Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач згідно з уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача 100153.20 грн. банківського вкладу(депозиту) , та 4506.89 грн. відсотків станом на 17.05.2016 року. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що 30 липня 2013 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір № 23069/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі (золоті) без фізичної поставки строком з 30.07.2013 року по 04 серпня 2014 з виплатою 2,25 % річних. Він виявив бажання повернути свій вклад 04.08.2015 року, тому і звернувся до банку із заявою. Однак, ніякої відповіді не отримав і лише згодом отримав із банка лист, датований 20.08.2015 року за вих. № 9-037300/16283 яким його повідомили, що 04.06.2015 року набула чинності Постанова Правління Національного банку України від 03.06.2015 року за № 354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», відповідно до якої банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах 300 000 гривень на добу на одного клієнта», а також «уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України». Одночасно йому було запропоновано отримати вклад у національній валюті шляхом перерахування вкладу у банківських металах у національну валюту за курсом купівлі банківських металів уповноваженого банку на день проведення операції або пере розмістити вклад у банківському металі на новий термін. Він відмовився від перерозміщення вкладу у банківському металі на новий термін та попросив видати вклад у національній валюті шляхом перерахування вкладу у банківських металах у національну валюту за курсом купівлі банківських металів уповноваженого банку на день проведення операції. Однак йому було відмовлено. Згодом йому стало відомо, що Банк став банкротом та у ньому працює тимчасова адміністрація. Таким чином, відповідач не виконав своїх зобов`язань за Договором не повернув йому банківський вклад (депозит) у банківському металі (золото) без фізичної поставки, тим самим порушивши його права, зв"язку з чим він змушений звернутися з позовом до суду. В судове засідання позивач і його представник не з»явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надав заперечення проти позову, в яких просив розглядати справу в його відсутності, а в задоволенні позовних вимог просить відмовити за безпідставністю. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що 30 липня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит»(далі - ПАТ " «Банк «Фінанси та кредит» ) укладено договір № 23069/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі (золоті) без фізичної поставки строком (згідно п.п. 1.1 Договору) з 30.07.2013 року по 04 серпня 2014 з виплатою 2,25 % річних(а.с. 5 - 6). Згідно з договором № 23069/370 від 30.07.2015 року Банк відкрив Клієнту депозитний рахунок № 2635.2.085340.003 у банківському металі золото, а Клієнт розміщує на цей рахунок без фізичної поставки та без фіксації номіналу зливків банківський метал загальною вагою 3,22 ( Три 22 ХАU) тройських унцій або 100,00 (сто 00 грам) грам металу. Розміщення вказаного банківського металу Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку на купівлю Банківського металу на міжбанківському валютному ринку України за рахунок власних грошових коштів клієнта у національній валюті України на підставі наданої до Банку заяви на купівлю Банківського металу (в якій зазначено вид, загальна вага банківського металу, курс купівлі), зарахування купленого банківського металу на поточний рахунок клієнта у банківському металі, відкритий у банку, з подальшим перерахуванням з поточного рахунку на депозитний рахунок Клієнта, визначений у Договорі або перерахуванням без фізичної поставки на вказаний депозитний рахунок Банківського металу з поточного рахунку клієнта у банківському металі, відкритого у Банку або іншому уповноваженому банку України. Відповідно до п.1.2 Договору за час користування Банківським металом, що складає вклад, протягом строку визначеного п.1.1 Договору Банк нараховує і виплачує клієнту проценти за ставкою 2,25 % річних. Пунктом 2.1 передбачено порядок нарахування процентів за вкладом за ставкою, яка визначена (п. 1.2 Договору) та проводиться щомісячно, від дня, наступного за днем надходження Вкладу у Банк, до дня, який передує його поверненню Клієнту або списання з рахунка Клієнта, за методом факт/360 (фактична кількість днів у місяці/ 360 днів у році). Проценти нараховуються лише на вклад і не збільшують розмір вкладу та зараховуються на рахунок у банківському металі № 2638.3.085340.016. Згідно із п. 2.3 Договору повернення вкладу та нарахованих процентів на нього здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п. 1.1 цього договору (тобто 04 серпня 2014 року). Якщо день повернення вкладу та виплати процентів припадає на неробочий день то повернення вкладу та виплата процентів проводиться Банком на наступний перший неробочий день. [PERSON] виявив бажання повернути свій вклад по закінченні строку передбаченого п. 1.1 договору, тобто 04.08.2015 року, даний факт сторони не оспорюють. Згідно відповіді банку від 20.08.2015 року № 9-037300/16283 яким його повідомили, що 04.06.2015 року набула чинності Постанова Правління Національного банку України від 03.06.2015 року за № 354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», відповідно до якої банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах 300 000 гривень на добу на одного клієнта», а також «уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України». Одночасно мені було запропоновано отримати вклад у національній валюті шляхом перерахування вкладу у банківських металах у національну валюту за курсом купівлі банківських металів уповноваженого банку на день проведення операції або пре розмістити вклад у банківському металі на новий термін( а.с.8). [PERSON] відмовився від перерозміщення вкладу у банківському металі на новий термін та попросив видати йому вклад у національній валюті шляхом перерахування вкладу у банківських металах у національну валюту за курсом купівлі банківських металів уповноваженого банку на день проведення операції, даний факт сторони не оспорюють. Однак йому було відмовлено. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 Цивільного Кодексу України( далі ЦК України), за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Таким чином, на відносини, пов'язані з виконанням умов укладеного між мною та Банком Договору, поширюються положення норм глав 71, 72 Цивільного кодексу України (статті 1046 - 1076), а також положення Договору, якими регулюються відносини з приводу здійсненого Позивачем банківського вкладу. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Договір банківського вкладу є одностороннім, тобто з моменту його укладення у банка виникає обов'язок повернення суми вкладу та нарахованих відсотків чи доходу в іншій формі, а вкладника - право вимагати виконання зазначених дій. Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України, зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 грудня 2013 р. у справі № 6-140цс13). Уповноважена особа відповідача на звернення позивача повідомила його про початок процедури ліквідації банку ПАТ "Банк"Фінанси та кредит"(а.с. 9), і його кредиторська вимога не була розглянута( а.с.10). Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. За рішенням виконавчої дирекції відповідача від 17.09.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" з ринку, запроваджено процедуру тимчасової адміністрації з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року(а.с.9). Відповідно до ст. 26 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше семи граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Статтею 27 даного Закону передбачено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку (ч. 1 ст. 27). Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (ч. 2 ст. 27). Згідно ч. 5 та 6 ст. 27 Закону протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Відповідно до положень ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Фонд у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону. Згідно ст. 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Відповідно до вимог ст. 48 Закону уповноважена особа Фонду не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Заявлені позивачем вимоги підставно заявлені до відповідача, оскільки зазначеним Законом передбачено, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) і всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації набуває Фонд і саме Фондом ведеться реєстр учасників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог як підставних його вимоги стосуються захисту прав як вкладника на отримання гарантованого відповідачем відшкодування згідно з чинним законодавством . Розмір стягнення грошових коштів позивачем розрахований за офіційним курсом банківських металів на 17.05.2016 року(а.с. 11-12). Таким чином, тіло депозиту складає банківський метал загальною вагою 3,22 (три 22 ХАU) тройських унцій або 100,00 (сто 00 грам) грам металу, який на 17.05.2016 року становить 100 153,20 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача проценти за період з 31.07.2013 року по 17.05.2016 року, які нараховується згідно п.1,2 договору в розмірі 4506.89 грн.. Статтею 41 Конституції України гарантовано непорушність права власності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, володіти, користуватись і розпоряджатись свою власністю. Внесення позивачем депозиту в банківському металі, який був переданий банку, слід вважати майном у сенсі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Відтак позбавлення права позивача на отримання в дату повернення вкладу, визначену договором, належних йому на праві власності грошових коштів, є порушення його права на мирне володіння своїм майном. Доводи представника відповідача про те, що в реєстрі міститься інформація про включення кредиторської вимоги [PERSON] на суму 83454 грн. до сьомої черги кредиторів, а тому позов є необгрунтованим, на думку суду, є безпідставними. Суд вважає, що дана обставина не позбавляє позивача права звернення до суду. Крім того суд важає, що судовий збір, від сплати якого позивач був звільнений при зверненні до суду, підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved