Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Заступник прокурора звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на її користь недоотриману та невиплачену стипендію за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. в сумі 11316 грн. Прокурори та позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представники відповідача у судовому засіданні позов визнали частково, суду пояснили, що за результатами навчання за перше півріччя 1-го курсу позивачка не набрала бал, достатній для призначення будь-якої стипендії, тому за період з січня по червень 2014 р. позов не визнають. В іншій частині позов визнають. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія заяви; довідка ВП «Шахта Привільнянська» від 15.07.2013 р.»; довідка ВП «Шахта ім. Г.Г.Капустіна» від 12.07.2013 р.; копія трудової книжки; копія наказу №110-О від 10.08.2013 р.; копія додатку до наказу №110-О від 10.08.2013 р ; довідка про нараховану та фактично сплачену стипендію; копія наказу №472-к від 18.10.2013 р.; копії протоколів від 13.01.2014 р., 27.06.2014 р.; копія листа від 27.11.2013 р.; копія постанови №882 від 12.07.2004 р.; витяги з наказів №9-О від 13.01.2014 р., №126-О від 02.07.2014 р.; №124-О від 29.08.2013 р. Суд, заслухавши прокурорів, позивачку, представників відповідача, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі «Лисичанський нафтохімічний технікум» на другому курсі за державним замовленням на денній формі навчання з 01.09.2013 р. до теперішнього часу. Відповідно до ст.5 п.1 Закону України «Про вищу Освіту» від 01.07.2014 №1556-VII Державний вищий навчальний заклад "Лисичанський нафтохімічний технікум" є вищим навчальним закладом 1 рівня вищої освіти. Згідно п.8 ч.3 ст.3 цього Закону держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Крім того, ч.2 ст.62 Закону "Про вищу освіту" передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (далі Закон) встановлено, що дітям, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. З документів наданих позивачем, встановлено що батько [PERSON] - [PERSON] на момент вступу доньки до учбового закладу мав стаж роботи під землею загальною тривалістю 16 років 1 місяць 17 днів, що підтверджується довідками з вугледобувних підприємств та копією трудової книжки (а.с.8-17). Таким чином позивачка має на право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Крім того у відповідності до п.1.6 Статуту Державного навчального закладу «Лисичанський нафтохімічний технікум», вказаний заклад є юридичною особою яке має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства та організовує матеріальне забезпечення учнів. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. становив 1218 грн. Всупереч зазначеним нормативно-правовим актам, з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р. стипендія позивачці нараховувалась на загальних підставах та була нижчої за рівень прожиткового мінімуму. Зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії у розмірі 4008 грн. Вказана сума підлягає стягненню на користь позивачки. Разом з цим, відповідно до п.10 п.п.5,6 затвердженого постановою КМУ №882 від 02.07.2004 р. Порядку призначення і виплати стипендій (далі Порядок) професійно-технічні навчальні заклади у межах коштів, передбачених для виплати стипендії, вирішують питання про першочергове призначення академічної та соціальної стипендії учням: які за результатами семестрового контролю мають середній бал успішності не нижчий ніж 7 за дванадцятибальною або не нижчий ніж 4 за п'ятибальною шкалою оцінювання; які навчаються гірничих професій, чиї батьки загинули або стали інвалідами внаслідок отримання виробничих травм, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах. З протоколу стипендіальної комісії від 13 січня 2014 р. вбачається, що середній бал позивачки за результатами екзаменаційної сесії склав менше 7-ми балів, у зв'язку з чим стипендія наказом №9-О від 13.01.2014 р. їй з січня 2014 р. призначена не була. Суд не приймає до уваги посилання на прокурора на непоширення положень Порядку на осіб, передбачених ст.5 Закону, бо ця стаття встановлює тільки розмір, але не сам порядок виплати стипендій особам, що підпадають під її дію. Також, з п.10 п.п.6 Порядку вбачається, що ним передбачене призначення стипендій незалежно від кількості балів для осіб, які підпадають під дію Закону, а п.29 Порядку передбачені і випадки виплати соціальних пенсій для осіб, що не набрали необхідний бал, під який позивачка не підпадає. Не приймає суд і посилання прокурора на ст.9 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік". Цією нормою встановлено, що норми і положення статті 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. На думку прокурора тільки з прийняттям цієї норми положення Порядку стали поширюватися на спірні правовідносини. Однак, зі змісту ст.9 випливає, що закон дав КМУ право визначати порядок і розмір як стипендії, так і інших передбачених законодавством соціальних виплат, вже після набрання ним чинності у межах 2015-го бюджетного року, причому за усталеною практикою головним чином в частині зменшення розміру і ускладнення порядку таких виплат у той час як питання розміру та порядку виплати стипендії позивачці у 2014 р. регулювалися ст.5 Закону і Порядком. Тому суд відмовляє в частині стягнення на користь позивачки стипендії за період з 01 січня по 01 липня 2014 р. на суму 7308 грн. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial