Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 20.01.2021 року представник позивача Гребенюк О.С. звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 25.03.2014 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (з 14.06.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та [PERSON] (надалі - відповідач) було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останньому надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів банку". Відповідач свої зобов`язання не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 03.12.2020 року заборгованість перед позивачем становить 25375,36 грн. Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належно, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що між сторонами 25.03.2014 року виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань, шляхом укладення кредитного договору б/н, за яким банк зобов`язувався надати грошовий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а [PERSON] - погашати заборгованість за кредитом, зі сплатою відсотків, комісій, передбачених договором. Відповідно до довідки про видачу кредитних карток, [PERSON] 25.03.2014 року був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] (термін дії картки 01/18, 26.12.2016 року № [NUMBER] (термін дії картки 03/18) та 21.10.2017 року № [NUMBER] (термін дії картки 10/21) (а.с.23). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідачу 25.03.2014 року було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , встановлено кредитний ліміт у розмірі 1200 грн. та в подальшому 10.04.2017 року та 16.10.2018 року кредитний ліміт змінювався (а.с.22). З виписки, наданої Банком по рахунку клієнта вбачається, що за період з 25.03.2014 року по 23.10.2020 року, відповідач користувався вказаними картками, знімав кошти з банкоматів, здійснював оплату в торгівельних точках, поповнював мобільний телефон, здійснював переказ з картки тощо (а.с.17-21). Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12 квітня 2012 року, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. За такого, з наданої Банком виписки по картковому рахунку чітко прослідковується користування кредитними коштами. Свої зобов`язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на 03.12.2020 року, утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 25375,36 грн., а саме: - заборгованість за тілом кредиту - 18666,28 грн.; - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 6709,08 грн. (а.с.8-16). Разом з цим, позивач скористувався своїм правом на стягнення з боржника будь-якої частини суми заборгованості за кредитом. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 18666,28 грн. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 18666,28 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved