Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Орган опіки та піклування Луцької райдержадміністрації Волинської області 23 червня 2014 року звернувся в суд з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку. Свій позов обґрунтовує тим, що 31.07.2013р. між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №922. Предметом даного договору є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належав на праві власності [PERSON] Однією з передумов укладення вказаного договору стало розпорядження голови Луцької районної держадміністрації №182 від 08.07.2013р. "Про надання дозволу [PERSON] на відчуження житлового будинку", згідно якого останній надано дозвіл на укладення договору відчуження житлового будинку в [ADDRESS], в якому зареєстрована її дочка [PERSON], [INFO], а також зобов'язано [PERSON] зареєструвати свою дочку у новопридбаному житловому будинку, про що протягом одного місяця має бути повідомлено районну державну адміністрацію. Після відчуження житлового будинку громадянка [PERSON] надала довідку про склад сім'ї та проживання, видану Підгайцівською сільською радою від 12 листопада 2013 року №2858, де зазначено, що малолітня [PERSON] разом із матір'ю зареєстровані та проживають по [ADDRESS]. Прокуратурою району 07.02.2014р. внесено подання голові Луцької РДА про скасування вищевказаного розпорядження, яке 18.02.2014 року розглянуто та скасовано. Таким чином, матір малолітньої [PERSON] уклала договір купівлі- продажу житлового будинку від 31.07.2013року порушуючи її права, оскільки вона не має іншого житла, крім проданого будинку. На даний час [PERSON] з малолітньою дочкою проживають без реєстрації у своїх родичів в с.Струмівка Луцького району. В даний час малолітня [PERSON], в результаті неправомірних дій матері [PERSON] позбавлена законного права на житло та змушена тимчасово проживати у родичів, за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, договір купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №922, укладений всупереч вимог ч.3 ст.17 Закону України "Про охорону дитинства", ч.3 ст.18 вказаного Закону, ч.2 ст.12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", ч.4 ст.12 вказаного Закону, п. 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини". Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 31.07.2013року по [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №922. В судовому засіданні позивач - представник органу опіки та піклування Луцької райдержадміністрації Волинської області позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що, дійсно, між нею та [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №922 від 31.07.2013року. В цьому будинку була зареєстрована та проживала вона разом з неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO].. перед укладенням даного договору нею був отриманий дозвіл органу опіки та піклування Луцької райдержадміністрації Волинської області на відчуження будинку та надіслано органу опіки та піклування заяву про те, що житлові права її дитини не будуть порушені, оскільки за отримані від продажу будинку кошти вона має намір придбати квартиру. Однак, отримані кошти вона використала на погашення кредиту, а неповнолітню дочку зареєструвала у будинку своїх батьків у селі Струмівка Луцького району Волинської області. Однак, батьки та брат заперечують проти проживання дитини та її у їхньому будинку. На даний час іншим житлом вона не забезпечена. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав, подав письмове заперечення проти позову і також пояснив, що між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди з усіх істотних умов при укладенні договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, його нотаріально посвідчено та зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Вищевказаний договір укладений між сторонами у відповідності з вимогами чинного законодавства. [PERSON] у даному будинку проживає та зареєстровані в ньому дружина і двоє неповнолітніх дітей, ним зроблено ремонт, а у випадку задоволення позову будуть порушені права його неповнолітніх дітей. Просив відмовити в задоволенні позову. Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, це не є перешкодою для розгляду даної справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою статті 203 цього Кодексу. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.2004, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] (а.с. 7). Судом встановлено, що останній, згідно договору купівлі-продажу від 21.08.2008року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №4323, на праві приватної власності належав спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] та земельна ділянка за вказаною адресою. З копії будинкової книги, виданої на ім'я [PERSON] вбачається, що з 10.12.2008року у вищевказаному житловому будинку по [ADDRESS], крім власника [PERSON], [INFO], були зареєстровані та проживали її неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO] та син- [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що 31.07.2013року між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] були укладені договори купівлі-продажу спірного житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані по [ADDRESS]. Вказані договори посвідчені приватним нотаріусом Луцького міського округу [PERSON] та зареєстровані в реєстрі відповідно за №922 та № 925 від 31.07.2013року. Після укладення договорів купівлі-продажу право власності на вищевказаний будинок і земельну ділянку було зареєстроване за відповідачем [PERSON], про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24470, виданий приватним нотаріусом Луцького міського округу [PERSON] Судом встановлено, що після придбання вказаного житлового будинку, син [PERSON] - [PERSON] звертався в суд з позовом про вселення у спірний житловий будинок, проте ухвалою апеляційного суду Волинської області від 01.04.2013 року рішення Луцького міськрайонного суду від 02.12.2013року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про вселення, яким в задоволенні позову відмовлено, - залишено без змін. На момент укладення вищевказаних договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, відповідач [PERSON], яка проживала по [ADDRESS], надала приватному нотаріусу Луцького міського округу [PERSON] розпорядження Луцької райдержадміністрації Волинської області №182 від 08.07.2013року, яким було надано дозвіл на укладення [PERSON] вищевказаних договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. За поданням прокуратури Волинської області прокуратурою Луцького району скасовано розпорядження голови Луцької райдержадміністрації Волинської області "Про надання дозволу [PERSON] на відчуження житлового будинку" №182 від 08.07.2013року. Відповідно до ст.176СК України, ч.2 ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства", ч.1 ст.405 ЦК України, права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом, діти-члени сім'ї власника жилого приміщення мають право користуватись займаним приміщенням нарівні з власником. Згідно ч.4 ст.12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до Закону. Судом встановлено, що перед укладенням оспорюваних договорів купівлі-продажу власник нерухомого майна - мати неповнолітньої дитини [PERSON] звернулася в орган опіки та піклування, а саме: Луцьку райдержадміністрацію Волинської області, із заявою про надання дозволу на відчуження житлового будинку, гарантувавши при цьому, що права неповнолітньої дочки порушені не будуть, оскільки остання буде зареєстрована, на протязі місяця, у новопридбаному житлі в смт.Турійськ. На підставі цієї заяви було видано дозвіл, передбачений Законом для укладення договорів щодо нерухомого майна при наявності права користування цим майном неповнолітніх дітей. Отже, при укладенні договорів купівлі-продажу будь-яких порушень чинного законодавства не встановлено. Підстави для визнання договорів купівлі-продажу недійсними повинні мати місце саме на час укладення такого договору. Подальше скасування рішення органу опіки та піклування не може бути підставою для визнання правочину недійсним, оскільки мало місце після укладення договорів купівлі-продажу. Таким чином, договір купівлі-продажу житлового будинку укладено відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки було вчинено за згодою органу опіки та піклування при гарантуванні матір'ю прав збереження дитини, тому підстав, передбачених ч.6 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України , для задоволення позову немає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову органу опіки та піклування Луцької райдержадміністрації Волинської області в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed