Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за користування житлово-комунальними послугами. В судовому засіданні представник позивача Матвієнко Н.І. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS], який знаходиться на балансі позивача. Починаючи з грудня 2004 року по травень 2013 року відповідачі, отримуючи житлово-комунальні послуги, не сплачують позивачу їх вартості, в результаті чого виникла заборгованість, що складає 44 570 грн. 22 коп., які просить стягнути у судовому порядку разом з судовими витратами по сплаті судового збору. В судового засідання представник відповідачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснивши, що позов пред'явлено до [PERSON], а її довіритель є [PERSON], тобто безпосередньо до співвласника квартири позов не пред'являвся, крім того, позивач надав докази заборгованості, які суперечать між собою, так у розрахунку початок періоду вказано з грудня 2004 року, а в довідці - з 1.08.2008 року, при цьому вже на зазначену дату існує борг у 12705 грн. 68 коп. Однак і в першому, і в другому випадках існує позовна давність, яка була порушена позивачем, тому цій частині необхідно відмовити у задоволенні позову з цих підстав. Також в позовній заяві йдеться, що [PERSON] 10.03.2011 року уклав договір про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території з КП Управління житлового господарства Дарницького району м. Києва, тому саме з цієї дати повинна відраховуватись заборгованість, при цьому [PERSON] не уповноважувала [PERSON] укладати від її імені такі договори, а з нею як співвласником квартири окремий договір не укладався. Також позивачем не вірно нарахована заборгованість, так як квартира [ADDRESS] складається з двох окремих квартир, і заборгованість повинна нараховуватись окремо за кожну квартиру, з урахуванням розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 1.12.2005 року, що утворило 2 окремі сім'ї. Тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він частково сплачує вказану заборгованість позивачу при наявності грошових коштів, однак не погоджується сплачувати частку витрат відповідачки, яка взагалі відмовилась оплачувати вартість використаних житлово-комунальних послуг. На даний час розглядається цивільна справа між відповідачами про поділ майна подружжя, де об'єктом розгляду є спірна квартира. Після набрання рішення законної сили він поставить питання про розподіл особових рахунків. Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до рішення першої сесії ХХІІІ скликання Дарницької районної в м. Києві ради №14 від 26.09.2001 року були створені підприємства комунальної власності Дарницького району м. Києва (а.с.64). В додатку до даного рішення значиться перелік новоутворених таких підприємств, створених на базі реорганізованих підприємств комунальної власності Дарницького і Харківського районів м. Києва, де під номером №6 значиться Комунальне підприємство „Управління житлового господарства" Дарницького району міста Києва (а.с.65-66). В додатку №2 до того ж рішення №14 значиться перелік майна , яке передається до комунальної власності територіальної громади Дарницького району від реорганізованого Харківського району м. Києва, де вказано, що управлінню житлового господарства передано і будинок [ADDRESS] (а.с.67-69). 6.10.2011 року рішенням VІІ сесії VІ скликання Київської міської ради №201/6417 було змінено найменування Комунального підприємства „Управління житлового господарства" Дарницького району міста Києва на КП „Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва" (а.с.65-66). Розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації №35 від 25.01.2012 року за КП „Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва" було закріплене майно, яке передано до сфери управління Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, і зазначено у додатку №3 (а.с.71), в якому значиться будинок [ADDRESS] (а.с.73). За змістом ч.1, ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ч.1, ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. У відповідності до ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як зазначає п.5, ч.3, ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також їх діти [PERSON] і [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 30.09.1996 року, укладеного на Київській універсальній біржі та зареєстрованого КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" у реєстрі №3079 від 2.10.1996 року (а.с.7). Дана квартира була продана як цілісний об'єкт, що складається з 5 кімнат, жилою площею 72,9 м2, в якій на даний час зареєстрованими є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], а також їх донька [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Ф-3 (а.с.4). 10.03.2011 року між Комунальним підприємством „Управління житлового господарства" Дарницького району міста Києва, правонаступником якого став позивач КП „Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва", та відповідачем [PERSON] було укладено договір №5/277 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.8). За змістом п.12.1 договору споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки (а.с.8). Відповідач не заперечував, що протягом певного часу у виникла заборгованість і з її розміром оплати погоджується. Однак пояснив, що він частково оплачує дану заборгованість, а відповідачка відмовляється вносити оплату за свою частку. Згідно п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 „Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. У відповідності до п.п.4, п.32 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 „Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" виконавець зобов'язаний: контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. За змістом довідок №466 та №467 від 5.11.2013 року позивача за адресою [ADDRESS] був відкритий один особовий рахунок згідно договору купівлі-продажу від 30.09.1996 року, мешканці квартири до ЖЕД-203 з заявами про розподіл особового рахунку на дві квартири окремо не звертались, рішення суду з цього приводу не надавали (а.с.45), а також квартирні засоби обліку холодного і гарячого водопостачання на момент здачі будинку в експлуатацію у 1985 році не були встановлені, звернень мешканців квартири для опломбування лічильників не надходило, договір про надання послуг з постачання холодної та гарячої води не укладався (а.с.46). Таким чином, щомісячна вартість послуг щодо постачання відповідачам холодної та гарячої води і водовідведення нараховується позивачем за середній показником використаної води будинком. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачі, отримуючи житлово-комунальні послуги, не сплачують позивачу їх вартості, заборгувавши за період з грудня 2004 року по травень 2013 року 44 570 грн. 22 коп., а тому вказана сума підлягає стягненню у судовому порядку в рівних частках з відповідачів на користь позивача, поскільки представник позивача на запитання суду не бажала заявляти клопотання про допуск до участі по даній справі в якості відповідачів або 3-х осіб повнолітніх дітей відповідачів [PERSON] і [PERSON] Ствердження представника відповідачки [PERSON] [PERSON] про те, що позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду і заборгованість повинна відраховуватись з дати укладання договору - 10.03.2011 року, суд не може покласти в основу рішення з наступних підстав. За правилами ч.1 та ч.3, ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідач стверджував, що весь час він періодично сплачував вказану заборгованість за житлово-комунальні послуги за наявності грошових коштів. Як вбачається з розрахунків позивача, в лютому 2005 року замість нарахованої суми за січень 204,26 грн. сплачено 409,48 грн. (+205,22 грн.); в липні 2006 року замість нарахованої суми за червень 202,26 грн. сплачено 255,20 грн. (+52,94 грн.); в жовтні 2006 року замість нарахованої суми за вересень 206,26 грн. сплачено 257,32 грн. (+51,06 грн.); в листопаді 2006 року замість нарахованої суми за жовтень 104,28 грн. сплачено 259,64 грн. (+155,36 грн.); в червні 2007 року замість нарахованої суми за травень 422,38 грн. сплачено 444,57 грн. (+22,19 грн.); в серпні 2008 року замість нарахованої суми за липень 412,60 грн. сплачено 887,04 грн. (+474,44 грн.); в жовтні 2008 року замість нарахованої суми за вересень 457,08 грн. сплачено 637,11 грн. (+180,03 грн.); в листопаді 2011 року замість нарахованої суми за жовтень 1058,72 грн. сплачено 1100 грн. (+41,28 грн.); в березні 2012 року замість нарахованої суми за лютий 1099,35 грн. сплачено 1299,35 грн. (+200 грн.); в червні 2012 року замість нарахованої суми за травень 1078,88 грн. сплачено 1176,43 грн. (+97,55 грн.); в січні 2013 року замість нарахованої суми за грудень 2012 року 1080,66 грн. сплачено 1100 грн. (+19,34 грн.). Такому розрахунку відповідач [PERSON] не заперечував. Таким чином, поскільки відповідачі частково сплачували зазначену заборгованість за житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим строк позовної давності переривався і його перебіг починався заново, тому суд вважає, що позивач при зверненні до суду не порушив строк позовної давності з вказаними вимогами. Згідно ст.79; 88 ЦПК України при задоволенні позову судовий збір розраховується виходячи з 1% від пред'явлених і задоволених позовних вимог, але не менше 243,60 грн., тому з відповідачів в рівних частках на користь позивача необхідно стягнути 445 грн. 70 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved