Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство ВіЕс банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме просить: звернути стягнення на нежитлове приміщення, загальною площею 81,4 (вісімдесят один цілий чотири десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Стебницька, буд.8 (вісім), яке належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 16 серпня 2006 року, шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 16, 19 Іпотечного договору, а сааме: на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (79000, м.Львів, вул. Грабовського, 11, МФО 325213, код ЄДРПОУ 19358632) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі - продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, МФО 325213, код ЄДРПОУ 19358632) щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до Предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за Кредитним договором № КЕ40426 від 17.08.2006 року в розмірі 67092,59 доларів СІІІА (шістдесят сім тисяч дев'яносто два дол. СІІІА 59 центів), що = 1562441,77 гривень (один мільйон п'ятсот шістдесят дві тисячі чотириста сорок один гривень 77 копійок), (по курсу НБУ етапом на 25.03.2015р, становить: 1$ = 23,287844 грн.); закріпити за Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» права управителя, щодо: вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов'язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв'язку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо- та газопостачанням, телефонним зв'язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим Договором; інші права необхідні для здійснення належного управління майном. Позовні вимоги мотивує тим, що між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» та відповідачем [PERSON] 17 серпня 2006 року було укладено Кредитний договір №KF40426 з додатками, згідно якого, останньому було надано кредит в розмірі 120000 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 17.08.2021 року під 14% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором №KF40426 від 1.08.2006 року між Позивачем та [PERSON] укладено Іпотечний договір від 18.08.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №Д-926, згідно якого Відповідач (Іпотекодавець) надав у заставу Позивачу (Іпотекодержателю) нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 81,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець вул. Стебницька, 8, яке належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 16.08.2006 року. Однак не зважаючи на вищенаведене, [PERSON] свої зобовязання, передбачені Кредитним договором не виконує та порушив умови Кредитного договору, щодо належного та своєчасного повернення коштів та відсотків за їх користування в порядку визначеному Кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобовязань за Кредитним договором, у останнього утворилась станом на 25.03.2015 року заборгованість в загальній сумі 67092,59 доларів США, з яких: 62637,60 доларів США заборгованість по кредиту, 3507,64 доларів США заборгованість по відсотках, 947,35 доларів США пені. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного вирішення справи не заперечує.. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився і не повідомив причини своєї неявки, хоча його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» та відповідачем [PERSON] 17 серпня 2006 року було укладено Кредитний договір №KF40426 з додатками, згідно якого, останньому було надано кредит в розмірі 120000 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 17.08.2021 року під 14% річних. Крім цього, 17.08.2006 року між сторонами укладено додаткову угоду №1, яка визначає умови отримання кредиту. Відповідно до п. 5.2.1 Кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути банку отриманий кредит в повному обсязі, в строк та у порядок, встановлених кредитним договором. Згідно з п. 5.2.2 позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти за користування кредитом у розмірі та порядку, що встановлені кредитним договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~ За змістом\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. \~\~\~\~Відповідач [PERSON] не виконав умов договору щодо сплати заборгованості, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання, а тому станом на 25.03.2015 року у нього виникла заборгованістьв загальній сумі 67092,59 доларів США, з яких: 62637,60 доларів США заборгованість по кредиту, 3507,64 доларів США заборгованість по відсотках, 947,35 доларів США пені. Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). 29.07.2014 року позивачем скеровано відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту, однак дану вимогу відповідачем залишено без розгляду. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що зметою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором №KF40426 від 1.08.2006 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір від 18.08.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №Д-926, згідно якого Відповідач (Іпотекодавець) надав у заставу Позивачу (Іпотекодержателю) нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 81,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець вул. Стебницька, 8, яке належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 16.08.2006 року Відповідно до\~ст.1 Закону України "Про іпотеку"\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 7 Закону України "Про іпотеку"\~передбачено, що за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до\~ст. 12 Закону України "Про іпотеку"\~у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною першою\~статті 33 Закону України "Про іпотеку"\~передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною третьою цієї статті встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.\~\~\~\~ Пунктами 37, 38 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року визначено, що невиконання вимог частини першої\~статті 35 Закону України "Про іпотеку"\~про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя\~статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням\~статті 124 Конституції України. У випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до\~статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Як роз'яснено у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як\~статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої\~статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки. Відповідно до\~ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1\~ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження, надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання, містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. За\~ст.41 Закону України «Про іпотеку»\~реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої\~Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цьогоЗакону. Частиною 6\~ст.38 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до ст.ст.\~62,58 Закону України «Про виконавче провадження»\~для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності. Відповідно до вимог\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту\~ст. 10 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1\~ст.11 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з наведеного, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд вважає за необхідне позов задоволити, а саме в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «ВіЕс Банк» звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення загальною площею 81,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Трускавець вул. Стебницька, 8, яке належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 16.08.2006 року. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1 180 грн. 30 коп. сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved