного застосування розміру середньої заробітної плати при нарахуванні сум оплати за час відпусток, починаючи з 1995 року по 1997 рік. Судом встановлено, що при нарахуванні та виплаті оплати за час перебування позивача у відпустці підприємство не застосовувало при обчисленні середньої заробітної плати коригування на коефіцієнти підвищення, а саме: коефіцієнт 3 згідно наказу від 18.02.95 р..1994 р.№543 за період відпуски жовтень-листопад 1995 р., коефіцієнт 2,5 згідно наказу №84 від 01.01.1996 р. і коефіцієнт 1.5 згідно наказу №462 від 28.06.1996р. за період відпуски вересень-грудень 1996 р., коефіцієнт 1,15 за період відпуски липень-жовтень 1997р., оскільки такі підвищення відбулися відповідно умов Галузевої Угоди 2005-2006, які передбачали підвищення посадових окладів. У зв'язку із встановленими обставинами за період відпусток з серпня 1995 р. по жовтень 1997 року виникла заборгованість по оплаті відпусток у вказаний період і позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими. Як убачається зі змісту Спільної постанови Генерального директора та профспілкових комітетів від 06.02.2012 року та наказу № 295 від 16.02.2012 року, відповідач ПАТ "Євраз Суха Балка" визнав порушення п.10 Порядку. При вирішення вимог про заборгованість по оплаті часу відпусток суд виходить з наступного розрахунку: За період відпуски жовтень-листопад 1995 р. Відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці складає 3506,80 гр., кількість робочих днів 355, кількість днів відпуски - 27, фактична заробітна плата за час відпуски 242,83гр., розрахункова - 266,71 гр. (3506,80:355х27), сума недоплати заробітної плати за час відпуски 23,88 гр. (266,71-242,83). За період вересень-грудень 1996 р. Відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці складає 12360,05 гр., кількість робочих днів 354, кількість днів відпуски - 66; фактична заробітна плата за час відпуски 985,38 гр., розрахункова - 2304,42 гр. (12360,05:354х66), сума недоплати заробітної плати за час відпуски 1319,04 гр.(2304,42-985,38). Відпустка липень - жовтень 1997 року: Відкоригований заробіток позивача за період, що передував відпустці складає 5053,46 гр., кількість робочих днів 353, кількість днів відпуски - 66, фактична заробітна плата за час відпуски 821,70 гр., розрахункова - 944,84 гр. (5053,46:353х66), сума недоплати заробітної плати за час відпуски 123,14 гр. (944,84-821,70). Позивач погоджується з розрахунком розміру сплаченої заробітної плати за час відпусток за періоди: квітень-липень 1995 року, грудень 2000 р. березень 2001 року, березень-травень 2002 р, за цей час відповідач визначив розрахункову суму недоплати за час відпусток 389,68 гр., які сплачені позивачу.. Заборгованість складає: 23,88 гр+1319,04 гр+123,14 гр.+1855,74 гр.- 373,25 =1482,49 гр. Зі змісту рішення Наглядової ради ПАТ "Євраз Суха Балка" від 03.02.2012 року убачається, що воно прийнято в межах компетенції органу щодо регулювання діяльності виконавчого органу підприємства щодо надання згоди гендиректору на проведення перерахунку та виплати заробітної плати за період відпустки працівникам та колишнім працівникам ПАТ"Євраз Суха Балка" із застосуванням коригуючого коефіцієнту по вказаній формулі після узгодження з профспілковими комітетами. Як убачається зі змісту спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року Генерального директора ПАТ "Євраз Суха Балка" та профспілкового комітету, з метою усунення порушень щодо незастосування коефіцієнтів підвищення заробітної плати при нарахуванні відпускних працівникам у спірні періоди встановлено, що виходячи з фінансових можливостей підприємства при розрахунку заробітної плати за час відпусток за період з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року як працівникам, так і колишнім працівникам, коригуючи коефіцієнти для визначення заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок та посадових окладів у відповідності з актами законодавства та рішеннями, передбаченими колективним договором, розраховується за формулою: коригуючий коефіцієнт = 1+ розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів ( в частках одиниці) х 0,71). Однак суд вважає, що не підлягає застосуванню вказана Спільна постанова, як на те посилається відповідач, при визначенні суми по заборгованості оплати праці, яка підлягає стягненню, шляхом її зменшення, оскільки відповідно до п.10 Порядку з урахуванням фінансового стану підприємства коефіцієнт підвищення заробітної плати дійсно може бути зменшений підприємством. Проте з матеріалів справи не убачається, що виконавчим органом - генеральним директором в межах повноважень на підставі Статуту приймалось відповідне рішення у вигляді акту щодо зменшення коефіцієнту при розрахунку оплати праці в період відпусток працівників. При цьому суд не приймає до уваги Спільну постанову, оскільки та носить погоджувальний характер із профспілками і не є належним рішенням уповноваженого органу ПАТ "Євраз Суха Балка". На виконання спільної постанови видано Наказ № 296 від 16.02.2012 року, яким визначено порядок розрахунку. Проте вказаний Наказ також не містить відповідного рішення з приводу питання щодо зменшення коефіцієнту. Вирішуючи позовні вимоги в частині компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на законі. Так, компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі ст. 34 Закону України "Про оплату праці", Закону від 19.10.2000р. "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та ІІостановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Компенсація в разі затримки заробітної плати передбачена законодавством за обов'язкової умови її нарахування. При цьому з матеріалів справи убачається, що вказані в позові суми не були нараховані на момент звернення до суду з позовом позивачу, який на цей час до суду із заявою відповідно до п.1.2 Спільної постанови також не звертався. Спір виник з приводу визначення розміру середнього заробітку для оплати відпустки відповідно до п. 10 Порядку. Таким чином, до виниклих правовідносин не застосовуються положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням їх виплати", оскільки за правилами, визначеними статтею 3 цього Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків та обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. За відсутності наявності умови для компенсації - нарахованої та не виплаченої заробітної плати, вказана відповідальність у вигляді виплати компенсації не настає. Відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 229 грн.40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial