Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області про визнання дій відповідача незаконними, зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області призначити, нархувати та виплачувати позивачу державну пенсію не нижче мінімального обсягу: у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, додатково пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю - розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язання відповідача провести перегляд призначень та нарахувань до виплат державної пенсії, передбаченої позивачу з 01.04.2010 року; стягнути на користь позивача з відповідача недоотримані суми пенсії, які склалися у зв'язку з тим, шо відповідачем не була вчасно належним чином і у належному обсязі призначена позивачу пенсія так, як це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що за рішенням МСЕК є інвалідом 2-ої групи внаслідок аварії на ЧАЕС, віднесений до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Враховуючи викладене, позивач зазначає, що згідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії, розмір якої у відповідності до ч. 4 ст. 54 вказаного Закону повинен бути не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір якої відповідно до ст. 50 вказаного Закону, повинен складати - 75 % мінімальної пенсії за віком. Позивач вказав, що для вирішення питання щодо призначення йому в законодавчо встановленому порядку пенсії він звернувся до органів Пенсійного фонду України, але йому було відмовлено, що позивач вважає незаконним та необгрунтованим. На даний час пенсія позивачу нараховується відповідачем у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством України, позивач вважає, що такі дії відповідача порушують його конституційні права, оскільки його пенсія не відповідає критеріям чинного законодавства України. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність з підтримкою позовних вимог. Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області в судове засідання не з'явився. З боку відповідача до суду надані заперечення з яких вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Позивач перебуває на обліку в УПФУ в Чугуївському районі Харківської області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок захворювання пов'язаного з роботами при ліквідіції аварії на ЧАЕС відповідно до статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1, 2, З, 4 призначається відповідно до ст. 54 вищевказаного Закону, частина 4 якої встановлює, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2-ій групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до 1-ої категорії згідно ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається у розмірах: інвалідам 2-ої групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Рішенням Конституційного суду України Х» 10-рп від 22.05.2008 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України положення Закону України «про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, відповідно до ч. 7 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно Постанови КМУ від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» з 01 липня 2008 року встановлено доплату окремим категоріям з тим, що їх пенсії, зокрема розмір пенсії учасників ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках, інвалідів 2 групи досяг 1090 грн. Постановою КМУ від 28.05.2008 року № 530 встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується інвалідам 2 групи у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Отже, враховуючи надані до суду заперечення проти позову, відповідач вважає, що управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області діяло на підставі чинного законодавства, а тому вважає, що позов необхідно залишити без задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є інвалідом 2-ої групи внаслідок аварії на ЧАЕС, віднесений до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серія А № 105840 С від 01.04.2008 року, вкладкою Л« 640579 до вказаного посвідчення. Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок захворювання пов'язаного з роботами при ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і це не заперечується відповідачем. Відповідно до 4.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі по тексту Закон №796). Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 р. в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів П групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильської катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 р. особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами П групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Згідно частиною третьою статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р. N 231-У встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, З, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Аналіз зазначеної норми, якй є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Наявність у позивача такого права є визначальним для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України). Відповідно до ст. 62 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлено в розмірі з 01 січня 2007 - 380 гри., з 1 квітня 406 гри., з 1 жовтня -411 грн. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ПІ групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ПІ групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по П групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по ПІ групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Також, Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008, № 10-рп/2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статей 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано неконституційними. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене, суд не бере до уваги положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровлю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50,54 Закону №796. Згідно статті 58 Закону України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України** затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня -481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень. Відповідно до Ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов 40 висновку, що при розмірі пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.І ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України №796, а не Постанова Кабінету Міністрів України №1, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прйв. Суд не бере до уваги посилання відповідача на ч.5 ст.54 Закону №796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв*язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання шконодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України ювинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, 1КИМИ встановлено мінімальний розмір пенсії за віком. Тому суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсій у разі встановлення зозміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне для дотримання і захисту прав, свобод, інтересів позивача прийняти рішення, яким зобов'язати здійснити позивачу перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати недоплаченої пенсії за період часу з 01.04.2010 року по день ухвалення рішення. Захист прав, свобод та інтересів осіб є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх іорушення. Таким чином, судом не може бути прийнято рішення щодо захисту прав і інтересів осіб на майбутнє. Суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в подальшому призначати державну пенсію у обсязі І мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за (іком, оскільки данні дії є одним з обов'язків відповідача, які закріплено законодавчо, а тому зобов'язувати вчиняти відповідача дії, які є його обов'язком у майбутньому, не маючи при цьому доказів їх невиконання після розгляду прави судом, не має підстав. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.І ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial