Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0936 га, яка розташована на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] її бабусі [PERSON]. В обґрунтування вимог позивач вказує, що її бабусі [PERSON] належали будиковолодіння в [ADDRESS] та присадибна земельна ділянка. 23 грудня 2010 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно, отримала відмову, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на мотиви викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов визнав та не заперечив щодо його задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Попередньо надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 20.12.1988 р. виконкомом Великоберезовицької селищної Ради народних депутатів Тернопільського району, гр. [PERSON] на праві особистої власності належав цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Вказаний факт також підтверджується інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна від 09.10.2014 р. за № 495, технічним паспортом на спірний житловий будинок від 09.10.2014 року, довідками виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради від 23.10.2014 за № 3756 та від 25.12.2014 р. за № 4883, 4884. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ТР № 008170, виданого 31.12.2003 р. Великоберезовицькою селищною Радою народних депутатів встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0936 га, яка розташована на території смт. В.Березовиця. Вказаний факт також підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.10.2014 року,виданого відділом держземагенства у Тернопільському районі. 23 грудня 2010 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, що підтверджується заповітом від 23.12.2010 р., посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належні їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0936 га, яка розташована на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району. [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подання у нотконтору 01.10.2014 року заяви про прийняття спадщини, що підтверджується постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 29.10.2014 року. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 29.10.2014 року за № 2587/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно відмовлено, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. В силу вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про практику розгляду цивільних справ про спадкування", державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку немає. Однак, оформити своїх спадкових прав у нотконторі не має можливості, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 36,5 кв. м., житловою площею 22,8 кв. м., в [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,0936 га, кадастровий номер 6125255200:02:002:2926, яка розташована на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району, у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON].

Outcome: approved