Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], та дочки - [PERSON], [INFO], а також стягувати з неї на утримання дітей аліменти у розмір по 1/3 частки її доходів щомісячно до повноліття, тобто до [INFO] року. При цьому позивач посилався на те, що відповідачка доводиться матір'ю малолітніх, проте участі у вихованні і утриманні не приймає, їх життям, розвитком і здоров`ям не цікавиться, веде аморальний спосіб життя, батько дітей, [PERSON], помер [INFO] року, місце проживання старшої дочки невідоме, інші діти з 29.04.2013 року перебувають в комунальній установі "Притулок №1 для дітей служби у справах дітей Одеської міської ради". Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дітей, про що підготовили відповідний висновок. Представник органу опіки і піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради згідно письмової заяви наполягала на задоволенні позову. Представник третьої особи також вважали за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення подальшого затягування розгляду справи та захисту прав неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача, що відповідає ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачка у справі доводиться матір'ю неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], та дочки - [PERSON], [INFO]. Батько дітей [PERSON], помер [INFO] року, відомості про батька [PERSON], [INFO], у актовому записі про народження відсутні. Мати дітей (відповідачка у справі) вихованням та утриманням дітей не займається, не приділяє їм уваги, їх життям та станом здоров'я не цікавиться, веде антисуспільний та аморальний спосіб життя, засуджена 20.06.2013 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.190 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком у два роки. Місце проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], на даний час невідоме, малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 29.04.2013 року перебувають у комунальній установі "Притулок №1 для дітей служби у справах дітей Одеської міської ради", усі діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Згідно висновку №01-05-1/3673 вх. (13) від 22.01.2014 року, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], малолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO], та дочки - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання і виховання малолітніх дітей, не проявляє відносно них батьківської турботи, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Щодо вимог про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Згідно вимог ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина 3 зазначеної статті передбачає, що, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідачки аліментів у заявленому розмірі по 1/3 частки від усіх видів заробітку, проте не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, на утримання дітей з моменту звернення позивача до суду й до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні, регулюються нормами ст.ст.164, 166, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України і підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачка зобов'язана виховувати своїх дітей та утримувати їх до досягнення повноліття. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягають судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved