Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Рівненської філії ПАТ ""Банк "Фінанси та Кредит" про визнання договору поруки недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 24.11.2011р. було задоволено вимоги Банку «Фінанси та Кредит», стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON], заборгованість по кредиту у сумі 114162,00грн. та судові витрати у сумі 963,20грн. Підставою для задоволення такого позову став договір поруки №Ф1-06/47385-976п від 13.09.2006 р. укладений між Банком «Фінанси та Кредит» та [PERSON]. Відповідно до вказаного договору я, [PERSON], начеб-то підписавши його взяв на себе зобов'язання відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань,з а кредитним договором №Ф1-06/47385-976 від 13.09.2006р. Вказав, що такого договору не підписував, тому не має відповідати за його виконання. Просив визнати договір поруки № Ф-106/47385-97 бп від 13.09.2006р. - недійсним. В судовому засіданні позивач підтримав позов в межах його доводів. Пояснив, що договору поруки він не підписував, що це підтверджується висновком експертизи. Строк позовної давності не пропустив, оскільки рахує його з моменту набрання законної сили рішення Млинівського районного суду про стягнення з нього боргу, а саме 02.11.2012р. з дати постановлення рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області за його скаргою на рішення Млинівського райсуду. Просив позов задовольнити, та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати 902 грн. за проведену експертизу та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що перебіг строку позовної давності на оскарження договору поруки для [PERSON] починається з 02.11.2012р., тобто з дати набрання законної сили рішенням Млинівського районного суду, за яким з його довірителя як з поручителя солідарно стягнуто борг за договором позики. Проте, його довіритель договір не підписував, що підтверджується і проведеною судовою почеркознавчою експертизою. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Підтримав подані до суду письмові заперечення згідно яких просив звернути увагу суду та врахувати, що 13.09.2006 року між TOB «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки №Ф1-06/47385-976п. Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 24.11.2011 р. по справі №2-п-2/11 позов ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості задоволено повністю. Апеляційним судом Рівненської області від 02.11.2012 р. рішення суду першої інстанції залишено без змін. В даній справі про стягнення заборгованості приймав участь [PERSON], який 21.10.2009 року особисто подав до Млинівського районного суду заяву щодо фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу по даній цивільній справі (арк. №22 справа № 2-67/2010). Отже позивачу було відомо про те, що з нього стягується заборгованість за договором поруки який він оскаржує, саме з 21.10.2009р.. Враховуючи вищевказані докази та норми цивільного законодавства, строк протягом якого [PERSON] міг звернутись з даним позовом до суду закінчився 21.10.2012 р. Позов підписаний 06.03.2014 року, тобто з пропущенням строку позовної давності. Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. У ч. 4 ст. 267 ЦК зазначено наступне: «сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові». Просив застосувати до позовної заяви [PERSON] строк позовної давності тривалістю у три роки. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 24.11.2011р. , залишено в силі в частині стягнення боргу рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від. 02.11.2012р., було задоволено вимоги Банку «Фінанси та Кредит», стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON], заборгованість по кредиту у сумі 114162,00грн. та судові витрати у сумі 963,20грн. Як вбачається з оглянутих рішень судів підставою для задоволення позову став договір поруки №Ф1-06/47385-976п від 13.09.2006 р. укладений між Банком «Фінанси та Кредит» та [PERSON] (Справа №2-67/2010 а.с.8,102-103, 131-132). Крім того, з оглянутої судом цивільної справи за позовом АТ Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості (Млинівський районний суд справа № 2-67/2010) вбачається, що [PERSON] про претензій з боку банку до нього було відомо з 21.10.2009р., оскільки ним особисто було подано до Млинівського районного суду заяву згідно якої він не наполягав на повному фіксуванні судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі датованою 21.10.2009р. (а.с.22). Згідно висновку експерта № 496 від 01.08.2014р. підпис розміщений у графі «За поручителя [PERSON]» , у Договорі поруки № Ф1-06/47385-976 від 13.09.2006р., виконано не [PERSON], а іншою особою. У ст. 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визначено, що: «позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу», а в ст. 257 ЦК чітко сказано про те, що: «загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки». Згідно із ч. 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким, чином оцінивши в скупності достовірно встановлені судом докази, суд прийшов до висновку, що [PERSON] про порушення його права стало відомо 21.10.2009р., так як в цей день [PERSON] особисто подав до Млинівського районного суду заяву щодо порядку розгляду справи, де він був відповідачем як поручитель за договором поруки № Ф1-06/47385-976п від 13.09.2006р., який в даному провадженні оспорюється позивачем. Судом не встановлено поважних причин пропуску [PERSON] строку позовної давності . Посилання представника позивача на той факт, що строк позовної даності слід рахувати з дня набрання рішенням Млинівського районного суду законної сили, є необґрунтованими та суперечать положенням ЦК України. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що [PERSON] в задоволенні позову до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Рівненської філії ПАТ ""Банк "Фінанси та Кредит" про визнання договору поруки недійсним слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Оскільки, суд прийшов до висновку про відмову [PERSON] в задоволенні позову, то вимога в частині відшкодування понесених позивачем судових витрат до задоволення не підлягає. На підставі викладеного ст.257,261 ЦК України ,

Outcome: dismissed