Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Приватне підприємства «ДЖЕРЕЛО» (далі - ПП «ДЖЕРЕЛО») звернулось до Великобурлуцького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про спонукання до продовження дії договору оренди. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29 грудня 2006 року між ПП «ДЖЕРЕЛО» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, площею 4,3716 га, кадастровий номер [NUMBER], зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 29.05.2008 року за № 040868900259. Строк дії Договору від 29 грудня 2006 року розпочатий 29 травня 2008 року, тобто з моменту державної реєстрації договору і закінчується 29 травня 2018 року, після спливу 10-ти річного терміну, як передбачено даним Договором оренди землі. Позивач зазначає, що відповідно до п.3.1 Договору оренди земельної ділянки площею 4,3716 га, кадастровий номер [NUMBER], 16 квітня 2018 року приватне підприємство «ДЖЕРЕЛО» звернулось до [PERSON] з пропозицією щодо укладання додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 29.12.2006 року, зареєстрованого Великобурлуцьким районним відділом Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 29.05.2008 року за № 040868900259 та внесення змін до нього. Додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 29.12.2006 року, зареєстрованого Великобурлуцьким районним відділом Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 29.05.2008 року за № 040868900259 та внесення змін до нього, яка направлялась до орендодавця, відповідачем не повернуто, тобто не обґрунтовано відмову від поновлення договору оренди. В судовому засіданні представник позивача Куліш А.І., який діє на підставі довіреності за № 41 від 20 лютого 2018 року, позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити та зобов'язати [PERSON] укласти Додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2006 року, зареєстрованого Великобурлуцьким районним відділом Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 29.05.2008 року за № 040868900259 та внесення змін до нього. Відповідач [PERSON] про розгляд даної справи був повідомлений належним чином (а.с.60), його представник - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 30 березня 2018 року, просила відмовити в задоволені позову, при цьому зазначила, що [PERSON] має намір самостійно обробляти належну йому, на підставі Державного акту, земельну ділянку з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. [PERSON] у вищевказаному відзиві зазначено, що строк дії договору оренди земельної ділянки, площею 4,3716 га, кадастровий номер [NUMBER], укладений між позивачем та відповідачем 29 грудня 2006 року, зареєстрований 29.05.2008 р. за № 040868900259, закінчився 29 травня 2018 року. Відповідно до п.п.п.1 п.п.2 п.13 Договору оренди від 29 грудня 2006 року договір оренди земельної ділянки припиняється у разі закінчення терміну, на який було укладено договір. Крім того, [PERSON] неодноразово повідомляв позивача про відмову в поновлені терміну дії договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2006 року, шляхом направлення на адресу підприємства відповідних заяв від 09 грудня 2017 року та від 20 квітня 2018 року та просив позивача повернути належну йому земельну ділянку у належному стані та у встановленому порядку, згідно до п.п.7.2 п.7 Договору оренди від 29 грудня 2006 року з оформленням відповідного акту приймання-передачі об'єкта оренди, адже відповідач має намір самостійно обробляти належну йому земельну ділянку після закінчення договору оренди. Тому вважає, що заява позивача, викладена у абз.1 арк.2 позовної вимоги про те, що відповідач не обґрунтував відмову від поновлення договорів оренди є невірною та неправдивою. Відповідач вважає, що позов є безпідставним та має штучний характер та затягування з боку позивача виконання ним зобов'язання перед відповідачем: передбаченого п.п.7.2. п.7 Договору оренди від 29 грудня 2006 року щодо повернення відповідачу земельної ділянки у належному стані, придатної для використання у встановленому порядку з оформленням відповідного акту приймання-передачі. Просить у задоволені позовної заяви відмовити в повному обсязі (а.с.28-29). Розглянувши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Судом встановлено, що на підставі Державного акта серія [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка, площею 4,3716 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. За змістом статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з ч.4 ст.124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. 29 грудня 2006 року між приватним підприємством «ДЖЕРЕЛО» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, площею 4,3716 га, кадастровий номер [NUMBER], зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 29.05.2008 року за № 040868900259. Договір укладено строком на 10 років. Відтак строк дії Договору закінчується 29 травня 2018 року(а.с.05-06). Відповідно до п.п.п.1 п.п.2 п.13 Договору оренди від 29 грудня 2006 року Договір оренди земельної ділянки припиняється у разі закінчення терміну, на який було укладено договір. Як вбачається з Договору оренди земельної ділянки його строк дії припинився 29 травня 2018 року. До закінчення строку дії Договору, а саме: 09 грудня 2017 року відповідач направив на адресу позивача ПП «Джерело», яке розташоване за адресою: [ADDRESS], заяву в якій просив повернути належну йому земельну ділянку № [NUMBER], площею 4,3716 га в межах згідно плану розташування на території Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в зв'язку з закінчення строку дії договору оренди для самостійного обробітку (а.с.33). З опису вкладення у лист з оголошеною цінністю та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 17 квітня 2018 вбачається, що приватне підприємство «ДЖЕРЕЛО» направило на адресу [PERSON] Додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2006 року, який відповідач отримав 19 квітня 2018 року (а.с.11). Про що також зазначав у судовому засіданні представник позивача Куліш А.І. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Згідно із ч.ч.5,6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист - повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист - повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності). Відповідно до ч.1 ст.777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. Частинами восьмою та дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи Додаткова угода про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 13 квітня 2018 року не була підписана [PERSON] (а.с.09). Натомість, 20 квітня 2018 року [PERSON] повторно направив на адресу ПП «Джерело» заяву в якій просив позивача повернути належну йому земельну ділянку у належному стані та у встановленому порядку згідно до п.п.7.2, п.7 Договору оренди від 29.12.2006 р. з оформленням відповідного акта приймання - передачі об'єкта оренди, адже відповідач має намір самостійно обробляти належну їй земельну ділянку після закінчення договору оренди, яку позивач отримав 24 квітня 2018 року, що вбачається з рекомендованого поштового повідомлення (а.с. 30-31). Крім того, як зазначалось вище [PERSON] заздалегідь повідомив ПП «Джерело» про намір обробляти свою земельну ділянку самостійно в заяві від 09 грудня 2017 року. Згідно із ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення. З відзиву на позовну заяву, із заяв [PERSON] від 09 грудня 2017 року та 20 квітня 2018 року вбачається, що останній не мав наміру продовжувати дію Договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2006 року, а має намір самостійно обробляти належну йому на підставі Державного акту земельну ділянку. Отже, відповідач повідомив позивача про те, що він не бажає продовжувати з ним відносини. Згідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ст.34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Відтак, Договір оренди земельної ділянки від 29 грудня 2006 року припинив дію 29 травня 2018 року. Додаткова угода про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 29.12.2006 року прийнята та підписана [PERSON] не була. Поновлення договору оренди землі при наявності для цього підстав не здійснюється автоматично. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» передбачає лише виникнення у орендодавця переважного права на поновлення договору оренди за інших рівних умов і за наявністю належного виконання орендарем землі умов договору, яке підлягає оформленню у встановленому порядку шляхом укладання додаткової угоди. Відповідно до ст.4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. За приписами ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Договір оренди земельної ділянки від 29 грудня 2006 року, зареєстрований в встановленому законом порядку, містить в собі відомості та істотні умови передбачені ст.15-19 Закону України «Про оренду землі». П.13 Договору містить відомості щодо зміни умов договору і припинення його дій, і є вичерпним. Статтею 27 Закону України «Про оренду землі» передбачений захист прав орендаря та орендодавця на орендовану земельну ділянку. Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Право на захист власності викладено у ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено Європейським судом з прав людини у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява №6833/74 від 13.07.1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст.1 у своїй суті забезпечує право власності». Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку що пред'явлений позивачем позов, щодо порушення його права є недоведений та такий що задоволенню не підлягає. За таких обставин, суд вважає, що у позивача відсутнє переважне право на поновлення договору оренди спірної земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки припинений за закінченням його строку дії. Спірна земельна ділянка належить на праві власності відповідачу, який має бажання самостійно її обробляти, а відтак в задоволенні позовних вимог ПП «Джерело» слід відмовити. Понесені позивачем судові витрати відповідно до положень п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: dismissed