Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що відповідач, [PERSON] з 16 січня 2008 року по 28 серпня 2012 року був квартиронаймачем та проживав в квартирі за адресою: [ADDRESS] та користувався послугами ТОВ «Оріхівтепломережа», але не виконував обов'язки споживача. При цьому відповідач зобов'язаний здійснювати оплату за надані протягом розрахункового періоду послуги з теплопостачання та внутрішньобудинкового обслуговування систем теплопостачання не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно відповідач в порушення вимог правил за надані послуги теплопостачання та внутрішньо будинкового обслуговування систем теплопостачання жодного разу не здійснив. Відповідно станом на 01.10.2013 року за споживачем існує заборгованість перед ТОВ «Оріхівтепломережа» за спожиту теплову енергію за період з 16.01.2008 року по 28.08.2012 року в розмірі 6327, 32 грн. та за внутрішньо будинкове обслуговування систем теплопостачання за період з 01.01.2010 року по 28.08.2012 року в розмірі 207, 69 грн. Позивач неодноразово повідомляв відповідача про наявність у нього боргу та необхідність його погашення, шляхом вивішування списків та об'яв на під'їздах, повідомленнями контролерів, опублікуванням в місцевих засобах масової інформації. Але в добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, права позивача порушені невиконанням зобов'язання відповідачем ,а тому підлягають судовому захисту. TOB «Оріхівтепломережа» не мало можливості раніше звернутися до суду про стягнення заборгованості за надані житлово- комунальні послуги з [PERSON], оскільки лише в вересні 2013 року стало відомо, що споживач (відповідач) користувався житлово-комунальними послугами в період з 16.01.2008 року по 28.08.2012 року. Тому, вважає, що є підстави поновити строк стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги: за теплову енергію з 16.01.2008 року та за внутрішньобудинкове обслуговування систем теплопостачання з 01.01.2010 року. Просить поновити строк стягнення заборгованості з [PERSON], [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріхівтепломережа» за теплову енергію з 16.01.2008 року та за внутрішньобудинкове обслуговування систем теплопостачання з 01.01.2010 року, як пропущений з поважної причини. Стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний [NUMBER], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріхівтепломережа» (вул. Ленінградських Курсантів, 62а м. Оріхів Запорізька область, 70500, розрахунковий рахунок 26037301000535 в ВАТ «Державний ощадний банк України», ЄДРПОУ 13622447, МФО 313957) заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 16.01.2008 року по 28.08.2012 року в розмірі 6327,32 гривень. Стягнути з [PERSON], [INFO] ідентифікаційний [NUMBER], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріхівтепломережа» (вул. Ленінградських Курсантів, 62а м. Оріхів Запорізька область, 70500, розрахунковий рахунок 26009220344001 в ЗРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ЄДРПОУ 13622447, МФО 313399) заборгованість за внутрішньобудинкове обслуговування систем теплопостачання за період з 01.01.2010 року по 28.08.2012 року в розмірі 207,69 грн. Стягнути з [PERSON], [INFO] ідентифікаційний [NUMBER], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріхівтепломережа» (вул. Ленінградських Курсантів, 62а м.Оріхів Запорізька область, 70500, розрахунковий рахунок 26009220344001 в ЗРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ЄДРПОУ 13622447, МФО 313399) витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином у судовому порядку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що згідно Рішення Виконавчого комітету Оріхівської міської ради № 828 від 12.05.2006 року "Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді м. Оріхова", визначено ТОВ «Оріхівтепломережа» виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді з централізованого опалення. Рішенням виконавчого комітету Оріхівської міської ради від 17.12.2009 року № 832 "Про передачу повноважень щодо технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання" визначено ТОВ «Оріхівтепломережа» виконавцем послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання з 01.01.2010 року. Судом встановлено, що 17 травня 2007 року виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області винесено рішення № 414 «Про видачу житлового ордеру» загального зразка на ім'я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (а.с.9). 16 січня 2008 року виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області винесено рішення № 17 «Про віднесення житла до числа службового та видачу житлових ордерів». Згідно даного рішення вирішено вважати таким, що втратило чинність, рішення міськвиконкому № 414 від 17.05.2007 року «Про видачу житлового ордеру» та віднесено квартиру [ADDRESS] до числа службових та видано на ім'я [PERSON] житловий ордер спеціального зразка на квартиру, загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м. (а.с.10). 05 грудня 2011 року Оріхівським районним судом Запорізької області винесено рішення по цивільній справі № 2-290 2011 року за позовом [PERSON], [PERSON] до Оріхівської міської ради Запорізької області, [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними ордерів на житло, виселення, вселення. Позовні вимоги позивачів згідно рішення задоволено в повному обсязі. Визнано недійсними ордери спеціального зразка, видані на підставі рішення виконкому Оріхівської міської ради Запорізької області від 16.01.2008 року «Про віднесення житла до числа службового та видачу житлових ордерів» [PERSON] та [PERSON]. Виселено [PERSON] та проживаючих з ним осіб з квартири [ADDRESS]. Вселено [PERSON] до квартири [ADDRESS] (а.с.11-13). Не погодившись з рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області відповідачі подали апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області з проханням скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 05 березня 2012 року апеляційний суд Запорізької області виніс ухвалу якою апеляційну скаргу відповідачів відхилив та рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 05.12.2011 року залишив без змін (а.с. 14-15). 18 червня 2012 року Оріхівським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист про виселення [PERSON] та проживаючих з ним осіб з квартири [ADDRESS]. Даний виконавчий лист подано стягувачем [PERSON] до ВДВС Оріхівського РУЮ до виконання. 16 серпня 2012 року державним виконавцем ВДВС Оріхівського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем проведено виконавчі дії, а саме виселено [PERSON] та проживаючих з ним осіб з квартири [ADDRESS] про що винесено державним виконавцем ВДВС Оріхівського РУЮ 28.08.2012 року постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.16). Таким чином, відповідач [PERSON] з 16 січня 2008 року по 28 серпня 2012 року був квартиронаймачем та проживав в квартирі за адресою: [ADDRESS] та користувався послугами ТОВ «Оріхівтепломережа», але не виконував обов'язки споживача. Між позивачем та відповідачем не було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг, але він відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України вважається укладеним з моменту надання виконавцем та прийняття замовником послуг. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" і ст. 67 Житлового кодексу України споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію за затвердженими в установленому порядку тарифами. Проте, відповідач всупереч зазначеним вимогам закону своєчасно не здійснював оплату за надану йому теплову енергію, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію заборгованість відповідачем перед позивачем за період з 16.01.2008 року по 28.08.2012 року складає 6327, 32 грн. (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості за внутрішньо-будинкове обслуговування заборгованість відповідачем перед позивачем за період з 01.01.2010 року по 28.08.2012 року складає 207, 69 грн. (а.с.8). Про те, що [PERSON] був квартиронаймачем, проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS], оскільки отримав ордер, та користувався послугами, TOB «Оріхівтепломережа» стало відомо в вересні 2013 року. Даний факт встановлено при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріхівтепломережа» про сплату заборгованості за спожиту теплову енергію та про відшкодування збитків. Саме до даної справи додано рішення Оріхівської міської ради Запорізької області, що з 16.01.2008 року [PERSON] мешкав та був квартиронаймачем квартири [ADDRESS] та на ім'я останнього видавався ордер. Відповідач до TOB «Оріхівтепломережа» з заявою про зміну квартиронаймача не звертався на протязі 2008-2012 років. Таким чином, за вище вказаних підстав TOB «Оріхівтепломережа» не мало можливості раніше звернутися до суду про стягнення заборгованості за надані житлово- комунальні послуги з [PERSON], оскільки лише в вересні 2013 року стало відомо, що споживач (відповідач) користувався житлово-комунальними послугами в період з 16.01.2008 року по 28.08.2012 року. Тому, за таких обставин є підстави поновити строк стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги: за теплову енергію з 16.01.2008 року та за внутрішньобудинкове обслуговування систем теплопостачання з 01.01.2010 року. Отже, відповідач зобов'язаний погасити заборгованість по оплаті отриманої теплової енергії та заборгованість за внутрішньо-будинкове обслуговування. За таких обставин, суд вважає, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 6327,32 грн. та заборгованість за внутрішньо-будинкове обслуговування в розмірі 207, 69 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому судовий збір у сумі 229, 40 грн., що були сплачені позивачем при подачі позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved