Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та зазначив, що між ним та відповідачем по справі - Акціонерним товариством «Індустріально-Експортний банк» ( зараз - Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк») був укладений кредитний договір № 109/08-ю від 11 вересня 2008 р. на суму 394 100 доларів США з терміном повернення до 10 вересня 2018 р. Вказаний кредитний договір був забезпечений договором іпотеки від 11 вересня 2008 р., предметом якої є нежитлова будівля [ADDRESS]. На час укладення договору вартість цієї будівлі в перерахунку на гривні дорівнювала сумі кредиту. Зазначив, що кредитний договір укладався під час його шлюбу з [PERSON], третьою особою у справі, яка надала свою згоду на укладення цих договорів та виступала його поручителем. Вказав, що до вересня 2013 р. він щомісячно погашав вказаний кредит, сплативши позивачеві у загальній сумі 2 880 432 грн. 48 коп. Тяжке матеріальне становище змусило його припинити погашення кредиту, крім того, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2013 р. та ухвалою апеляційного суду Київської області від 17.03.2014 р. за його колишньою дружиною [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі [ADDRESS]. ПАТ «Креді Агріколь Банк», який був третьою особою у справі, не оскаржив судові рішення в апеляційному та касаційному порядку. 23.01.2014 р. ПАТ «Креді Агріколь Банк» заявив до нього вимогу, відповідно до якої його заборгованість за кредитом становила 2 241 502,17 грн., іншої вимоги він не одержував, однак 20.05.2014 р. поштою отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 292 від 25.04.2014 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з нього як іпотекодавця на користь іпотекодержателя - ПАТ «Креді Агріколь Банк» нерухомого майна - нежитлової будівлі [ADDRESS] в рахунок покриття заборгованості за кредитом у сумі 2 634 859,29 грн., яка утворилась за період з 11.09.2013 р. по 13.03.2014 р. Вважав, що виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, оскільки банк втратив пріоритетне право стосовно предмета іпотеки, на який вже неодноразово було накладено арешти судовими рішеннями як у вказаній справі про поділ майна подружжя, так і ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 25 березня 2011 р. по цивільній справі про стягнення боргу на користь [PERSON], актом опису та арешту майна Білоцерківського ВДВС від 25 травня 2011 р. та актом опису й арешту майна Білоцерківського ВДВС від 31 травня 2012 р. Окрім того, нотаріус повинен був пересвідчитись, що іпотекодержатель не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису надіслав йому письмову вимогу та розрахунок суми, що підлягає стягненню, а саме, про стягнення 2 634 859,29 грн. за період з 11.09.2013 р. по 13.03.2014 р. Між тим він такої вимоги не отримував. До того ж, нотаріус не врахував, що його місце проживання змінилося і він наймає житло за іншою адресою, ніж вказано у кредитному договорі та договорі іпотеки від 11.09.2008 р. Зазначив, що за адресою [ADDRESS], куди іпотекодержателем надсилались вимоги, та який зазначений у виконавчому написі, він ніколи зареєстрований не був. Окрім того, нотаріус не перевірив за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявність чи відсутність заставної чи інших іпотекодержателів, а тому не врахував, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 19.11.2013 р. право власності на 1/ 2 частину нежитлової будівлі, що є предметом іпотеки, було визнано за [PERSON], та що на зазначену будівлю неодноразово накладався арешт. У зв'язку з цим просив визнати виконавчий напис нотаріуса, вчинений 25.04.2014 р. та зареєстрований за №292, таким, що не підлягає виконанню. У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Представник відповідача - Змієвський О.А., який діє на підставі довіреності, позов не визнав та пояснив, що доводи позивача про його неповідомлення про вимоги банку від 14.03.14 р. про усунення порушення умов кредитного договору та погашення заборгованості у сумі 2634859,29 грн. спростовуються відміткою поштового оператору про особисте отримання, а доводи про направлення вимоги за адресою, за якою він не зареєстрований - тим, що у відповіді на вимогу банку від 23.01.14 він особисто зазначив цю адресу: [ADDRESS]. Доводи позивача щодо неврахування інших іпотекодержателів відповідач також вважав необґрунтованими, оскільки на час вчинення виконавчого напису даних про реєстрацію прав власності інших осіб на предмет іпотеки не було. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не прибула, про місце та час його проведення повідомлена належно, подала суду заяву про розгляд справи в її відсутності та письмові заперечення, в яких зазначила, що вчинення виконавчого напису було здійснено з дотриманням усіх вимог закону та підзаконних нормативних актів. Третя особа - Міський відділ Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у судове засідання свого представника не направив, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не прибула, подала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала, надала суду витяг від 23.06.2014 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень стосовно реєстрації за нею з 18.06.2014 р. права власності на 12 частину нежитлової будівлі [ADDRESS]. Вислухавши позивача та його представників - адвоката [PERSON], яка діє на підставі договору, та Грушецьку О.Ю., яка діє на підставі довіреності, представника відповідача за довіреністю Змієвського О.А., а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, на підставі такого. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З відповідних договорів судом встановлено, що 11 вересня 2008 р. між сторонами були укладені два договори: № 109/08-ю - про надання кредиту на суму 394 100 доларів США з терміном повернення до 10 вересня 2018 р., та, у забезпечення виконання, - договір іпотеки, предметом якого є нежитлова будівля [ADDRESS]. З адресованої відповідачу вимоги позивача №10206/905 від 14.03.2014 р. про усунення порушень умов зазначеного кредитного договору вбачається, що заборгованість позичальника за кредитом станом на 13.03.2014 р., з урахуванням курсу НБУ на цей день 9,2823 грн. за 1 долар США, становить 2634859,29 грн., у тому числі - 265 886,57 доларів США - заборгованість по кредиту, 16 708,89 доларів США - прострочені відсотки, 11713,45 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди. Згідно з описом цінного листа від 17.03.14, вимога та розрахунок заборгованості направлені позичальнику одночасно. З повідомлення про вручення рекомендованого листа, відправленого ПАТ "КРЕДІАГРІКОЛЬ БАНК" 17.03.14, вбачається, що воно вручене адресату 19.03.14. Як встановлено судом, 25.04.2014 р. за реєстровим № 292 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис про стягнення з іпотекодавця - відповідача у справі на користь іпотекодержателя - ПАТ «Креді Агріколь Банк» нерухомого майна, яким є нежитлова будівля [ADDRESS]; згідно з виконавчим написом, вимоги банку мають бути задоволені за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаної нежитлової будівлі в рахунок заборгованості, що утворилась за період з 11.09.2013 р. по 13.03.2014 р. в сумі 2 634 859,29 грн. З відповідної постанови судом встановлено, що 08.05.2014 року старший державний виконавець міського ВДВС Білоцерківського МРУЮ Ковтун О.В. відкрив виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно судом встановлено, що на час здійснення виконавчого напису нотаріусу, право власності на нежитлову будівлю [ADDRESS] за іншими особами, окрім позивача, зареєстроване не було. Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. За змістом статті 5 укладеного між сторонами договору іпотеки від 11.09.2008 р., у разі невиконання платіжних зобов'язань за кредитним договором, посвідчених письмовим повідомленням, яке надсилається іпотекодержателем іпотекодавцю, та не усунення останнім порушень протягом тридцяти денного строку, іпотекодержатель має право вимагати задоволення забезпечення вимог за рахунок предмету іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріусу. Відповідно до п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ У від 22.02.2012 р. №296/5, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. За змістом п. 14.5 кредитного договору та п.7.6 договору іпотеки, всі повідомлення направляються сторонами одна одній за адресами, вказаними сторонами у договорах; адреси можуть бути змінені шляхом надсилання відповідною стороною письмового повідомлення. Як встановлено судом, у відповідь на письмову вимогу позикодавця від 23.01.2014 про усунення порушень умов кредитного договору позичальник 11.02.2014 р. повідомив банку про зміну місця свого проживання , зазначивши його у [ADDRESS]. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що посилання позивача на недотримання не менш, ніж тридцяти денного строку після надіслання іпотекодержателем письмової вимоги іпотекодавцю про усунення порушень та неправильного зазначення у виконавчому написі його адреси свого документального підтвердження у ході судового розгляду не знайшли, а тому є необґрунтованими. Відхиляючи доводи позивача про те, що нотаріусом не було перевірено наявність у інших осіб речових прав на предмет іпотеки суд також до уваги не бере, на підставі такого. За змістом ст.3 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки; пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до п.2.5 згаданого вище Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис нотаріусом не вчинюється, якщо отримана письмова заява від попереднього іпотекодержателя, який має вищий пріоритет, про припинення звернення стягнення на предмет іпотеки. Доказів наявності на час здійснення виконавчого напису інших осіб, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані до реєстрації іпотеки, а тому вимоги яких мають вищий пріоритет, позивач суду не надав. Та обставина, що 18.06.2014 р. було проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частину нежитлової будівлі [ADDRESS] для оцінки дій нотаріуса , вчинених 25.04.2014 р., правового значення не має. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом було дотримано вимог Закону України "Про нотаріат" та положень глави 16 вказаного вище Порядку вчинення нотаріальних дій, з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, безспірність заборгованості підтверджувалась документами, передбаченими затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 "Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Тому суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed