Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому пояснив що 24.12.2010 року [PERSON], як член кредитної спілки (з 19.06.2008 року), у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру отримав кредит в розмірі 149 000,00 грн. на 36 місяців, тобто до 24.12.2013 рок зі сплатою 2 % щомісячно наперед від залишку суми неповерненого кредиту, відповідно до кредитного договору № 11136 від 24.12.2010 року, укладеного між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та [PERSON], що підтверджується видатковим касовим ордером № 8345 від 24.12.2010 року. Згідно умов вищезазначеного кредитного договору при запізненні строків обов'язкової щомісячної сплати процентів за кредит відповідач повинен сплатити подвійну процентну ставку за кожен місяць запізнення. При запізненні повернення основної суми кредиту в строк, передбачений кредитним договором, позичальник сплачує підвищену процентну ставку в розмірі 0,1 % від залишку суми неповерненого кредиту за кожен день запізнення. З метою забезпечення повернення кредиту, 24.12.2010 року між [PERSON] та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» був укладений договір поруки № 11136 від 24.12.2010 року. Крім того, в забезпечення виконання умов за вищевказаним кредитним договором 24.12.2010 року [PERSON] передано до іпотеки квартиру [ADDRESS], про що свідчить договір іпотеки від 24.12.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 3067. На даний час відповідач [PERSON] отриману суму кредиту повернув частково в сумі 1 000,00 грн., встановлені договором відсотки за користування кредитом сплатив частково у сумі 90 420,00 грн. Тобто відповідач ігнорує договірні зобов'язання, що виникли в нього з моменту підписання кредитного договору та своїми діями порушує його умови. Вартість предмета іпотеки була встановлена сторонами та становить 342 553,00 грн. Станом на 27.01.2014 року заборгованість відповідачів за кредитним договором № 11136 від 24.12.2010 року становить 192 972,00 грн. У зв'язку з викладеним, позивач змушений звернутись до суду із позовом, в якому просить суд в рахунок погашення Запорізькій обласній кредитній спілці «Довіра» заборгованості в сумі 192 972,00 грн., яка складається з наступного: 148 000,00 грн. - кредит, 44 972,00 грн. - проценти за користування кредитом, що виникла за кредитним договором № 11136 від 24.12.2010 року, укладеним між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], загальною площею 67,6 кв.м., власником якої є [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів по реалізації вказаної квартири з початковою ціною в розмірі не менше ринкової вартості та на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з викладених в позовній заяві підстав, просить позов задовольнити. З приводу пропозицій відповідача в судовому засіданні про надання часу для вирішення питання в добровільному порядку, пояснив, що з серпня 2013 р. відповідач веде переговори з керівництвом позивача, вирішує питання про сплату боргу, але до теперішнього часу борг не погашений. Вважає, що рішення суду не буде перешкоджати відповідачу сплатити борг, оскільки позивач буде мати час протягом року для звернення рішення до примусового виконання, протягом якого відповідач буде мати змогу сплати боргу. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення їй поштового відправлення, а також розміщення оголошення в пресі. Відповідач [PERSON] позов визнач в повному обсязі, проти фактичних обставин, викладених в позові, не заперечив, проте, просить надати йому змогу сплатити борг, для чого ним застосовуються заходи, але з загальновідомих причин кризи в країні, він до теперішнього часу не зміг вирішити спір мирним шляхом. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами. Судом встановлено, що 24.12.2010 року [PERSON], як член кредитної спілки (з 19.06.2008 року), отримав кредит в розмірі 149 000,00 грн., відповідно до кредитного договору № 11136 від 24.12.2010 року, укладеного між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та [PERSON], що підтверджується видатковим касовим ордером № 8345 від 24.12.2010 року. Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 кредитного договору спілка надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру кредиту розмірі 149 000,00 грн. на капітальний ремонт нерухомості на 36 місяців, тобто до 24.12.2013 року, а позичальник повертає кредит протягом зазначеного в договорі строку (або достроково) і сплачує 2 % щомісячно наперед від залишку суми неповерненого кредиту у відповідності з графіком погашення суми кредиту і процентів за користування кредитом. У випадку дотримання позичальником умов сплати кредиту згідно з графіком погашення суми кредиту і процентів за користування, річний процент за користування кредитом становить 24 процентів річних (а.с.5). Згідно п. п. 3.1.1, 3.3.2 кредитного договору спілка зобов'язується на умовах цього договору надати позичальнику кредит, згідно з діючими в спілці Положеннями і внутрішніми документами. Позичальник зобов'язаний здійснювати щомісячно, відповідно до умов цього договору, погашення кредиту та процентів за користування кредитом готівкою через каси спілки або безготівковими платежами (а.с.5). Спілка зобов'язання за вищевказаним кредитним договором перед [PERSON] виконала в повному обсязі, а саме надала кредитні кошти у розмірі 149 000, 00 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру № 8345 від 24.12.2010 року (а.с.4). У встановлений кредитним договором термін - 24.12.2013 року, позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, заборгованість по кредиту та процентах погасив частково, а саме 24.01.2011 року в розмірі 1000,00 грн., внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 27.01.2014 року склала 192 972,00 грн., в тому числі: 148 000,00 грн. - заборгованість по кредиту, 44 972,00 грн. - проценти за користування кредитом (а.с.3). П.2.2 кредитного договору визначено, що кредит забезпечується всім власним майном і коштами позичальника (поручителів, якщо його зобов'язання по кредиту гарантують поручителі), майном та коштами, що знаходяться на їх особистих рахунках. З метою забезпечення повернення кредиту, 24.12.2010 року між [PERSON] та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» був укладений договір поруки № 11136 від 24.12.2010 року (а.с.6). Відповідно до п. 2.2 договору поруки поручителі зобов'язані самостійно стежити за виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, а також смерті позичальника, поручителі, як солідарні боржники, зобов'язуються сплатити заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем порушення позичальником строку погашення заборгованості за кредитним договором згідно графіку погашення суми кредиту і процентів за користування кредитом. Крім того, в забезпечення виконання умов за вищевказаним кредитним договором 24.12.2010 року [PERSON] передано до іпотеки квартиру [ADDRESS], про що свідчить договір іпотеки від 24.12.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 3067. Предметом іпотеки є належна [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 45,3 кв.м. Інвентаризаційна вартість предмета іпотеки становить 87 131,00 грн. Предмет іпотеки оцінюється сторонами за їх домовленістю в сумі 342 553,00 грн. (а.с.7-8). Згідно п. 5.2 договору іпотеки у разі порушення позичальником зобов'язання за кредитним договором та або іпотекодавцем зобов'язань за цим договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу про усунення порушень. В цій письмовій вимозі іпотекодержателем зазначається: стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш, ніж 30-денний строк з моменту отримання вимоги та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача, виходячи з встановлених судом правовідносин та їх відповідності наступним нормам: Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та виплатити відсотки. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обов'язків. Зобов'язання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. ч. 1,2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч. 1,2 ст. 35 ЗУ "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.3 ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Згідно п. 37 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" N 5 від 30.03.2012 року невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: approved