Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач в особі акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) б/н від 11.09.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5711.28 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом в повному обсязі не сплатила, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача борг за договором кредиту в сумі 16929,06 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача та проти винесення по справі заочного рішення він не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про що свідчать отримане нею особисто 06.01.2020 року поштового відправлення та, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, опубліковане оголошення про виклик відповідача розміщеного 22.01.2020 на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.09.2015 року [PERSON] уклала з позивачем Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт і відповідно отримала кредит у розмірі 5711.28 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Генеральна угода укладена з ціллю створення сприятливих умов для виконання позичальником обов`язків по кредитному договору від 10.09.2012 року, а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Згідно п.2.1 Генеральної угоди, Банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 5711.28 грн. на строк 36 місяців, тобто з 11.09.2015 по 30.09.2017 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, виплати процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту визначеному в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти, щомісячний платіж в розмірі 285,79 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, які складаються з заборгованості по кредиту, відсотків та інших нарахувань відповідно до Умов та правил. Як вбачається з розрахунку заборгованості, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачці кредит, який вона вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 13.11.2019 року становить 16929,06 грн., яка складається з наступного: 4871.27 грн. - заборгованість за кредитом; 3440.94 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8201.40 грн. - заборгованість за пенею; штраф - 415.45 грн. (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди). Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Частиною першою ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З викладеного вбачається, що строком повернення кредиту є 30.09.2017, водночас з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за користування кредитом та пеня нараховувались станом до 13.11.2019. В матеріалах справи відсутні докази погодження сторонами умов нарахування процентів та пені після закінчення строку кредитування. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування кредитом та пені після 30.09.2017 не ґрунтується на умовах договору та вимогах чинного законодавства. Така правова позиція узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30.09.2017 відповідачка мала наступну заборгованість за кредитним договором: 595.41 грн. - тіло кредиту та 4275.86 - прострочене тіло кредиту, що в сумі складає загальний залишок заборгованості - 4871,27 грн.; загальний залишок заборгованості за відсотками - 1628,83 грн.; заборгованість за пенею - 3330.15 грн., що відповідно і береться судом до розгляду. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17. При цьому, суд вважає, що з заявлених одночасно двох вимог (стягнення пені та штрафу), не підлягає задоволенню з підстави порушення положень, закріплених ст.61 Конституції України, вимога про стягнення пені, як така, що є більш обтяжливою для відповідача у порівнянні з вимогою про стягнення штрафів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вищенаведене, між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» виникли кредитні правовідносини, відповідно до умов укладеного договору. Однак відповідачка Генеральну угоду, Умови та правила банківських послуг не виконала, кредит в повному обсязі не погасила, відсотки за користування кредитом не сплачувала, у зв`язку із чим у позичальника виникла заборгованість перед кредитором по поверненню кредиту. З наведених обставин та виходячи з розрахунку заборгованості станом на 30.09.2017, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню загальний залишок заборгованості в розмірі 4871,27 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками в розмірі 1628,83 грн. та штраф в розмірі 415.45 грн. (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди), а всього 6915.55 грн. Згідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial