Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в зв"язку з продовженням навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] .. В шлюбі в них народилася дочка [PERSON] - [INFO] , яка в даний час повнолітння. Дочка [PERSON] навчається на першому курсі ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" на денній формі навчання, період навчання становить з 01.09.2020 року по 01.07.2021 року. Вказане навчання є платним і згідно укладеного договору вартість навчання за кожний навчальний рік складає 22000,00 грн..За 2020-2021 рік вона оплатила вказану суму. Вона самостійно не взмозі забезпечити всім необхідним повнолітню дитину. Вона працює по тимчасових заробітках. де отримує мізерний дохід, підприємницькою діяльністю не займається. Після досягнення дочкою повноліття відповідач [PERSON] перестав добровільно надавати кошти на утримання дочки, без якої їй важко забезпечити продовжити далі навчання дитини. Відповідач є матеріально забезпеченою особою, постійно працює за кордоном де отримує значні доходи. А тому, вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частині всіх видів його доходів щомісячно до закінчення навчання, тобто до 01.07.2024 року, що буде достатнім для фізичного та гармонійного розвитку дитини. Короткий зміст відзиву на позовну заяву: 05.05.2021 року від представника відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини. На даний час відповідач не має можливості сплачувати аліменти у бажаному почивачем розмірі. Він ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, проживає з батьком, який знаходиться на його утриманні, а тому проживає в скрутному матеріальному становищі. А тому, просить врахувати його майновий стан і у задоволенні позовних вимог [PERSON] до нього відмовити. Стислий виклад позиції сторін: В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просять позов задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у зв"язку з навчанням в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, до 01.07.2024 року, тобто до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] - 23 річного віку. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу. Відповідач та його представник в судове засідання не з"явилися, однак від представника відповідача поступила заява, в якій просить справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги не визнають, просять в позові відмовити. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2021 р. провадження по даній справі відкрито та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2021 р. витребувано докази по справі. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, який укладено 18.01.2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Надвірнянського районного управління юстиції, актовий запис №1, що стверджується копією свідоцтвом про одруження (а.с.8). В шлюбі в них народилася дояка [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Як вбачається з акту обстеження матеріально -побутових умов проживання від 09.02.2021 року та довідки управління "Центр надання адміністративних послуг" Коломийської міської ради за №111107 від 09.02.2021 року позивач разом з дочкою проживають в [ADDRESS] і будинку матері, ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається , дочка [PERSON] навчається, потребує матеріальної допомоги (а.с.10-11). З довідки ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" від 10.02.2021 року за № 06-03/09-13/4768 та договорів про надання освітніх послуг вбачається, що [PERSON] навчається на 1 курсі ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" начально-наукового юридичного інституту спеціальність "Право", денної форми навчання за кошти фізичних та юридичних осіб. Орієнтовний термін навчання з 01.09.2020 року по 01.07.2024 року (а.с. 12-14). Згідно копії квитанції [PERSON] здійснила оплату за навчання згідно договору про надання освітніх послуг в інтересах дочки [PERSON] в сумі 22000,00 грн. (а.с. 15). Як вбачається з документів доданих відповідачем, а саме з довідок Тересвянської селищної ради Тячівського району, Закарпатської області від 26.04.2021 року за № 03.213/612 та за № 03.213/612, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , 1949 р.н., який знаходиться на його утриманні (а.с. 39-40). З довідки Тересвянської селищної ради Тячівського району, Закарпатської області від 21.04.2021 року за № 03.213/590 та акту обстеження від 21.04.2021 року вбачається, що [PERSON] на території Грушівського старостинського округу не працює, підприємницькою діяльністю не займається. (а.с. 41-42). Згідно довідки наданої Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України встановлено, що [PERSON] неодноразово перетинає державний кордон України (а.с. 58). Норми права, які застосував суд та висновки суду: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. За правилами статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто. При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, тощо. Судом достеменно встановлено, що повнолітня дочка відповідача навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, оскільки фізично здорова, працездатна людина. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, суд належним чином врахував положення ст. 200 СК України щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, як у разі наявності регулярного доходу відповідача. За таких обставин суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача, як батька повнолітньої дочки, аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд. У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію. Обов`язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову. Доводи відповідача про те, що при визначені розміру аліментів слід врахувати здійснення ним догляду за батьком який хворіє, не заслуговують на увагу, оскільки належних доказів на підтвердження зазначених обставин ним не надано. Наявність у відповідача батька який хворіє за недоведеністю того, що він потребує допомоги, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, та не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину. При визначенні розміру аліментів, який потребує позивач на період навчання дочки, суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дочки, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, фізично здоровим, відсутність інших утриманців, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку та здоров`я дитини, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення, а тому суд визначає їх розмір 1/4 частки з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, до 01.07.2024 року, тобто до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] - 23 річного віку. Стягнення аліментів у такому розмірі, на переконання суду, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні дочки, буде більш достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 15.02.2021 р. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] та адвокатом Гураш М.В. укладено договір про надання правової допомоги №28 від 12.02.2021 року (а.с. 16). Згідно квитанції №0557 від 12.02.2021 року позивачем [PERSON] сплачено 2000,00 грн. адвокату (а.с. 18). Отже за розгляд справи судом з відповідача на користь позивача підлягає стягненню - 2000 ,00 грн. сплачених витрат на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , жителя с. Грушево Тячівського району Закарпатської області, на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved