Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

25 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 07 серпня 2016 року з вини відповідача, який керував автомобілем марки «ГАЗ 2410» державний реєстраційний номер [NUMBER], в смт. Сарата Одеської області, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль марки "RENAULT" державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження. Оскільки відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ), виплатило власнику автомобіля [PERSON] відшкодування в сумі 8848,81 гривня. Посилаючись на ці обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 8848,81 гривня, витрати на встановлення розміру збитків - 1460,00 гривень, та судові витрати в сумі 1762,00 гривні. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 40). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Тропанець Ю.М. у суді позов не визнали. В судове засідання на 05 березня 2019 року відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з'явився, не повідомив суд про поважні причини неявки (а.с. 47). Від представника відповідача адвоката Тропанець Ю.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 50). При цьому представник відповідача не вказав про поважні причини неявки, не надав доказів на їх підтвердження та не заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Саратського районного суду Одеської області від 09 вересня 2016 року, яка набрала законної сили 21 вересня 2016 року, встановлено, що 07 серпня 2016 року о 21 годині 10 хвилин [PERSON], рухаючись по вул. Соборна в смт. Сарата Одеської області, не витримав безпечний інтервал та здійснив наїзд на транспортний засіб марки "Renault Megane" державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень (а.с. 4). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № 7350/4 від 20 січня 2017 року, складеного ТОВ "Експертно-Асистуюча Компанія "Фаворіт", розмір збитків, завданих власнику автомобіля "Renault Megane" державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 8848,81 гривень (а.с.12-18). Вартість послуг експерта складає 1460,00 гривень (а.с.10). На час вчинення ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Завдану внаслідок ДТП шкоду відповідач не відшкодував, тому власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було надано поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6508655, термін дії з 03 березня 2016 року до 02 березня 2017 року, забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки "Renault Megane" державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 7, 7об.). Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.40.3 ст.40 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Згідно з п.п. "а" п.41.1 ст.41 вказаного Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку з чим, МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілому [PERSON] у сумі 8848 гривень 81 копійка, без врахування ПДВ, що підтверджується наказом № 1729 від 01 березня 2017 року (а.с.10 об.) та платіжним дорученням № 1729рв від 02 березня 2017 року, а також витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в сумі 1460,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 7350/4рв від 03 лютого 2017 року (а.с. 11об). Частиною 1 ст.1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, позивач відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодував шкоду, завдану відповідачем, який скоїв ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За таких обставин позов підлягає повному задоволенню. Згідно виписки із акта огляду МСЕК серії 2-18 ОВ від 09 липня 2007 року, яка видана Одеською МСЕК, відповідач є осоюою з інвалідністю другої групи безстроково (а.с.50). За положеннями пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України 6-152цс17 від 01.03.2017 р., якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, судовий збір в сумі 1762 гривні (а.с. 1) не підлягає стягненню з відповідача, його необхідно компенсувати за рахунок держави. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 10308 гривень 81 копійка (8848,81 грн. + 1460,00 грн.).

Outcome: approved