Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що він є постійним користувачем земельної ділянки площею 0,5072 га., яка розташована в с. Залізний Порт по вул. Шкільна, 63, Голопристанського району Херсонської області. На суміжній земельній ділянці, відповідач в порушення вимог ДБН 360-92** збудував господарчу споруду, розмістивши її на межі з земельною ділянкою позивача. В звязку з цим, вважаючи свої права порушеними, ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" просить суд захистити їхні права та усунути їм перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу господарчої будівлі, яка належить [PERSON] А також просять стягнути з останнього на свою користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 250,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (шляхом оголошення в пресі). За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності згідно з наявними матеріалами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, судом були встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №320539, Дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" є постійним користувачем земельної ділянки площею 0,5072 га., кадастровий номер 6522384300:02:059:0015, яка розташована за адресою: Херсонська область, Голопристанський район с. Залізний Порт вул. Шкільна, 63. В судовому засіданні також встановлено, що поряд з даною нерухомістю позивача, на суміжній земельній ділянці [PERSON] було проведено будівництво господарської споруди, задня стіна якої знаходиться безпосередньо на межі з земельною ділянкою ДП "Херсонський облавтодор". 22 травня 2014 року першим заступником начальника [PERSON] ДАБК в Херсонській області було дано направлення на здійснення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства при будівництві будівлі по вул. Шкільній,63 в с. Залізний Порт. За результатами перевірки було складено акт, яким встановлено порушення вимог ДБН 360-92, оскільки при будівництві приміщення не було дотримано відстань 1 м. від межі з суміжною земельною ділянкою. За даним фактом, інспекцією було винесено припис [PERSON] на усунення порушених вимог будівельних норм та постановою про адміністративне правопорушення накладено стягнення за ч. 1 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу. Таким чином, звертаючись до суду, позивач, вважаючи, що на ряду з порушенням будівельних вимог з боку відповідача були також порушені його права як землекористувача, просить суд, на підставі ст. 152 ЗК України, усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Відповідно до ч.1, 2 ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено способи захисту прав на земельні ділянки, до яких належить: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідно зазначити, що положення ст. 152 ЗК України кореспондуються із ст. 391 ЦК України, якою передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Дана позиція також підтверджується листом ВСУ від 01.07.2013р. "[PERSON] деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ" в якому вказано, що із негаторним позовом може звернутися також особа, яка відповідно до закону або договору має право володіння та користування майном, у тому числі у випадку, коли зазначені перешкоди чиняться власником такого майна. В пункті 33 Постанови Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Отже, в силу вищезазначеного та згідно ст. 10, 60 ЦПК України, якими встановлено обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, позивач повинен підтвердити суду за допомогою належних та допустимих доказів факт порушення його прав або можливість такого порушення в майбутньому. З цією метою, ухвалою суду від 30.09.2015р. по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Висновком експерта № 0189 від 30.10.2015 року було встановлено порушення вимог ДБН 360-92 при будівництві господарської будівлі [PERSON] на земельній ділянці, що межує з пансіонатом "Вікторія", оскільки споруду зведено без дотримання відстані від межі 1м. При цьому також вказано, що будівництво не шкодить сусідньому землекористувачу, а лише обмежує безперешкодний доступ відповідача до своєї частки власності. Розташування будівлі [PERSON] О,В. не зменшує і самовільно не захоплює частину сусідньої земельної ділянки, яка належить ДП "Херсонський облавтодор". Таким чином, виходячи з вищевикладених обставин справи, суд вважає, що позивач не довів, що відповідач, звівши господарську споруду з порушенням згаданих державних будівельних норм, порушив його права землекористувача та що йому створено перешкоди для володіння й користування своїм майном. В звязку з цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому підлягають залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed