Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Вказала, що 28.04.2020 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що донька [PERSON] перебуває на її утриманні та проживає разом із нею за адресою її фактичного проживання. Відповідач [PERSON] проживає окремо від них, у будинку своїх батьків. Відповідач відмовляється надавати кошти на її утримання, якого вона потребує, як матері, що забезпечує дитині грудні вигодовування. Вказала, що їй необхідно хоча б мінімальне забезпечення свого харчового раціону та вітамінів, які забезпечать її здоров`я і здоров`я грудної дитини. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її утримання у розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. 04.03.2021 за вх.№1434 відповідач надав суду клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви із запереченням щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.04.2021 надано відповідачу строк - п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали, подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 26.04.2021 відповідач отримав копію вказаної ухвали. Відповідно до ст. 127 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву від 03.02.2021, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст. 128 ЦПК України судовою повісткою та через оголошення на офіційному веб-сайті Ямпільського районного суду Вінницької області. 10.03.2021 за вх.№1520 відповідач [PERSON] подав відзив, в якому зазначив, що з позовними вимогами, які викладені у позовній заяві він не погоджується та вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. Зазначив, що на даний час, починаючи з 5005 року він є інвалідом дитинства. Вказав, що позивач не довела належними та допустимими доказами наявність обставин, які слугували б підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на її утримання, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що він має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги позивачу. Крім того зазначив, що позивач отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в органах соціального захисту в сумі 860 гривень. Також зазначив, що відповідно до судового наказу, виданого Ямпільським районним судом Вінницької області з нього на користь позивача стягується одна четверта частина заробітку (доходу) на дитину. Вказав, що розмір його пенсії складає 1769 гривень, а на дитину з цієї суми з нього буде стягнуто кошти в межах 1200 гривень, тому він не в змозі утримувати позивача. Просив в задоволенні позову відмовити. Заяви, клопотання: заявка позивача на отримання судових повісток за допомогою СМС-повідомлення; заява позивача про розгляд справи без її участі; клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку для подання заяви із запереченням щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження; відзив. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, надання відповідачу п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом\~ встановлено такі фактичні обставини\~ та\~ зміст спірних\~ правовідносин.\~\~\~\~\~\~ Із копії свідоцтва про шлюб, виданого 28.04.2020 встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Із копії свідоцтва про народження, виданого 23.06.2020 встановлено, що [INFO] в м. Ямпіль Вінницької області народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Із довідки, виданої КНП «Ямпільська ЦРЛ» від 18.09.2021 встановлено, що [PERSON] з січня 2005 року хворіє. Із копії судового наказу від 22.01.2021, виданого Ямпільським районним судом Вінницької області встановлено, що із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дна дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 13.01.2021, і до досягнення дитиною повноліття. Із довідки, виданої УСЗН Ямпільської РДА вих..№01-06/80 від 27.01.2021 встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку і йому відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» призначено державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства на період з 21.01.2020 по 31.01.2022 в розмірі 1769 гривень, щомісяця. Із довідки, виданої Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості (Вінницький регіон) вих..№ 04.37/041 від 25.01.2021 встановлено, що [PERSON] станом на 26.01.2021 не зареєстрований в Ямпільській РФ Вінницького ОЦЗ як безробітній і на обліку не перебуває. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. Статтею 75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до\~статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання підчас вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Оскільки донька сторін [PERSON] , [INFO] , не досягла трьох років, суд має підстави для стягнення утримання з [PERSON] на користь [PERSON] до досягнення цією дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.80\~СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Заявлений позивачем розмір коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд вважає частково обґрунтованою, виходячи із наступного. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною і самостійно утримує малолітню доньку, яка потребує витрат на харчування, одяг, відсутні докази про наявність у позивача інших доходів, а тому позивач потребує коштів на своє утримання. Встановлено, і ця обставина підтверджена письмовим доказом, що відповідач є інвалідом з дитинства і отримує соціальну допомогу, тобто, має постійний заробіток (дохід), а тому є підстави для визначення розміру аліментів у частці від доходу. Відповідно до п. 14-1 Постанови КМУ від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» (зі змінами та доповненнями) утримання аліментів провадиться із державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю". Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати кошти на утримання позивачу у розмірі однієї шостої частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 13.01.2021 за вхід.№173, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання дитини з 13.01.2021. З урахуванням наведеного, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дружини, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 908 гривень 00 копійок. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.4, 84, 191 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial