Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач у справі звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 13 червня 2006 року між [PERSON] та ПАТ "КБ "Приватбанк" було укладено договір про відкриттякартрахунку і обслуговування платіжної картки № SAMDN03000007700006. У відповідності до вказаного договору Банк відкрив Клієнту картковий рахунок з встановленим кредитним лімітом 3 000 (три тисячі доларів 00 тентів). 26.11.2016 року [PERSON]: стало відомо, що в провадженні Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції перебуває відкрите виконавче провадження № 523558812 згідно виконавчого напису від 23.05.2016 року № 4245 вчиненою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною по стягенню заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ "КБ "Приватбанк" у розмірі: 261 867 грн. 70 коп. Позивач вказує, що 23.05.2016 року за заявою Відповідача приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 4245, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № SAMDN03000007700006 від 13 червня 2006 року у розмірі: 10 209, 27 доларів США, з яких 3 000,00 доларів США залишок заборгованості за кредитом, 7 209,27 доларів США залишок заборгованості за відсотками, 1 700 грн. витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису, а всього у гривневому еквіваленті: 261 867 грн. 70 коп. Позивач зазначив, що Відповідно до вчиненого виконавчого напису строком, за який проводиться стягнення, є дев'ять років десять місяців один день, а саме: з 13 червня 2006 року по 14 квітня 2016 року. Відповідно до статті 1 п.1.1 Договору про відкриття карткового рахунку "Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, а строк дії карти - 1 (один) рік". Отже, можна зробити висновок, що право вимоги у Відповідача за вказаним кредитним договором почався з 13.06.2007 року, а закінчився 13.06.2010 року. Позивач зазначив, що з урахуванням того, що на час винесення оскаржуваного виконавчого напису, ПАТ "КБ «ПриватБанк» не було надано, а нотаріусом не було досліджено будь-яких документів, які свідчили б про зміну встановленого ст.ст. 256.257.257 ЦК України строку позовної давності, виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у звязку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач зазначає, що вчиняючи виконавчі написи, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону "Про нотаріат" про безспірність заборгованості. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з підстав викладених у позовній заяві та на підставі доказів поданих в обґрунтування позовних вимог просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе проводити судове засідання за вдсутності відповілача у порядку ст. 224 ЦПК України, позивач проти цього не заперечувала. Третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила слухати справу без участі. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.4.ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі написи нотаріусів. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат » нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України віл 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 3.1-3.2, 3.4 глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року Ш 1172 (далі - Перелік документів). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ "КБ "Приватбанк" було укладено договір про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки № SAMDN03000007700006. Судом встановлено, що у відповідності до вказаного договору Банк відкрив Клієнту картковий рахунок з встановленим кредитним лімітом 3 000 (три тисячі доларів 00 центів). Судом встановлено, що 23.05.2016 року за заявою Відповідача приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 4245, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № SAMDN03000007700006 від 13 червня 2006 року у розмірі: 10 209, 27 доларів США, з яких 3 000,00 доларів США залишок заборгованості за кредитом, 7 209,27 доларів США залишок заборгованості за відсотками, 1 700 грн. витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису, а всього у гривневому еквіваленті: 261 867 грн. 70 коп. Судом встановлено, що право вимоги у Відповідача за вказаним кредитним договором почався з 13.06.2007 року, а закінчився 13.06.2010 року. Судом встановлено, що 31.08.2017 року державним виконавцем Святошинського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження №54594832 за виконавчим листом №2/2608/209/12 від 27.07.2017 року, щодо стягнення з [PERSON] заборгованість на користь ПАТ "КБ "ПриватБанк" у розмірі 88068,49 грн. та заборгованість у розмір 32556,38 грн та судовий збір на суму1326,25 грн., за кредитним договром № SAMDN03000007700006 в ід 13.06.2006р. Тобто за одним тим самим договором проведено двічі стягнення та пред"явлено виконавий лист №2/2608/209/12 від 27.07.2017 року до виконання. Крім тго відповідно до ст.1 п.1.1. Договору про відкриття карткового рахунку "Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, один рік та починається з 13.06.2007 року до 13.06.2010 року, також у Виконавчому написі нтаріуса не вказано на підставі яких документів здійснено виконавчий напис щодо запропонованого стягнення суми боргу. А тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов з боку позивача та її представника доведений та підлягає задоволенню. Відповідно судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved