Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

14.07.2014 року позивач в інтересах малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав у відношенні їх малолітніх дітей, зазначених вище, та передати дітей органу опіки та піклування для подальшого її влаштування, стягнути з відповідачів на утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовна заява мотивована тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, зловживають спиртними напоями, не забезпечують дитину належним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням. Мати дитини бродяжничає, веде аморальний спосіб життя. Батько дитини неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на час розгляду справи перебуває під вартою. Відповідачі в судове засідання не з'явилась, про слухання справи в суді були повідомлені належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 13-15). 11.07.2013 року орган опіки та піклування виніс висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). [PERSON], [PERSON] негативно характеризуються за місцем проживання (а.с.29, 30). Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно Міжнародної конвенції ООН "Про права дитини" (20 листопада 1989 року), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини, а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, хронічний алкоголізм батьків є відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про дитину та матеріально її не забезпечують, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, страждають алкоголізмом, а тому, враховуючи характер ставлення відповідачів до дитини, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити їх батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачем не заявлялася вимога щодо визначення та стягнення із відповідачів аліментів у твердій грошовій сумі, а згідно положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, тобто з 14 липня 2014 року. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави, з урахуванням вимог майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved