Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.01.2014 року звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Харківводоканал» про визнання недійсними внесення відповідачем змін до розділу першого договору № 499117/мо про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. 07.02.2014 року до початку розгляду справи по суті [PERSON] змінив позовні вимоги , відповідно до яких просив суд встановити розбіжності форм і текстів оригіналів діючого договору № 499117/мо про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення , що знаходяться у позивача ( форма 1-ФО) та у відповідача ( форма 2-ФО), згідно Закону України «Про захист прав споживачів» визнати недійсним розділ 6 вказаного договору форми 2 ФО ( для будинків не комунальної форми власності), в подальшому [PERSON] уточнив позовні вимоги у судовому засіданні та просив суд стягнути на свою користь з відповідача моральну шкоду . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що за пропозицією відповідача 21.10.2013 року між [PERSON] та КП «Харківводоканал» укладено договір № 499117/мо про надання послуг з централізованого постачання та водовідведення квартири [ADDRESS], відповідно до якого він є споживачем вказаних послуг, а відповідач є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Вказаний договір укладений за місцезнаходженням КП «Харківводоканал», підписаний [PERSON] та уповноваженою особою підприємства [PERSON] в двох екземплярах та скріплений печаткою, один з яких зберігається у споживача , а інший у виконавця. В подальшому з'ясовано, що було підписано екземпляри договорів з різними умовами надання послуг, оскільки бланки договорів передбачають особливості для споживачів, що проживають у будинках комунальної форми власності та для споживачів, що проживають у будинках не комунальної форми власності. Позивачеві було видано вірний екземпляр вказаного вище договору ( форми 1-ФО), тобто, що стосується мешканців будинку комунальної форми власності, а в розпорядженні відповідача залишився екземпляр для мешканців будинку не комунальної форми власності, що підтверджується листом першого заступника генерального директора Коваленко А.Н. , відповідно якому за вказані допущені порушення посадових обов'язків робітника КП «Харківводоканал» притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Однак, всупереч встановленим обставинам Комунальним підприємством «Харківводоканал» не було усунуто вказані порушення вимог закону, більш того вказаний екземпляр договору форми 2-ФО для будинків не комунальної форми власності, що знаходиться в розпорядженні відповідача, було надано представниками КП «Харківводоканал» [PERSON] та [PERSON] у якості доказу до Жовтневого районного суду м. Харкова по іншій справі ( головуючий суддя Шиянова Л.О.). Відповідно до розділу 6 вказаного договору (форми 2-ФО), що знаходиться у розпорядженні відповідача, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця до споживача є з постачання холодної води згідно акту балансового розмежування, у разі його відсутності - трубопровід після зовнішньої стіни будинку споживача; з водовідведення - перший каналізаційний колодязь на випуску стічних вод з внутрішньобудинкової каналізаційної мережі у дворову каналізаційну мережу, що протирічить Постанові КМУ № 630 від 21.07.2005 року та Типовому договору про надання послуг централізованого опалення, водопостачання холодної та гарячої води і водовідведення, що стосується мешканців будинку комунальної форми власності. А в єкземлярі укладеного сторонами договору від 21.10.2013 року, що знаходиться у позивача, зазначено в розділі 6, що точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця до споживача є постачання холодної води - після першої арматури на відгалуженці від стояка у квартирі споживача; з водовідведення - підключення внутрішньо- квартирної мережі внутрішньо-будинкового стояку. Таким чином, відповідач , зазначивши в екземлярі вказаного договору , що знаходиться у розпорядженні КП «Харківводоканал», вказані обставини щодо точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця до споживача, порушив вимоги ст. 21 Закону України «Про захист прав споживача» права позивача як споживача послуг з водопостачання та водовідведення. У зв'язку з порушенням КП «Хаківводоканал» вказаними вище діями прав [PERSON], як споживача послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, у позивача виник стрес, піднявся гіпертонічний тиск, виник головний і серцевий біль, внаслідок чого лікарем було направлено позивача на стаціонарне лікування та встановлено діагноз гіпертонічна хвороба 2 стадії, 2 степені. Під час проходження курсу лікування [PERSON] були понесенні матеріальні витрати, які позивач відповідно до уточненої позовної заяви від 09.09.2014 року просить стягнути з відповідача у якості відшкодування заподіяної йому, як споживачеві моральної шкоди у сумі 797 грн. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини , викладені в ньому. Окрім того, у судовому засіданні позивач поставив під сумнів справжність свого підпису в екземплярі вказаного вище договору від 21.10.2013 року форми 2-ФО, укладеного з КП "Харківводоканал" в особі в.о. начальника абонентної служби по роботі з абонентами -ФО Департаменту збуту [PERSON], у зв'язку з чим просив провести відповідну експертизу. Однак, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не звертався до суду з позовними вимогами про визнання вказаного договору недійсним з вказаних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог . Виходячи із зазначеного відповідно до вимог, передбачених ст.ст. 11, 58, 133 ЦПК України , ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.09.2014 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення доказів, а саме призначення експертизи. Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість. Однак, при цьому визнали обставини, зазначені позивачем щодо невідповідності розділу 6 договору від 21.10.2013 року в екземплярі вказаного договору, що знаходиться в розпорядженні КП «Харківводоканал», та пояснили, що договір від 21.10.2013 року був укладений за місцезнаходженням КП «Харківводоканал», підписаний [PERSON] та уповноваженою особою підприємства [PERSON] в двох екземплярах та скріплений печаткою, один з яких зберігається у споживача [PERSON] , а інший у відповідача. Розділ шостий, зазначений в екземплярі вказаного договору , що знаходиться в розпорядженні КП «Харківводоканал», передбачає інші умови надання послуг споживачам, ніж зазначено розділом 6 в екземплярі договору, який знаходиться у [PERSON] Представники відповідача пояснили суду, що у зв'язку з вказаною помилкою, допущеною працівником КП «Харківводоканал» при укладанні договору від 21.10.2013 року , [PERSON] було направлено лист за підписом заступника керівника підприємства з вибаченнями за заподіяні незручності та направлено для підпису інший екземпляр договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для мешканців будинку комунальної форми власності, але жодних заходів щодо приведення вказаного договору, що знаходиться в розпорядженні КП «Харківводоканал», до відповідності вимогам закону, відповідачем вжито не було, оскільки строк дії договору встановлено в один рік та після закінчення строку його дії відповідачем було б запропоновано позивачеві укласти новий договір. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона приймала участь у судовому процесі ( головуючий суддя Шиянова Л.О.) на підставі довіреності, виданої генеральним директором КП «Харківводоканал» - Корінько І.В., але копію договору , який знаходиться в розпорядженні КП «Харківводоканал», форми 2ФО № 499117/ мо від 21.10.2013 року, укладеного КП "Харківводоканал" в особі в.о. начальника абонентної служби по роботі з абонентами -ФО Департаменту збуту [PERSON] з [PERSON] , до матеріалів справи у судовому процесі долучав інший представник КП "Харківводоканал" - [PERSON] . Свідок зазначила, що копію вказаного договору вона не звіряла з оригіналом, чим він відрізняється від договору, що знаходиться у позивача їй не відомо, оскільки вказаний договір [PERSON] не укладала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що п.6 договорів форми 2ФО і 1ФО, один з яких знаходиться у розпорядженні відповідача форми 2ФО , а інший форми 1ФО у позивача відрізняються, оскільки різні редакції, пов'язані з різною формою власності. Йому не було відомо, що другий екземпляр укладеного договору форми 2ФО , що знаходиться у розпорядженні КП "Харківводоканал" , є помилковий. Свідок [PERSON] пояснила суду , що договір, укладений з позивачем від 21.10.2013 року знаходиться на підприємстві та є офіційним документом, бланки договорів не номерні. Свідок підтвердила наявність двох екземплярів вказаного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 499117/ мо від 21.10.2013 року, які були перевірені інженером, після чого підписані нею . [PERSON] підтвердила, що на копії договору форми 1ФО № 499117/ мо від 21.10.2013 року, який наданий позивачем ( а.с.6) та на копії договору форми 2ФО № 499117/ мо від 21.10.2013 року ( а.с.152) поставлені її підписи ,і дійсно п. 6 у вказаних договорах не однакової редакції. Суперечність в договорах п. 6 свідок пояснила тим, що інженер, при укладанні договору з [PERSON] взяв не той бланк , а свідок підписала вказаний договір, оскільки він був вже підписаний споживачем. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представників КП «Харківводоканал» пояснення свідків, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено та визнано сторонами , що 21.10.2013 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «Харківводоканал» укладено договір № 499117/мо про надання послуг з централізованого постачання та водовідведення квартири [ADDRESS]. Вказаний договір підписаний [PERSON] та уповноваженою особою підприємства [PERSON] в двох екземплярах та скріплений печаткою, один з яких форми 1-ФО зберігається у позивача , а інший форми 2-ФО у відповідача ( а.с. 3-6, 146-152). Позивачеві представником КП «Харківводоканал» було видано вірний екземпляр вказаного вище договору ( форми 1-ФО), тобто, що стосується мешканців будинку комунальної форми власності, а в розпорядженні відповідача залишився екземпляр договору від 21.10.2013 року ( форми 2-ФО) для мешканців будинку не комунальної форми власності. Вказані обставини підтверджуються також листом першого заступника генерального директора КП «Харківводоканал» ( а.с 43), відповідно якому за вказані допущені порушення посадових обов'язків робітника КП «Харківводоканал» притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Однак, всупереч встановленим обставинам Комунальним підприємством «Харківводоканал» не було вжито жодних заходів щодо приведення вказаного договору, що знаходиться в розпорядженні КП «Харківводоканал», до відповідності вимогам закону. Суд вважає безпідставним посилання представників відповідача у якості заперечень проти позовних вимог [PERSON] та як на причину щодо невжиття заходів відповідачем для внесення з дотриманням вимог закону та умов договору змін до розділу 6 вказаного договору від 21.10.2013 року , що знаходиться в КП«Харківводоканал», на намір відповідача після закінчення строку дії вказаного договору ( 21.10.2013 року) запропонувати позивачеві укласти новий договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення. Більш того вказаний екземпляр договору від 21.10.2013 року форми 2-ФО для будинків не комунальної форми власності, що знаходиться в розпорядженні КП«Харківводоканал», було надано представником КП «Харківводоканал» у якості доказу до Жовтневого районного суду м. Харкова по іншій справі ( головуючий суддя Шиянова Л.О.), що підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] Відповідно до розділу 6 вказаного договору (форми 2-ФО), що знаходиться у розпорядженні відповідача, оригінал якого було досліджено у судовому засіданні та його копію відповідно до ст. 138 ЦПК України долучено до матеріалів справи, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця до споживача є з постачання холодної води згідно акту балансового розмежування, у разі його відсутності - трубопровід після зовнішньої стіни будинку споживача; з водовідведення - перший каналізаційний колодязь на випуску стічних вод з внутрішньобудинкової каналізаційної мережі у дворову каналізаційну мережу, що протирічить Постанові КМУ № 630 від 21.07.2005 року та Типовому договору про надання послуг централізованого опалення, водопостачання холодної та гарячої води і водовідведення, що стосується мешканців будинку комунальної форми власності. Листом КП «Харківводоканал» за № 5698 від 20.12.2013 року за підписом Коваленка А.Н. - позивача повідомлено, що 21.10.2013 року між [PERSON] і КП «Харківводоканал» укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою : [ADDRESS]. Однак , пізніше виявилось, що між сторонами підписані екземпляри договорів з різними умовами надання послуг, оскільки бланки договорів передбачають особливості для споживачів, що проживають в будинках комунальної власності і для споживачів, що проживають в будинках не комунальної власності. Таким чином, позивачеві видано правильний екземпляр - для мешканців будинків комунальної власності , а в розпорядженні КП «Харківводоканал» залишився екземпляр для мешканців будинків не комунальної форми власності. У вказаному листі КП «Харківводоканал» приніс вибачення [PERSON] та направив на адресу позивача для підписання один екземпляр договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для мешканців будинків комунальної форми власності ( а.с.40,43). Висновком старшого ДІМ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції Панасєєва О.В. від 23.12.2013 року встановлено , що 03.12.2013 року до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області надійшла заява [PERSON] відносно протиправних дій з боку працівників КП «Харківводоканал» , в ході перевірки [PERSON] повідомив, що раніше між ним та КП «Харківводоканал» у двох примірниках було складено договір, один з яких знаходився в нього за місцем мешкання ,а інший у КП «Харківводоканал» , при цьому 12.11.2013 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до КП «Харківводоканал» встановлено, що працівники вказаного КП підробили вказаний договір , який знаходився у КП «Харківводоканал». Опитуваний з цього приводу [PERSON] , який працює в КП «Харківводоканал»на посаді начальника відділу претензійно-позовної роботи, підтвердив факт складання вищевказаних договорів , при цьому зазначив, що [PERSON] помилково у було видано два різних бланка, один з яких залишився у [PERSON], а інший у КП «Харківводоканал» (а.с.84). Згідно ч.1, ч. 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Всупереч переліченим нормам чинного законодавства екземпляри договору № 499117/ мо від 21.10.2013 року про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживача послуг [PERSON] і виконавця - КП «Харківводоканал» суттєво відрізняються, а саме розділ 6 вказаного договору в редакціїї викладеної в екземплярі договору від 21.10.2013 року, що знаходиться у розпорядженні відповідача, як виконавця послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються позивачеві . Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевказані обставини справи та досліджені докази, у відповідності до вимог , передбачених ч.1 ст. 11 ЦПК України , суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо визнання недійсним розділу шостого в договорі 2ФО, що знаходиться урозпорядженні КП «Харківводоканал» , про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 499117/ мо від 21.10.2013 року, укладеного КП "Харківводоканал" в особі в.о. начальника абонентної служби по роботі з абонентами -ФО Департаменту збуту [PERSON] з [PERSON]. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1340 від 31.03.2014 року вбачається основний діагноз [PERSON] гіпертонічна хвороба ІІ стадії , 2 степені, ризик високий. Зазначено про погіршення здоров'я, близько місяця посилився головний біль, кардіалгія, підвищення артеріального тиску, внаслідок чого позивача госпіталізовано у відділення соматичної патології (а.с.107). У судовому засіданні [PERSON] та його представник стверджували суду, що погіршення стану його здоров'я пов'язано саме з вищевказаними неправомірними діями відповідача, внаслідок чого він проходив курс лікування та вимущений був витрачати на це кошти. Позивачем на лікування були витрачені грошові кошти у розмірі 498 грн. 02 коп. , що підтверджується квитанціями ( а.с.108-109). Суд не бере до уваги квитанцію до прибуткового касового ордера на суму 300 грн., додану позивачем , оскільки [PERSON] у добровільному порядку вказані грошові кошти були внесені в лікарні як безоплатна фінансова допомога, таким чином суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 300 грн. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про доведеність позивачем позовних вимог в частині відшкодування йому моральної шкоди , заподіяної неправомірними діями відповідача у розмірі 498 грн. 02 коп. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких , суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. На підставі вищезазначеного, виходячи з досліджених доказів та встановлених в судовому засіданні обставин, суд відмовляє у задоволенні позову в іншій частині за недоведеністю. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з КП «Харківводоканал» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial