Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

В серпні 2011 року позивач ПАТ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до [PERSON], в лютому 2014 року уточнив позовні вимоги. В обґрунтування своїх позовних вимог, представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору від 20.03.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 75000,00 гривень, зі сплатою 15,0% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 20 березня 2015 року на умовах, визначених Договором. З метою забезпечення зобов'язань по кредитному договору, між ними та [PERSON] був кладений Договір іпотеки № КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року, згідно умов якого, банку в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 48,80 кв., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить Відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 76193, виданого виконкомом Жовтневої районної ради 30.11.2004 року, згідно рішення № 348/82 від 20.10.2004 року, та зареєстрованого в КП "КБТІ" в реєстрову книгу за № 46ж-58-58, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 30.11.2004 року за № 5643119 (р. № 8736135). 10 липня 2008 року [PERSON] звернулась до позивача із заявою про зміну валюти кредиту за Договором про іпотечний кредит № КК.К.0СІ0000006100 від 20.03.2008 року з гривні на долар США. 23 липня 2008 року між Позивачем та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору про іпотечний кредит № КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року, згідно з якою залишок заборгованості за даним кредитом конвертовано у долари США за курсом на дату укладання Додаткової угоди. Таким чином, відповідно до п. 8.1 Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит № КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року, укладеної 23 липня 2008 року, позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 15655,51 (п'ятнадцять тисяч п'ятдесят п'ять доларів США 51 цент) доларів США на строк з 23.03.2008 р. по 20.03.2015 р. включно у вигляді строкового кредиту на наступні цілі: придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0 (нуль) % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 3 (три) % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного договору. Станом на 23.07.2008 року залишок заборгованості по Договору про іпотечний кредит КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року складає 72328,44 (сімдесят дві тисячі триста двадцять вісім гривень 44 коп.) гривень, що еквівалентно 15655,51 (п'ятнадцять тисяч п'ятдесят п'ять доларів США 51 цент) доларів США. Відповідно до умов Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит № КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, а саме: по "20" число кожного місяця. Позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п. п. 3.1, 3.3 Додаткової угоди, винагороди, розрахованої відповідно до п. п. 1.1, 3.6 Додаткової угоди. Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту (Додаток № 1), який розраховується згідно залишку заборгованості за кредитом станом на 23.07.2008 року. Згідно з п. 8.3 Додаткової угоди, забезпеченням виконання Позичальником зобов'язань за даним Договором виступає іпотека нерухомого майна, а саме: 2-кімнатна квартира, зташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, бульвар маршала Василевського, б. 35, кв. 58, загальною площею 48.8 кв.м., тобто предмет іпотеки у відповідності до Іпотечного договору № КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року. В зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Третя особа станом на 14.07.2011 року має заборгованість - 23664.08 доларів США, яка за курсом 7.97 -рн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.07.2011 року дорівнює - 188602,72 грн. та складається з наступного: 15211.37 доларів США - заборгованість за кредитом; 4243.08 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 929.85 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 3279.78 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У зв'язку з чим просять звернути стягнення на предмет іпотеки. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Третя особа [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] з позовними вимогами Банку не погодилися, просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає у повному обсязі. До такого висновку суд дійшов на підставі з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Матеріалами справи встановлено, що 20.03.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк"(надалі -ЗАТ КБ "ПБ") правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № КRR0GI0000006100, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 75000,00 зі сплатою 15,0% річних, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 20 березня 2015 року. З метою забезпечення зобов'язань по кредитному договору, між ЗАТ КБ "ПриватБанк" правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] був кладений Договір іпотеки № КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року, згідно умов якого, банку в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 48,80 кв., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 76193, виданого виконкомом Жовтневої районної ради 30.11.2004 року, згідно рішення № 348/82 від 20.10.2004 року, та зареєстрованого в КП "КБТІ" в реєстрову книгу за № 46ж-58-58, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 30.11.2004 року за № 5643119 (р. № 8736135). 23 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору про іпотечний кредит № КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року, згідно з якою залишок заборгованості за даним кредитом конвертовано у долари США за курсом на дату укладання Додаткової угоди. Відповідно до п. 8.1 Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит № КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року, укладеної 23 липня 2008 року, позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 15655,51 доларів США на строк з 23.03.2008 р. по 20.03.2015 р. включно у вигляді строкового кредиту на наступні цілі: придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0 (нуль) % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 3 (три) % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного договору. Станом на 23.07.2008 року залишок заборгованості по Договору про іпотечний кредит КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року складає 72328,44 гривень, що еквівалентно 15655,51 доларів США. Відповідно до умов Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит № КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, а саме: по "20" число кожного місяця. Позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п. п. 3.1, 3.3 Додаткової угоди, винагороди, розрахованої відповідно до п. п. 1.1, 3.6 Додаткової угоди. Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту (Додаток № 1), який розраховується згідно залишку заборгованості за кредитом станом на 23.07.2008 року. Згідно з п. 8.3 Додаткової угоди, забезпеченням виконання Позичальником зобов'язань за даним Договором виступає іпотека нерухомого майна, а саме: 2-кімнатна квартира, зташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, бульвар маршала Василевського, б. 35, кв. 58, загальною площею 48.8 кв.м., тобто предмет іпотеки у відповідності до Іпотечного договору № КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року. В зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Третя особа станом на 14.07.2011 року має заборгованість - 23664.08 доларів США, яка за курсом 7.97-грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.07.2011 року дорівнює - 188602,72 грн. та складається з наступного: 15211.37 доларів США - заборгованість за кредитом; 4243.08 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 929.85 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 3279.78 доларів США. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ст. 1050 ч.1, ч. 2 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі -покупцеві. Згідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж Закону законодавець встановлює певний порядок дій Банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду Суд вважає необхідним застосувати ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який є чинним на час розгляду справи та протягом дії якого, згідно ст. 4 цього Закону, інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Таким чином протягом дії цього Закону 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 ЗУ "Про заставу" та / або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 ЗУ "Про іпотеку" , якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України ( позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусового стягнуте ( відчужене без згоди власника) інше майно ( майнові права) , яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника , зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації ( переоцінки) предмета застави ( іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити ( продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь ( у власність) іншої особи. З врахуванням того, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] є майном, яке виступає як забезпечення зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором № КRR0GI0000006100 від 20.03.2008 року, наданим позивачем в іноземній валюті, та яке використовується [PERSON], як місце його постійного проживання, загальна площа квартири становить 48,80 кв.м., відомостей про наявність іншого житла у відповідача суду позивачем не надано, а тому суд вважає, що звернення стягнення на дане майно є таким, що суперечитиме ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оскільки позивачу необхідно відмовити у задоволені позовних вимог, то судові витрати віднесено на рахунок позивача.

Outcome: dismissed