Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

В березні 2021 року позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом. В обґрунтування позову вказала, що з 28 серпня 2018 року перебувають з відповідачем в шлюбі, спільних дітей не мають. Спільне життя не склалось через психологічну несумісність, різні погляди на життя; відповідач погрожував розправою, вчиняв фізичне насильство по відношенню до неї, безпричинно ревнує та часто проявляє агресію; як подружжя разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб має лише формальний характер, подальше збереження сім`ї неможливе. Просить суд шлюб розірвати. 23 березня 2021 року, в порядку п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін. У наданий строк відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 106, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що 28 серпня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Полонському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом №95, що підтверджено даними свідоцтв про шлюб (а.с.3). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Згідно ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примирення, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, с уд вважає, що позов обгрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі - 908 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 105, 112, 113 СК України та

Outcome: approved