Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

14 січня 2014 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського облуправління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що 19 вересня 2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №954, згідно за умов якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 18000,00 грн, строком до 30.09.2011 р. зі сплатою 27 % річних, видавши грошові кошти готівкою. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON]. був укладений договір поруки №954 від 19.09.2008 р., та між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки №954/1 від 19.09.2008р., згідно з якими поручителі поручаються перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість боржника перед Банком станом на 06.12.2013 р. у сумі 26900,43грн. 09 квітня 2014 року позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої банк свої позовні вимоги збільшив та просить суд стягнути на його користь з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №954 від 19.09.2008 року станом на 19.03.2014 року в сумі 39905,40 грн, надавши розрахунок заборгованості. У судовому засіданні 17.04.2014 року представник позивача Гниличенко І.І. уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити та стягнути на користь банку з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 39905,40 грн та в рівних частинах судовий збір. Судове засідання 07.05.2014 року о 10.30 годині просила проводити без її участі, про що надала заяву, згодна на ухвалення заочного рішення по справі. В ході судового засідання відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував, що має заборгованість за кредитним договором, вказаним вище. Наголосив, що згоден його погасити, але частинами, тому що всєї суми у нього на сьогодні немає. Крім того зазначив, що звертався до банку за реструктуризацією боргу, але йому було відмовлено. Просив врахувати ці обставини при ухваленні судового рішення. У судовому засіданні 17.04.2014 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON], позов не визнав, зазначивши що банк пропустив строк предявлення вимоги до поручителів, зокрема до [PERSON], пред'явивши позов 14.01.2014 року, який відповідач отримала 22.01.2014 року. До цієї дати ніяких претензій від банку [PERSON] не отримувала Просив відмовити у задовоеленні позову до його довірителя, підтримавши письмові заперечення, долучені до матеріалів справи (а.с.37-40). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином сповіщена про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації, заперечень на позов не надала, заяви про відкладення розгляду справи не надавала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором за №954 від 19.09.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у ВАТ "Державний ощадний банк України" у сумі 18000,00 грн, терміном на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 30.09.2011 р., зі сплатою 27% річних (а.с.6-8). Відповідно до укладеного договору поруки №954 від 19 вересня 2008 року між ВАТ "Державний Ощадний банк України" та [PERSON] поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.11). Відповідно до укладеного договору поруки №954/1 від 19.09.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.13). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 19.03.2014 року має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 39905,40 грн., яка складається з наступного: просрочений основний борг по кредиту - 16061,11 грн; просрочені проценти за користування кредитом- 8241,44 грн., просрочена комісійна винагорода- 2817,47 грн., пеня за просрочений основний борг по кредиту - 9025,18 грн., пеня за просрочені проценти за користування кредитом - 3760,50 грн. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача до [PERSON] правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України. Однак суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення боргу в солідарному порядку і в позові до відповідачів [PERSON], [PERSON] належить відмовити з наступних підстав Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. В частині 4 ст.559 ЦК України зазначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно п.4.1 договору поруки, укладеного між банком та [PERSON] та банком та [PERSON] порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. У відповідності до п.4.2 зазначених договорів поруки порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань по кредитному договору №954 від 19.09.2008 року не пред'явить вимоги до Поручителя. Таким чином, строк припинення поруки в порядку ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України з визначенням роками, місяцями, тижнями конкретної події, укладеними договорами поруки не визначений, а тому застосовуються норми ч.4 ст.559 ЦК України про припинення поруки , якщо в установлений 6-ти місячний строк від дня настання строку виконання основного зобов"язання кредитор не пред"явив вимоги до поручителя. (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.09.2012 року №10-1393/0/4-12 ) Судом встановлено, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON], сплинув 30.11.2011 р. З матеріалів справи вбачається, що Кредитором протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань по кредитному договору №954 від 19.09.2008 року, а саме - після 30.11.2011 року, вимоги до Поручителів щодо необхідності погашення боргу [PERSON] не пред'явив, а тому має місце припинення договорів поруки, укладених банком з відповідачами [PERSON] та [PERSON] та пропуск строку звернення до відповідачів з вимогою про стягнення боргу в солідарному порядку як із поручителів . Таким чином, суд вважає за необхідне в позові Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського облуправління АТ "Ощадбанк" до [PERSON], [PERSON] валеріївни - відмовити у повному обсязі. З відповідача [PERSON] на користь "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського облуправління АТ "Ощадбанк" підлягає стягненню заборгованість на суму 39905,40 грн, в межах заявлених позовних вимог. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 269,00 грн. Також з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави недоплачена позивачем сума судового збору - 130,05 грн. На підставі ст.ст.530, 533, 549, 554, 559, 611, 624, 629,1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial