Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, ніде не працює, підсобного господарства і необхідних запасів продуктів харчування не має, нехтує батьківськими обов'язками, не забезпечує дітей необхідним харчуванням, одягом, медичним доглядом, лікуванням, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться їх навчанням та підготовкою до самостійного життя, їхнім станом здоров'я, не відвідує старшого сина у Сумському дитячому будинку ім. С.П.Супруна. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, позивач розцінює як ухилення матері [PERSON] від виховання дітей з її винної поведінки, свідомого нехтування нею своїми обов'язками, що є підставою для позбавлення останньої батьківських прав. Сторони у судове засідання не з'явилися. Представник позивача згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує і не заперечує проти ухвалення заочного рішення /ас. 139/. Відповідач повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 74 Цивільно процесуального кодексу України /далі-ЦПК України/ /ас. 110-111,119,126-128/, причину неявки суд не повідомила, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надала, заяв про розгляд справи за її відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. В судовому засіданні 03.01.2017 відповідач позов не визнала, мотивуючи тим, що діти всім забезпечені, старшого сина поміщено в інтернат, так як мала складні умови, сина відвідує, надає йому кошти. Завжди охайна, не зловживає алкогольними напоями, забезпечена продуктами харчування . Допитані за клопотанням позивача свідки показали про наступне. Так, свідок [PERSON] суду показала, що працює соціальним працівником в Угроїдській селищній раді. Старший син відповідача [PERSON] перебуває в будинку-інтернаті, а молодший, [PERSON], проживає з матір'ю [PERSON] Відповідач зловживає спиртними напоями, молодшого сина відводять та забирають з дитсадка сторонні особи. В будинку брудно, запасу їжі немає, город не обробляє, допомагає іншим особами, чим заробляє кошти. З 01.02.2017 року відповідач поїхала до Черкаської області на роботу в цех переробки курей-бройлерів, і на даний час її вдома не має. Її малолітній син проживає з бабусею, яка дитину забирає і відводить до дитячого садка. Свідок [PERSON]суду показала, що працює секретарем Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області. Сім'ю [PERSON] знає по роботі. Відповідач почала проживати з одною дитиною, яку віддала в інтернат, потім народила другу дитину. На відповідача до селищної ради почали надходити скарги щодо пияцтва. Раніше був в будинку ремонт, придбані меблі, але на сьогоднішній день все в жахливому стані, сім'я має мінімальний запас продуктів. Дитина в чотири роки майже не розмовляє, влітку дитина залишена сама на себе, часто перебуває у сусідів, відповідача часто немає вдома. Світлані пропонували роботу, але вона не з'явилась. Відповідач неналежно виконує батьківські обов'язки. Свідок [PERSON] суду показав, що сім'я потрапила у поле зору соціального центру сім'ї, декілька разів перебувала під соціальним супроводом. Мати не вживає заходів у вирішенні глобальних проблем сім'ї, вона не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей; не створює умови для отримання дітьми освіти, наявні конфлікти, непорозуміння між матір'ю та дітьми. Син [PERSON] перебуває в інтернаті. У родині відсутня фінансова складова. Свідок [PERSON] суду показала, що її син є співмешканцем [PERSON], обоє вживають алкоголь, не працюють, живуть за рахунок соціальної допомоги та коштів, отриманих від людей за виконану роботу. Коли відповідач перебувала на «заробітках», діти перебували на її утриманні. [PERSON] навчається в інтернаті, на канікули приїздить додому, водив меншого братика в садочок. Взагалі мати неналежно виконує батьківський обов'язок. Допитаний у порядку ст. 182 ЦПК України неповнолітній свідок [PERSON] суду показав, що він перебуває у дитячому будинку-інтернаті, на канікули приїжджає додому. Відвідує його мати рідко, лише коли забирає на канікули, при цьому одягнена неохайно, іноді в стані сп'яніння. Мати і батько зловживають алкоголем, до них приходять сторонні особи, влаштовуються пиятики, часто і його відправляють за самогоном. В такі періоди вдома нема чого їсти, а інколи немає місця, щоб спати, доводиться ходити до бабусі. У матері багато боргів, з 12-13 років він також їздив з нею по шабашкам. Життям меншого брата мати не цікавиться. Коли він на канікулах, то відводить до дитсадка і забирає брата звідти сам. Не хоче, щоб і брат став алкоголіком, як мати. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 158, 169, 197,224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується свідоцтвами про народження та повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 06 листопада 2015, що відповідач [PERSON] записана матір'ю [PERSON], [INFO], номер актового запису 131 від 20 лютого 2002 р., зроблений Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України /далі - СК України/; [PERSON], [INFO], номер актового запису 21 від 25 жовтня 2011 р., зроблений виконкомом Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області, відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України /копія ас 6-7, 14-15/. Питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини Краснопільської районної державної адміністрації, рішення № 10/4 від 25.10.2016 / копія ас. 19/. Згідно із роз'ясненнями, наданими у постанові Пленуму ВСУ № 20 від 19 грудня 2008 року «Про внесення змін до постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови). Відповідно до висновку № 2488/02-21від 26.10.2016 Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області як органу опіки та піклування,[PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що відповідає інтересам дітей / ас 20/. Правовідносини, що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин. В Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Держава має забезпечувати належні умови для виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності (стаття 4 Закону України "Про охорону дитинства"). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно із статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 1, 2, 4 статті 155 СК України). Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика ЄСПЛ свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У п. 54 рішення ЄСПЛ "Хант проти України" (від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статтей 60, 137 ЦПК України. В даний час неповнолітній [PERSON], за заявою відповідача, перебуває на вихованні в Сумському дитячому будинку ім. Супруна; під час відвідування сина [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп'яніння, мала неохайний вигляд та брудний одяг, який мав неприємний запах /копія ас 5, 8/. Малолітній [PERSON] проживає спільно зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS], з 09.11.2015 є вихованцем різновікової групи Угроїдського дошкільного навчального закладу ясла-сад Угроїдської селищної ради, батьки дитини не займаються вдома навчально-виховною діяльністю хлопчика, не приділяють уваги культурно-гігіенічним навичкам дитини, мали заборгованість за харчування, з дошкільного закладу малолітнього часто забирають не батьки, а інші дорослі особи, свята в дошкільному закладі відповідач відвідує в стані алкогольного сп'яніння, не завжди з'являється на батьківські збори, на ремонтних роботах в ДНЗ мати присутня не була, а був присутній старший брат малолітнього [PERSON] /копія ас 12, ас 13, 32, 120/. Рішенням комісії з питання захисту прав дитини Краснопільської районної державної адміністрації №5/3 від 27.05.2016 попереджено [PERSON] про необхідність створення належних умов для повноцінного росту та розвитку малолітньої дитини [PERSON], тісніше спілкування з адміністрацією інтернатного закладу та більше приділяти увагу вихованцю неповнолітньої дитини [PERSON] Сім'ю [PERSON] взято під соціальний супровід / ас 86-90/. Відповідно до актів обстеження умов проживання від 19.07.2016, 02.01.2017 та 10.01.2017, а також наданих до суду копій фотографій вбачається, що умови для виховання та розвитку дітей в родині [PERSON] не задовільні, в будинку брудно, дуже малий харчовий запас продуктів харчування, кухня знаходиться в незадовільному стан /копія ас 9, 72, 77, 91-105/. [PERSON] написала власноручно пояснення, з якого слідує, що на момент перевірки кошти на придбання продуктів харчування відсутні, невелика наявність продуктів харчування та консервації. Молочні продукти для дітей відсутні. Миючих дитячих засобів немає, дитина окремого дитячого ліжка не має, спить разом з матір'ю в кімнаті, яка не опалюється по причині несправності газового конвектора / копія ас 75-76/. Постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 26.10.2016 [PERSON] за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП і накладено стягнення у виді попередження / копія ас 85/. У матеріалах справи наявна заява [PERSON] від 13.09.2016 на адресу начальника служби у справах дітей Краснопільської РДА з вимогою вирішити питання щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав /копія ас 18/. Угроїдською селищною радою надані характеристики від 20.10.2016 та 26.01.2017 на [PERSON], за якими вбачається, що остання в побуті та громадських містах поводиться незадовільно, зловживає спиртними напоями, схильна до брехні, має скандальний характер. Опалення в будинку газифіковане, але в кімнатах брудно, меблі напівзламані, особисті речі не мають свого місця, [PERSON] та її співмешканець [PERSON] ніде офіційно не працюють, підсобного господарства не мають, присадибну земельну ділянку не обробляють, необхідних запасів продуктів харчування не мають, за кошти, що виплачуються на дітей управлінням соціального захисту райдержадміністрації, нічого для дітей не придбається, батьківська плата за дитячій садок не сплачується вчасно, є заборгованість /ас 10, 73/. [PERSON] на обліку в центрі зайнятості станом на 31 жовтня 2016 року та на обліку у лікаря-нарколога не перебуває /копія ас 16, ас. 17/. Згідно з частиною восьмою статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв'язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно з частиною другою статті 171 СК України у суді [PERSON] висловив свою думку з даного питання та підтвердив своє бажання позбавити матір батьківських прав. На його переконання, так буде краще і для нього, і для неповнолітнього брата. Родина опинилася у скрутному матеріальному становищі, майже без коштів на існування. Мати ніде не працює, зловживає алкоголем, в будинку постійні сварки, невідомі люди, часто матір відправляла і його за самогоном . Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже, суд знаходить зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідченнями ухилення відповідача як матері від виховання дітей та її винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов'язками, доводи позивача відповідачем не спростовані, тому позов є обґрунтованим і підставним до задоволення відповідно до правил п. 2 частини першої статті 164 СК України. При цьому суд погоджується з висновками органів опіки та піклування, оскільки базуються на ретельному з'ясуванні обставин справи і відповідають інтересам дітей. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Вказані докази в їх сукупності та взаємозв'язку є належними, допустимими та достатніми. Судом також не встановлено, що відповідачу чинили перешкоди у виконанні належним чином свої батьківських обов'язків. Позивачем надано належні та достатні докази у підтвердження того, що залишати [PERSON] та [PERSON] разом з відповідачем є для них небезпечним, що вони будуть страждати через відсутність піклування, неповноцінне виховання. Крім зазначеного, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач згідно зі статтею 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при розгляді якого повинен довести, що він усвідомив свою протиправну поведінку щодо дітей, кається у скоєному, що його зміни у способі життя є глибокими і стійкими. Згідно частин другої, третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01.01.2017 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить 1355 грн; віком від 6 до 18 років - 1689 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років станом на день розгляду справи у суді - не менше 406,50 грн /30 % від 1355 грн/, віком від 6 до 18 років - не менше 506,70 грн / 30 % від 1689 грн/. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати, тому вважає допустимим стягувати з [PERSON] аліменти на дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частин від її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, щомісяця. Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дітей стягувати від дня звернення до суду з 24.11.2016. Відповідно до п.1 частини першої статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць. У відповідності до положення частини третьої статті 166 та частини третьої статті 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Саме тому, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду відкрити особисті рахунки у відділенні Державного ощадного банку України на ім'я: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини п'ятої статті 164 СК України необхідно надіслати копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», що діяв на час подачі позову до суду. При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому, суд стягує з відповідача на судовий збір за позовну заяву про позбавлення батьківських прав в розмірі 551 грн. 20 коп. та за позовну вимогу про стягнення аліментів на дітей в розмірі 551 грн. 20 коп., а всього в розмірі 1102 грн 40 коп. в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved