Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ "Шаланківське, с.Шаланки, Виноградівського району, третьої особи без самостійних вимог: Виноградівського районного управління юстиції в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно. Вимоги позову мотивовано тим, що 11.06.2012 року Шаланківською сільською радою Виноградівського району позивачу, було видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСГВТП "Шаланківське", серії ЗК №ІІІ 034485. Згідно даного Свідоцтва, загальна вартість частки у пайовому фонді КСГВТП "Шаланківське", визначена в розмірі 21794 грн. 33 коп. 29.03.2000 року в наслідок реорганізації КСГВТП "Шаланківське", було створено-ТОВ "Шаланківське". На підставі Рішення комісії по проведенню реорганізації КСГВП «Шаланківське» від 14.06.2012 року, позивачу [PERSON], було вирішено виділити в рахунок майнового паю, [INFO] літ."А", склад літ "Б", та убиральня літ."В", розташованої в [ADDRESS] В подальшому, згідно до Акту прийому-передачі від 30.01.2014 року, позивачу було проведено передачу в натурі, [INFO] літ."А", склад літ "Б", та убиральня літ."В", розташованої в [ADDRESS] Звернувшись для подальшого оформлення відповідних документів на право власності до Шаланківської сільської ради Виноградівського району позивачу було роз»яснено, що до 01.01.2013 року Свідоцтво про право власності на нерухоме майно видавали органи місцевого самоврядування (міські, сільські ради, на території яких знаходилось нерухоме майно) на підставі винесеного ними рішення виконавчого комітету про визнання права власності за громадянином на нерухоме майно та видачу Свідоцтва про право власності), на підставі якого реєстратори КП «Виноградівського РБТІ» проводили державну реєстрацію такого майна. З 01.01.2013 року Свідоцтва про право власності на нерухоме майно видають державні реєстратори Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції, у зв»язку із чим позивачу було рекомендовано звернутися із питанням оформлення права власності на [INFO] літ."А", склад літ "Б", та убиральня літ."В", розташованої в [ADDRESS] до Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції. Так, позивач звернувся до Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції із питанням оформлення права власності на [INFO] літ."А", склад літ "Б", та убиральня літ."В", розташованої в [ADDRESS] Однак Реєстраційною службою Виноградівського районного управління юстиції було роз»яснено про неможливість здійснити державну реєстрацію. Тому державним реєстратором було рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду із позовом про визнання права власності на вищезазначене нерухоме майно . Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, однак позивачем було подано письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримують повністю (а.с.22). Відповідач-представник ТОВ "Шаланківське, с.Шаланки Виноградівського району, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.21). Третя особа без самостійних вимог -представник Виноградівського районного управління юстиції в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 20). Обстеживши матеріали справи та визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.). В судовому засіданні встановлено, що 11.06.2012 року Шаланківською сільською радою Виноградівського району позивачу, було видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСГВТП "Шаланківське", серії ЗК №ІІІ 034485 (а.с.7). Згідно даного Свідоцтва, загальна вартість частки у пайовому фонді КСГВТП "Шаланківське", визначена в розмірі 21794 грн. 33 коп. 29.03.2000 року в наслідок реорганізації КСГВТП "Шаланківське", було створено-ТОВ "Шаланківське". На підставі Рішення комісії по проведенню реорганізації КСГВП «Шаланківське» від 14.06.2012 року, позивачу [PERSON], було вирішено виділити в рахунок майнового паю, [INFO] літ."А", склад літ "Б", та убиральня літ."В", розташованої в [ADDRESS] (а.с.8). В подальшому, згідно до Акту прийому-передачі від 30.01.2014 року, позивачу було проведено передачу в натурі, [INFO] літ."А", склад літ "Б", та убиральня літ."В", розташованої в [ADDRESS] (а.с.9). Звернувшись для подальшого оформлення відповідних документів на право власності до Шаланківської сільської ради Виноградівського району позивачу було роз»яснено, що до 01.01.2013 року Свідоцтво про право власності на нерухоме майно видавали органи місцевого самоврядування (міські, сільські ради, на території яких знаходилось нерухоме майно) на підставі винесеного ними рішення виконавчого комітету про визнання права власності за громадянином на нерухоме майно та видачу Свідоцтва про право власності), на підставі якого реєстратори КП «Виноградівського РБТІ» проводили державну реєстрацію такого майна. З 01.01.2013 року Свідоцтва про право власності на нерухоме майно видають державні реєстратори Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції, у зв»язку із чим позивачу було рекомендовано звернутися із питанням оформлення права власності на [INFO] літ."А", склад літ "Б", та убиральня літ."В", розташованої в [ADDRESS] до Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції. Так, позивач звернувся до Реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції із питанням оформлення права власності на [INFO] літ."А", склад літ "Б", та убиральня літ."В", розташованої в [ADDRESS] Однак Реєстраційною службою Виноградівського районного управління юстиції було роз»яснено про неможливість здійснити державну реєстрацію, у зв»язку із наступним. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі -Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. Однак Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України за №253 від 11.04.2013 року, зареєстрованого в Мінюсті 25.04.2013 року за №673/23205, визнано такими, що втратили чинність накази, зокрема наказ Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 „Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за № 305/5496 (зі змінами), згідно якого після передачі мені майнового паю в натурі я мав звернутись з заявою до органу місцевого самоврядування для отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а потім, після отримання свідоцтва - до органів БТІ для проведення реєстрації за мною права власності на нерухоме майно. Отже провести державну реєстрацію реєстраційною службою Виноградівського районного управління юстиції, права права власності на [INFO] літ."А", склад літ "Б", та убиральня літ."В", розташованої в [ADDRESS], як і видати позивачу Свідоцтво про право власності на нерухоме майно не видається за можливе, оскільки Наказ Мінаграрної політики України № 62 від 14.03.2001 року, визнано нечинним, а в зв'язку із введенням в дію з 01.01.2013 року нового порядку видачі Свідоцтв про право власності на нерухоме майно і реєстрації речових прав на нього, орган місцевого самоврядування та орган БТІ вже не вправі провести дії, про які позивачем зазначено вище, відтак на даний час порушується право власності позивача на нерухоме майно, набуте ним в порядку та на умовах, визначених законами та підзаконними актами, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Тому державним реєстратором позивачу було рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду із позовом про визнання права власності на вищезазначене нерухоме майно. Згідно ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених даною статтею, є визнання права. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є в спільній власності. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Ст. 41 Конституції України передбачає кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а право власності набувається в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, право позивача на набуття майнового паю члена КСГВТП "Шаланківське" в індивідуальну власність, гарантоване Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора» від 29.01.2001 № 62/2001 та Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 року № 2114-XII, які наразі є чинними. В той же час, у відповідності до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Однак, в п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року, який містить перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно(серед якого відсутні сертифікат про право власності на майновий і виділення його в натурі), зазначено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Таким чином, позивачем [PERSON], набуто право власності на нерухоме майно у спосіб передбачений законом, зокрема через отримання майнового паю членом колективного сільськогогосподарського підприємства та виділення його в натурі, а тому право позивача підлягає судовому захисту, оскільки в наявності є прогалина в законодавстві (визнання нечинним Наказу Мінаграрної політики України № 62 від 14.03.2001 року) і неприйняття нового законодавчого чи підзаконного нормативно-правового акту, який би регламентував порядок видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно та реєстрацію цих прав за громадянами, які отримали у власність нерухоме майно, внаслідок виділення в натурі майнових паїв КСГП). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до переконання, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачем [PERSON] права власності на вище вказане нерухоме майно.

Outcome: approved