Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Мегабанк», ПП «Спеціалізованого підприємства «Юстиція», ДВС про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна- житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], загальною площею 473,1 кв.м., житловою площею 158,6 кв.м. та земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS], яке належить [PERSON], проведені 21.10.2013р.; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 23.12.2013р., зареєстроване в реєстрі за№2629, вказавши, що Державним виконавцем та торгівельною організацією порушено закон і встановлені законодавством правила, підстави та процедуру проведення прилюдних торгів. В порушення п.3.7 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затв. Наказом Мін'юсту від 27.10.1999р.: не з'ясовано наявність неповнолітньої дитини зареєстрованої за об'єктом прилюдних торгів, не отримано дозвіл органу опіки та піклування на таку реалізацію. Всупереч Закону України «Про іпотеку» не повідомлено [PERSON], що мав зареєстровані права вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу; не надіслано протокол проведення прилюдних торгів; не дотримано процедури щодо публікації в засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів; нерухомість виставлена на торги за відсутності покупців. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Мегабанк» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, крім того просив застосувати строк позовної давності до спірних відносин. Представник відповідача приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в судове засідання не з'явився. Представник відповідача відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні вказав, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Представник третьої особи служби у справах дітей Хмельницької міської ради в судовому засіданні вказав, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Третя особа [PERSON] В судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Заслухавши учасників процесу, свідчення свідка [PERSON], яка в судовому засіданні посвідчили, що неповнолітній [PERSON] за адресою м. Хмельницький вул.. Гонти 13 зареєстрованим не значиться, однак неповнолітні діти реєструються за місцем реєстрації одного з батьків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягаючим задоволенню, з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 12.09.2008 року між ПАТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №ГД-07/2008-з1, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №5282, який забезпечував виконання ТОВ «Ельбрус» з Генеральним договором на здійснення валютних операцій від 12.09.2008 року №ГД-04/2008 та будь-якими додатковими угодами до нього, за яким [PERSON] передала в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою [ADDRESS]. ТОВ «Ельбрус» своїх зобов'язань за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій від 12.09.2008 року не виконав, отримані кошти не повернув. За рішенням суду борг стягнуто та на його виконання видано виконавчі листи Київським районним судом м.Харкова від 13.01.2012 року, що передані на виконання. 28.11.2013 року, в результаті вчинення виконавчих дій, іпотечні об'єкти нерухомого майна за адресою [ADDRESS], належні позивачу, передано у власність ПАТ «Мегабанк», шляхом заліку забезпечених вимог в р рахунок ціни майна, про що державним виконавцем складено АКТ про реалізацію предмета іпотеки. 23.12.2013 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу видано свідоцтво про право власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS]. 23 грудня 2013 року право власності на об'єкти було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, у силу іпотеки право іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок заставленого майна виникає не з моменту укладення ним договорів кредиту чи іпотеки, а у разі невиконання боржником (іпотекодавцем) своїх зобов'язань. Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки встановлені у статтях 12, 33 Закону України "Про іпотеку" та у статті 589 Цивільного кодексу України . Звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 590 ЦК України, частина четверта статті 33 Закону України "Про іпотеку"). У справі звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено на підставі рішення суду від 15 березня 2010 року. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки та реалізація предмета іпотеки з прилюдних торгів здійснюється згідно з вимогами статті 54 Закону України "Про виконавче провадження", статей 41-49 Закону України "Про іпотеку" та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах здійснюється у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", та з дотриманням вимог цього Закону. За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Таким чином, примусова реалізація заставленого майна, як стадія виконавчого провадження, є сукупністю дій і правовідносин (урегульованих законами України: "Про виконавче провадження"; "Про іпотеку"; ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), які в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу). Саме до цього зводяться правові висновки, що викладені в ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2012 року та від 8 лютого 2012 року. При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6) (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі № 6-174цс12). Відповідно до п.4.2. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна лот виставляється за наявності не менше двох покупців. Згідно п.7.1. вказаного положення прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися у разі наявності одного покупця або відсутності покупців. За ст.49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання іпотечного майна іпотекодержателем оформляється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус , на підстав і такого акту видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Таким чином, торги 21 жовтня 2013 року не відбулися, у зв'язку з тим, що на конкурс не з»явився жоден покупець, ПАТ «Мегабанк» в порядку ст.49 Закону України «Про іпотеку» став власником іпотечного майна, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Враховуючи викладене, підстави для визнання прилюдних торгів та свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсними відсутні.

Outcome: dismissed