Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Представник Щастинської ВЦА Щастинського району Луганської області звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що матір малолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] веде аморальний спосіб життя, а саме постійно вживає алкогольні напої і наркотичні засоби, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей. Фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. В будинку, в якому мешкає [PERSON] разом зі своїми малолітніми дільми, повна антисанітарія, брудно, бракує меблів, на ліжках відсутня постільна білизна, дітям бракує їжі, одягу, взуття, відсутні іграшки. Крім того, в будинку відсутнє газопостачання, а електроенергія відключена за борги. Відповідач неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. За заявою [PERSON] її малолітня донька [PERSON] влаштована на цілодобове перебування до Щастинської обласної санаторної школи. Відповідач, за час перебування малолітньої [PERSON] у школі, жодного разу не поцікавилася її життям. З [PERSON] представниками Служби у справах дітей Щастинської міської ВЦА неодноразово проводилися профілактичні бесіди. Проте, при черговій перевірці родини відповідача за місцем їх мешкання, Службою у справах дітей Щастинської міської ВЦА, встановлено, що [PERSON] кожного дня вживає алкогольні напої та наркотичні засоби, по декілька діб не з`являється за місцем проживання. Її малолітній син [PERSON] у цей час знаходиться сам вдома та не забезпечений належним харчуванням. [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, не створює умов для духовного та фізичного розвитку дітей, не піклується та не утримує їх належним чином. Розпорядженням керівника Щастинської міської ВЦА Щастинського району Луганської області від 30.07.2021 р. малолітній [PERSON] негайно відібраний та влаштований до дитячого відділення Старобільської лікарні. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, представник позивача, просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі Ѕ частини від усіх видів (заробітку) доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 11.08.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 11.10.2021 р. підготовче засідання закрите, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області, як орган опіки та піклування О. Є. Шоха у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] відзиву на позов не надала, у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі Судової влади України, розпискою про отримання повістки про виклик до суду, рекомендованим повідомленням про вручення повістки, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Відповідно до 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд заслухавши представника позивача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12). Батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] на підставі ст. 135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.50). Батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] записаний [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження згідно ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.51). Судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виховання та утримання своїх малолітніх дітей, що підтверджується наступними доказами. З інформації КУ «Новоайдарський центр надання соціальних послуг» Новоайдарської районної ради Луганської області, вбачається, що родина [PERSON] перебувала на обліку з 2019 р. з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків матері, проживання в антисанітарних умовах, зловживання алкогольними напоями [PERSON] . Остання не спрацює, малолітні діти часто знаходяться на вулиці без нагляду, брудні, просять їсти по сусідах (а.с.45-46). [PERSON] , яка мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , зарекомендувала себе з негативного боку, не працює, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, не виконує свої материнські обов`язки, веде аморальний спосіб життя, скарги на поведінку [PERSON] надходили неодноразово до ВЦА, що підтверджується характеристикою, наданою Щастинською ВЦА за № 491 від 02.12.2021 р. (а.с.48). З акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , вбачається, що умови проживання не задовільні, а саме: електрику відключено за борги, в приміщенні бруд, антисанітарні умови, кімната для дітей не обладнана необхідними меблями, відсутня шафа для речей, одяг за сезоном, та іграшки. Мати малолітніх дітей [PERSON] зловживає алкогольними напоями, поводить себе агресивно, веде аморальний спосіб життя, взагалі байдуже ставиться до своїх малолітніх дітей (а.с.29). Відповідно до інформації начальника СПД №1 (м. Щастя) Щастинського РВП ГУНП в Луганській області, [PERSON] протягом 2020 р. та у період часу з 01.01.2021 р. по 13.11.2021 р. притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП "Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей", ч. 1 ст. 178 КУпАП "Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді", ч. 1 ст. 173-2 КУпАП "Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування", ч. 2 ст. 44-3 КУпАП "Порушення правил щодо карантину людей", ч. 1 ст. 175-1 КУпАП "Куріння тютюнових виробів у заборонених місцях" (а.с.33). Згідно інформації БФ «Слов`янське серце», з квітня 2021 р. під соціальним супроводом у Центрі соціального супроводу БФ «Слов`янське серце» перебували [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що мешкали за адресою: [ADDRESS] . Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживали з матір`ю [PERSON] , яка виховує дітей одна, та бабусею [PERSON] . Мати [PERSON] з бабусею зловживали спиртними напоями, на очах у дітей відбувалися скандали. Діти замкнуті, слабо йдуть на контакт, мовчазні. Мати дітей [PERSON] ніде не працювала, вела аморальний спосіб життя. У дітей відсутній одяг та взуття. Крім того, були зафіксовані факти фізичного насильства над малолітньою [PERSON] з боку матері [PERSON] (а.с.47). Відповідач [PERSON] надала до Щастинської міської ВЦА Щастинського району Луганської області заяву про доцільність влаштування на цілодобове перебування малолітньої [PERSON] , 20.02.2009 р. до Щастинської обласної санаторної школи, яка за рекомендацією обласного фтизіатра має проходити оздоровчий курс в Щастинській обласній санаторній школі і потребує цілодобового нагляду лікаря. Відповідно до копії протоколу №1 комісії з питань захисту прав дитини Щастинської міської ВЦА Щастинського району Луганської області від 19.07.2021 р. та копії розпорядження керівника ВЦА № 33 від 20.07.2021 р., вирішено влаштувати на цілодобове перебування малолітню [PERSON] , [INFO] , якій рекомендовано навчання, до Щастинської обласної санаторної школи (а.с.7, 10). Розпорядженням керівника ВЦА Щастинської міської ВЦА № 36 від 30.07.2021 р. зобов`язано Службу у справах дітей Щастинської міської ВЦА негайно відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] (а.с.9). Вказані обставини є підтвердженням того, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Статтею 150 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, 03.12.2021 року Щастинська міська ВЦА як орган опіки та піклування надала висновок, відповідно до якого вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.54). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є матір`ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12). Батьки малолітнього [PERSON] та батько малолітньої [PERSON] записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.50-51). Відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не дбає про їх культурний та духовний розвиток, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , то з урахуванням вищевказаних норм, а також того, що відомості стан здоров`я відповідача, її матеріальне становище, наявності у неї інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.08.2021 року та до досягнення дітьми повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у відділенні Державного ощадного банку України. Порядок влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, встановлений статтею 167 СК України, відповідно до частини четвертої якої, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явилась, доказів на спростування доводів представника позивача не надала, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має сплатити в дохід держави судовий збір, який складає 908,00 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 121, 150, 164, 166, 167, 170, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial