Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

09.11.2020 року представник позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким просить стягнути на її користь з ПрАТ «СК «УНІКА» (далі відповідач) недоплачену суму страхового відшкодування - 7488грн., право на яке в неї, позивача, виникло внаслідок заподіяної їй моральної шкоди смертю сина через ДТП, що сталася від дій джерела підвищеної небезпеки. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 11.11.2017р. у Болградському районі біля с.Василівка Одеської області, внаслідок ДТП, що сталася за участю автомобіля "Ореl Vivага", д.н.з. [NUMBER] , та гужової повозки, загинув її, позивача, син [PERSON] , що був пасажиром. За фактом ДТП було розпочате досудове розслідування за ст.286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія аувтомобіля "Опель" [PERSON] станом на 11.11.2017р. була застрахована у ПрАТ "СК "УНІКА" за полісом ОСЦПВВНТЗ №АК3542681, тому, 03.07.2020р. її, позивача, представник [PERSON] надіслав на поштову адресу ПрАТ "СК "УНІКА" повідомлення про ДТП та заяву на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами, і отримав листа від 01.09.2020 року за вих.№00242433, про ухвалене рішення: виплатити страхове відшкодування на користь її, позивача, - в розмірі 115200грн. у зв`язку з втратою годувальника та 38400грн. - моральної шкоди - відповідно до ст.27.3 Закону України "Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ". А також було вказано, що з зазначеної суми відшкодування моральної шкоди будуть утримані податки відповідно до податкового законодавства. Проте, 26.08.2020 року на банківські реквізити представника [PERSON] , згідно банківської виписки, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування лише в розмірі 30912грн. Таким чином, відповідач безпідставно та незаконно, на думку позивача та її представника, відрахував з суми страхового відшкодування - з 38400грн. - податок в розмірі 19,5 % (18% - ПДФО та 1,5% - військового збору), чим порушив законні права та інтереси позивача, не виплативши у повному обсязі страхове відшкодування, що належить позивачу, і саме це змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Відповідач повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання - двічі йому були направлені судові повістки та розміщувалося оголошення на сайті судової влади, проте він до суду не з`явився, не надавав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочному порядку. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК, у зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 11.11.2017 року у Болградському районі біля с.Василівка, Одеська область, трапилася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля "Ореl Vivага", д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який здійснив наїзд на гужову повозку. Внаслідок ДТП пасажир [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер. Вказані обставини викладені в копії повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду (а.с.6). За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження за №12017160000000890 від 11.11.2018р. - за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.67). Проте, згідно постанови прокурора відділу прокуратури Одеської області від 31.07.2018р., - провадження було закрито у зв`язку зі смертю підозрюваного [PERSON] (а.с.69-76). 03.07.2020 року представником позивача було надіслано на поштову адресу ПрАТ "СК "УНІКА" повідомлення про ДТП та заяви на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами (а.с.7-8), та отримано від відповідача листа за вих.№00242433 від 24.08.2020р. про ухвалення рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь позивача - в розмірі 1115200грн., - у зв`язку з втратою годувальника, та 38400грн. - моральної шкоди згідно ст.27.3 Закону України "Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ". А також було вказано, що з зазначеної суми відшкодування моральної шкоди будуть утримані податки відповідно до податкового законодавства (а.с.13). 26.08.2020 року на банківські реквізити представника [PERSON] відповідач здійснив виплату страхового відшкодування завданої моральної шкоди в результаті вищезазначеної ДТП - в розмірі 30 912 грн. (а.с.14), що є недостатньою сумою. Так, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. А, згідно ст.2 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ") - відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим, та іншими законами України і нормативно-правовими актами, що ухвалені відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Стаття 27.3 Закону України "Про ОСЦПВВНТЗ" встановлює ліміт розміру страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди у разі смерті потерпілого, а саме: страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ст.9 ЗУ від 07.03.1996р.оку №85/96-ВР "Про страхування", - страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку, при цьому страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до п.9.4 вказаної вище статті зазначеного Закону - страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Ч.1 ст.22 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ" передбачено, що в разі страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п.164.2.14 ПК України, - до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, окрім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю чи здоров`ю; б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним зобов`язання; в) пені, що сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або інших сум бюджетного відшкодування; г) суми втрат, заподіяних платнику податку актами, визнаними неконституційними, або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що відшкодовуються державою в порядку, встановленому законом; ґ) виплати з державного бюджету, пов`язані з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, у тому числі Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України. Дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування. Отже, страхові відшкодування, що належало виплатити відповідачем позивачу, - не підлягали оподаткуванню. Окрім того, оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом 4 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), згідно з пп"в" п.165.1.27 п.165.1 ст.165 якого, - до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума страхового відшкодування, отриманого за договором страхування від страховика - резидента, іншого ніж довгострокове страхування життя в разі, якщо під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не перевищує розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. А саме норми зазначеного підпункту поширюються на суму страхового відшкодування, яка виплачується безпосередньо страховиком - резидентом фізичній особі (вигодонабувачу). Таким чином, на підставі вищевикладеного та згідно положень ст.165 Кодексу, страхове відшкодування - є доходом, який не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, а тому не підлягає оподаткуванню з доходів фізичних осіб та здійснюється виключно в порядку та на умовах встановлених Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ". Отже, з наданих суду відомостей і доказів вбачакєтьсяґ, що відповідач ПАТ «СК «УНІКА», ухвалюючи рішення про перерахунок позивачукоштів, припустився помилки при визначені об`єкта оподаткування. Загальні засади і порядок відшкодування моральної шкоди врегульований ЦК України. Однак в даній справі мова йде про виплату саме страхового відшкодування, яке регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04р. (далі - Закон), який є спеціальним щодо вказаних правовідносин. За змістом Закону (ст.ст.9,22-31,35,36), - настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) - є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування має відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Так, відповідно до п.22.1 ст.21 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ", в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Оскільки, дія п.п.164.2.14 ПК України не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами чи страхування, відповідачем було неправомірно стягнено податки зі страхового відшкодування з сум, що нажеали до виплати позивачу. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ПрАТ СК «Уніка» безпідставно при виплаті позивачу страхового відшкодування здійснило оподаткування, чим були порушені права позивача [PERSON] на отримала відшкодування в повному обсязі, тому кошти, виплачені відповідачем у виді податку, та добровільно не виплачені позивачу - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судом, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн., оскільки позивачі у цій категорії спрв звільнені від сплати судового збору на момент звернення до суду з позовом за захистом свого права. На підставі викладеного,

Outcome: approved