Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною завою до Фортечного ([PERSON]) ВДВС [PERSON] міського управління юстиції, по якій просять скасувати арешти на 1/4 квартири №70 по вул. Червонозорівська ([PERSON]), 23б в місті Кіровоград (Кропивницький), які зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №9175609 від 22.10.2009 р та за №12711911 від 09.07.2012 р. накладений на [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 листопада 2015 року помер чоловік позивача [PERSON], якій був співвласником належної позивачам власності - ? частини квартири №70 по вул. Червонозорівська ([PERSON]), 23б. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкового майна, було повідомлено, що оформлення права власності на спадкове майно є неможливим через наявність заборони на відчуження - арештів накладених 22.10.2009 р. та 09.07.2012 р. державним виконавцем Кіровського ВДВС [PERSON] МУЮ [PERSON] на майно [PERSON]. Вказують, що [PERSON] звертався до осіб які мали можливість накласти обтяження: ПАТ «Державний [PERSON] банк України» та ВДВС з проханням про звільнення майна з-під арешту, наданням довідок про підстави накладення обтяження, однак отримав відповідь, що заборгованості за договором кредиту не має і станом на 16.06.2016 р. відсутні будь-які виконавчі провадження щодо [PERSON]. Заяву про скасування арешту ніхто із власників подати не може, оскільки вони не були стороною спору, а звертатись до суду з такою заявою мають право лише учасники судового процесу. Крім того, не можливо з'ясувати, чи були такі спори взагалі, оскільки всі провадження 2009-2012 р.р. відповідачем знищено. Таким чином на даний час на належне позивачам майно безпідставно накладено арешт, чим порушені їх майнові права щодо розпорядження власністю. В ході розгляду справи представник позивачів уточнила позовні вимоги та просить скасувати арешти на 1/4 квартири та цілу квартиру №70 по вул. Червонозорівська ([PERSON]), 236 в місті Кіровоград (Кропивницький), які зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №9175609 від 22.10.2009 р та за №12711911 від 09.07.2012 р. накладений на [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі,у вирішенні справи послався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. \~Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.\~\~\~\~\~\~ Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є: [PERSON] -1/4 частина, [PERSON] ? частина, [PERSON] ? частина /а.с. 4-5/. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна №62744540 від 05.07.2016 року, на вказану квартиру накладені арешти: постановою про арешт майна боржника [PERSON] ВДВС [PERSON] МУЮ ([PERSON]) АЕ 281381 від 22.10.2009 року (власник [PERSON]) та на ? частину вказаної квартири постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження [PERSON] ВДВС [PERSON] МУЮ ([PERSON]) б/н від 27.06.2012 року (власник [PERSON]) /а.с. 4-5/. [PERSON] помер 28 листопада 2015 року, про що свідчить копія слідства про смерть серії І-ОЛ №216749, виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей [PERSON] міського управління юстиції 30 листопада 2015 року /а.с. 6/. Як вбачається з довідки [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Кіровоград №26400 від 16.06.2016 року, станом на 16.06.2016 року відсутні будь-які виконавчі провадження стосовно [PERSON], більш детальну інформацію про хід виконавчих дій стосовно виконавчого провадження по якому накладався арешт надати неможливо, оскільки виконавче провадження знищено у зв»язку з закінченням терміну зберігання /а.с. 10/. Відповідно до довідки [PERSON] обласного управління АТ «Державний [PERSON] України» №14/1-09/331 від 29.06.2016 року, заборгованість по кредитному договору №474 від 14 серпня 2007 року за позичальником [PERSON] погашена в повному обсязі, банк майнових та інших претензій не має /а.с. 11/. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження"). Відповідно до роз'яснень пункту 2 Постанови Пленуму № 5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року N 2677-VI). [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про зняття арешту з майна до Фортечного ВДВС [PERSON] міського управління юстиції. Згідно ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Аналіз статті 33 ЦПК України вказує на те, що заміна неналежного відповідача проводиться судом лише за клопотанням позивача. При цьому, у судовому засіданні представник позивачів з відповідним клопотанням до суду не зверталася, а повноважень провести заміну відповідача за власною ініціативою суд процесуальним законом не наділений. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи суд неодноразово роз'яснював стороні позивача права, зокрема щодо можливості заміни відповідача по справі, сприяв здійсненню прав позивача, однак, представником позивачів не було подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача. Крім того, при зверненні до суду позивачі посилаються на норми ст. ст. 319, 391 ЦК України, які регулюють право власності, проте як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна №62744540 від 05.07.2016 року, [PERSON] власником квартири або частини квартири № 70 по вул. Червонозорівська([PERSON]), 23-Б, в м. Кіровограді(Кропивницький) не являється. За вказаного, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed