Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

25.10.2018 року позивач ПАТ «ВФ Україна», звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПрАТ "МТС Україна", що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку № 4847189/[NUMBER] від 26.10.2009 р. на номер телефону [NUMBER] (контракт [NUMBER]). Згідно п.3.1 договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та дійснення розрахунків за послуги зв'язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] технічних причин, у зв'язку з переходом ПрАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок [NUMBER] було замінено на [NUMBER]. Своїм підписом відповідач підтвердив отримання тарифів та «Правил користування мережами мобільного зв'язку», ознайомлений з цінами і тарифами, умовами договору, умовами користування і зобов'язується їх виконувати. ПрАТ «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання договору в повному обсязі. В травні-червні 2015 року було зафіксовано користування послугою «Мобільний GPRS- інтернет». Зазначає, що номер телефону [NUMBER] обслуговувався в тарифному пакеті GSM «Супер МТС Олімпійський». Копія тарифів ПрАТ «МТС Україна», що діяли в травні-червні 2015 року. За надані послуги позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунки №1600019520 твід 31.05.2015, № 1616660385 від 30.06.2015 . Відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Відповідно до п. 3.3 Договору, за наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактактичного використання авансу. Проте, відповідач не оплатив згідно рахунку отримані ним послуги зв'язку. На підставі цього та відповідно до умов Договору відповідач був відключений від мережі зв'язку ПрАТ «ВФ Україна». На адресу відповідача, позивачем була надіслана претензія № С295368608699/09 з проханням терміново сплатити суму заборгованості в розмірі 6098,98 грн. Однак, відповідач. залишив її без відповіді та без задоволення. 14 липня 2017 року позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з [PERSON] 07 вересня 2017 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано судовий наказ по справі № 760/12450/17 про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 6098 грн. 98 коп. та судових витрат в сумі 800 грн. 00 коп. 11 січня 2018 року. Проте, ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва судовий наказ було скасовано. Таким чином, сума заборгованості відповідача на момент звернення до суду із заявою становить 6098 грн. 98 коп., що підтверджується звітом по особовому рахунку абонента . З урахуванням наведеного, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі. 28.12.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача в якому, відповідач заперечував проти позовних вимог, назвав позовні вимоги необґрунтованими, просив суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відмовити позивачу в повному обсязі. 09.01.2019 на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій позивач зазначає, що твердження відповідача є необґрунтованими та безпідставними, так як позовні вимоги підтверджуються наданими документами, на таких підставах просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Суд розглядав дану справу за правилами спрощеного провадження, сторони в судове засідання не викликались. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПрАТ "МТС Україна", що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку № 4847189/1.10839946 від 26.10.2009 р. на номер телефону [NUMBER] (контракт [NUMBER]). (а.с. 7,8). Згідно п.3.1 договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв'язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] технічних причин, у зв'язку з переходом ПрАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок [NUMBER] було замінено на [NUMBER]. Вбачається, що своїм підписом відповідач підтвердив отримання тарифів та «Правил користування мережами мобільного зв'язку», ознайомлений з цінами і тарифами, умовами договору, умовами користування і зобов'язується їх виконувати. Разом з цим, вбачається, що позивачем зі свого боку виконані взяті на себе зобов»язання у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що у травні-червні 2015 року було зафіксовано користування послугою «Мобільний GPRS- інтернет», що підтверджується копією електронного документу «Довідкова інформація про надані послуги». Як вбачається з матеріалів справи, номер телефону [NUMBER] обслуговувався в тарифному пакеті GSM «Супер МТС Олімпійський». За надані послуги позивачем на адресу Відповідача було надіслано рахунки № 1600019520 твід 31.05.2015, № 1616660385 від 30.06.2015. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Відповідно до п. 3.3 Договору, за наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактактичного використання авансу. Проте, відповідач не оплатив згідно рахунку отримані ним послуги зв'язку. На підставі цього та відповідно до умов Договору відповідач був відключений від мережі зв'язку ПрАТ «ВФ Україна». З матеріалів справи вбачається, що надіслана позивачем претензія № С295368608699/09 з проханням терміново сплатити суму заборгованості в розмірі 6098,98 грн. відповідачем не виконана. 14 липня 2017 позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з [PERSON] 07 вересня 2017 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано судовий наказ по справі № 760/12450/17 про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 6098 грн. 98 коп. та судових витрат в сумі 800 грн. 00 коп. 11 січня 2018 року. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11.01.2018 судовий наказ було скасовано. Як вбачається з наданого позивачем звіту по особовому рахунку абонента, сума заборгованості відповідача станом на 22.10.2018 становить 6098 грн. 98 коп. Згідно з положеннями ст. 5 Закону України "Про телекомунікації" цим Законом регулюються відносини суб'єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування. Ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що телекомунікаційні послуги надаються за умови укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації. Ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720 (у редакції, чинній на час активації послуги міжнародного роумінгу), визначають порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, регулюють відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг. Згідно п. 31 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, споживач під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг має право на: отримання відомостей щодо можливості та порядку відмови від замовленої телекомунікаційної послуги та від оплати телекомунікаційної послуги, яка не замовлялася. Отже, отримання відповідачем послуг « Мобільний GPRS- інтернет» свідчить про те, що така послуга була замовлена абонентом. Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач не замовляв, а у подальшому відмовилась від послуги ним, усупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано. Належних та допустимих доказів на спростування наведених позивачем обставин, відповідач також не надав. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 6098 грн. 98 коп. Згідно з ст. 141 ЦПК України суд присуджує з [PERSON] на користь ПрАТ "ВФ Україна" судовий збір у сумі 1762,00 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 546, 610, 611, 625, 901-903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 63 Закону України "Про телекомунації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295,

Outcome: approved