Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

ТОВ «Алекскредит» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 29.01.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту №1886411. Відповідно до п.1.1 Договору невід`ємною його частиною є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця. Вказаний договір було оформлено у порядку передбаченому розділом 4 Правил та відповідно до п.5.1 та п.5.2 Правил, сторони домовились, що договір укладається в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач належним чином виконав умови договору позики та перерахував на картковий рахунок позичальнику кредитні кошти у розмірі 8000 гривень, які останній зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування коштами до 28.02.2019 року. Згідно п. 1.5 договору визначено, що проценти за користування кредитом строком більше ніж 5 календарних днів нараховуються, виходячи з фіксованої процентної ставки від визначеної в п. 1.4. Договору суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом. Процентна ставка складає 1,28% в день. Відповідно до п. 5.3. Договору у випадку прострочення строку із сплати суми кредиту та нарахованих Процентів за користування кредитом, визначеного Договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю пеню в розмірі 3% від основної суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з першого дня прострочення та до повного виконання Позичальником умов цього Договору. Першим днем прострочення вважається наступний день після закінчення строку, визначеного п. 1.9. Договору. Відповідач отримані грошові кошти в передбачені строки не повернув, внаслідок чого станом на 11.03.2021 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 15847,76 гривень, з яких: 8000 гривень - заборгованість за сумую кредиту; 2272 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за базовою процентною ставкою за один день користування кредитом 1,28% за період з 30.01.2019 року по 28.02.2019 року; 4000 гривень заборгованість з пені за період з 01.03.2019 року по 17.03.2019 року; 740 гривень інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані в порядку ст. 625 ЦК України; 210,16 гривень -інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані в порядку ст. 625 ЦК України; 487, 23 гривень - 3% річних за сумою кредиту, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України; 138,37 гривень - 3% річних по відсоткам за користування кредитом, нараховані у порядку ст.. 625 ЦК України. Представником відповідача на позов подано відзив, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог,в обґрунтування якого зазначив, що позивачем жодного кредитного договору не укладалось ні в письмовому ні в електронному вигляді, окрім того, підписи позивача на доданих документах відсутні. Також із доданих документів не вбачається, що особа позичальника належним чином ідентифікована при його реєстрації в ІТС відповідним електронним підписом, що свідчить про не дотримання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та «Про електричну комерцію». Зазначив, що відповідач не має електронно-цифрового підпису, ніколи його не виготовляв та не звертався з цього приводу до сертифікаційних центрів, а отже і не міг підписувати жодних договорів ЕЦП. Окрім того, матеріали справи не місять жодних підтверджень, що договір №1886411 від 29.01.2019 рок убув акцептований сторонами, в порядку передбаченому законом, що цей договір підписав відповідач, оскільки останній не здійснив жодних дій, спрямованих на укладення кредитного договору, відповідно відсутній факт укладення договору між сторонами в розумінні положень цивільного законодавства. Окрім того, позивачем не надано доказу переказу грошових коштів у розмірі 8000 гривень на рахунок відповідача. Окрім того, надані позивачем скріншоти не є належними та допустимими доказами укладення кредитного договору чи отримання коштів, оскільки не вказано з якого сайту вони зроблені, не вказано жодних ідентифікаційних даних особи позичальника. На підтвердження надання відповідачу кредиту надано лише лист №4523-ВП від 02.03.2021 року, який не належить до розрахункових документів та не може підтверджувати факт переказу коштів, оскільки не містить інформацію щодо: платника та отримувача коштів (їх найменування, банківські реквізити), не вказано призначення платежу. У судовому засіданні представник позивача подану позовну заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві. Заслухавши представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.09.2019 року між позивачем ТОВ «Алекскредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання кредиту №1886411. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статтю 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір був укладений сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З указаного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У справі, що розглядається, судом установлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. З урахуванням вказаного, встановивши, що без здійснення вказаних дій позивачем, даний кредитний договір відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 Цивільного кодексу України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмірне встановлений договором або законом. Частиною першою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Звертається увага на те, що сума боргу 8 000,00 грн., розрахована за спеціальною процентною ставкою, підлягає стягненню, як оговорена сторонами умовами (п. 1.6) кредитного договору, а не на підставі ст. 625 ЦК України. Відповідно до 1.10 Договору про надання кредиту №1886411 кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.4. Договору в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника. Листом ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" вих. №4523-ВП від 02.03.2021 року ТОВ "Алекскредит" повідомлено, що 29.01.2019 року відповідно до договору ВП-220817-1 від 22.08.2017 року було здійснено за дорученням ТОВ "Алекскредит" успішні перекази коштів на суму 8000 грн, маса картки [NUMBER] , код авторизації 655098, номер транзакції в системі WayForPay - 13804746960455775915429814134307. Окрім того, відповідно до відомостей отриманих на виконання ухвали суду про витребування інформації від АТ «Укрсиббанк» ві 13.10.2021р. АТ «Укрсиббанк» підтверджує операцію щодо зарахування від 29.01.2021р. о 08 год. 10 хв. за кодом RRN1212904278277 на ПК5169304815609674 [PERSON] РНОКПП [NUMBER] на суму 8000 гривень, що зафіксовано в системах АТ «Укрсиббанк». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вимоги законодавства України, заслухавши представників сторін, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 2270,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved