Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] ([ADDRESS]), від імені якої діяв представник позивача [PERSON] 07.06.2018 року звернулась до суду з вказаним позовом до відповідачів - державного реєстратора - Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, Комунального підприємства "Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації", треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Друга державна нотаріальна контора, [PERSON], Головне управління Державного геокадастру у Черкаській області, з вимогами: встановити право власності [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини спадкового майна за законом, яке прийняте нею після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]., а саме на 1/2 частину житлового будинку у [ADDRESS] з прибудовами літ. А-І, а, а", літньої кухні літ.Б, сараю літ.б, погрібу літ.Г, сараю літ.В, сараю літ.Ж, вбиральні літ.Е, літньої кухні з прибудовою літ.Д.д, огорожі літ.1,2,4-6 водоколонкою, що розташоване на не приватизованій земельній ділянці площею 1032 кв.м., котра не має кадастрового номеру. В обгрунтування вказувала, що приводами, підставами та причинами для позову є документальні докази, які засвідчують про необхідність у судовому порядку забезпечити встановлення права власності по спадщині за законом, яка прийнята позивачем [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Іншим спадкоємцем є брат позивачки [PERSON] Право власності позивачки є предметом спору, оскільки їй не було видане свідоцтво про право на спадщину Другою Черкаської державною нотаріальною конторою. Ухвалою від 25.06.2018 року відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відзиву на позов відповідачами не подано. Представником Головного управління Державного геокадастру у Черкаській області надане пояснення по суті позову, згідно з яким рішення у справі не вплине на права та обов'язки управління. Протягом підготовчого провадження ухвалою від 17.07.2018року виключено з числа третіх осіб [PERSON] в зв'язку зі смертю та задоволено клопотання адвоката [PERSON] про залучення [PERSON] до участі в якості третьої особи в зв'язку з прийняттям спадщини. Провадження у справі зупинялось в зв'язку з призначенням за клопотанням представника позивача ухвалою від 17.07.2018р. судової будівельно-технічної експертизи, яка не була проведена, оскільки 07.08.2018р. представник позивача звернувся до суду з повідомленням про проведення оцінки нерухомого майна суб'єктом оціночної діяльності. В судове засідання позивачка не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник третьої особи [PERSON] адвокат [PERSON] вважав позов таким, що не підлягає до задоволення, інші треті особи в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підверджується свідоцтвом про народження від 20.11.1953 року та свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 30.05.2018 року. 02.07.1977р. позивачка уклала шлюб з [PERSON] і її прізвище з [PERSON] змінилось на [PERSON]. Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] Згідно довідки КП "ЧООБТІ" від 04.06.2018р. № 2729о станом на 01.01.2013р. право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 18.10.1985 року, свідоцтво про право на спадщину від 18.10.1985 року. Відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на час розгляду справи щодо вказаної квартири відсутні. [PERSON] є спадкоємцем першої черги, іншим спадкоємцем першої черги був її брат [PERSON], який помер [INFO]. Посилаючись на те, що прийняла спадщину в зв'язку з постійним проживанням у спадковому будинку,позивачка звернулась до суду з даним позовом. Відповідно до звіту про проведення незалежної оцінки майна, складеного ТОВ «Трибьют Консалтинг» від 29.08.2018р. ринкова вартість домоволодіння по [ADDRESS] складає 189 300 грн. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 30.07.2018 року відсутні відомості щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. 09.11.2018 року [PERSON] державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право власності на ? частину частини житлового будинку у [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних споруд в порядку спадкування за законом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити, чи було порушене, не визнане або оспорене суб'єктивне матеріальне право, на захист якого подано позов; у чому полягає таке порушення права та залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Крім того, належним відповідачем у справі є суб'єкт спірного матеріального правовідношення, яким порушене, не визнане або оспорене суб'єктивне матеріальне право, на захист якого подано позов. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР, чинного на момент відкриття спадщини [INFO], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається зі змісту ст. ст. 49-51, 175 ЦПК України виключно на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовити з цих підстав у задоволенні позову. Оскільки позивачка звернулась до суду з приводу оформлення спадкових справ, суб'єктами спірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного законодавства, є спадкоємці після смерті [PERSON], в даному випадку належним відповідачем на момент пред'явлення позову був [PERSON], який позивачем був залучений в якості третьої особи при пред'явленні позову. Залучені позивачем у пред'явленому позові в якості відповідачів Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради та Комунальне підприємстве "Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації" не є суб'єктами правовідносин спадкування після смерті [PERSON], а отже не є належними відповідачами. Протягом підготовчого провадження представнику позивача [PERSON] судом роз'яснювалось право заявити клопотання про заміну належного відповідача у справі, однак таких клопотань заявлено не було. Крім того, у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судом роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивачем при звернені до суду не надано суду доказів існування об'єктивних перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру станом на 30.07.2018 року були відсутні відомості щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджує відсутність звернення позивачки в установленому законом порядку перед пред'явленням позову для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Таке звернення відбулось протягом судового розгляду і 09.11.2018 року [PERSON] державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд важає, що заявлений позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем при зверненні до суду залучені неналежні відповідачі та не доведено існування перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В матеріалах справи наявні квитанції про оплату позивачем судового збору в сумі 705 грн. та 242 грн., а також квитанція від 06.06.2018р.про сплату [PERSON] ФОП [PERSON] (код [NUMBER]) в інтересах матері [PERSON] 31 000 грн. за правову допомогу. Оскільки позов не підлягає до задоволення за необгрунтованістю вимоги про захист права, порушення якого відповідачами у справі не встановлено, відсутні підстави для покладання на відповідачів обов'язку з відшкодування понесених позивачкою судових витрат.

Outcome: dismissed