Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

у січні 2018 року ТОВ "Нью файненс сервіс" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 20 лютого 2015 року між ПАТ "Ідея банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № Р.20.226.70942, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 22 023 грн. зі сплатою 14% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов"язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 29.12.2016 р. відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 22 249,14 грн. 29.12.2016 р. між ТОВ "Факторингова компанія "Рантье" та ПАТ "Ідея банк" укладено договір факторингу № 29/12-1. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору) з 29.12.2016 р., а позивач відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. 28.02.2017 р. між ТОВ "Факторингова компанія "Рантье" та ТОВ "Фінансова компанія "Серет", яке змінило найменування на ТОВ "Нью файненс сервіс", відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Р20.226.70942 від 20.02.2015, за яким відповідач є боржником. Станом на 28 лютого 2017 р. загальна заборгованість за кредитним договором № Р20.226.70942 становила 21 149,14 грн. Відповідача було письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ "НФС" за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено сплат на загальну суму 12 210 грн., а тому заборгованість становить 8 939,14 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ст. 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 20 лютого 2015 року між ПАТ "Ідея банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № Р.20.226.70942, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 22 023 грн. зі сплатою 14% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. (а.с. 6) 29.12.2016 р. між ТОВ "Факторингова компанія "Рантье" та ПАТ "Ідея банк" укладено договір факторингу № 29/12-1. Згідно умов договору факторингу клієнт відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору) з 29.12.2016 р., а позивач відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. (а.с. 40) 28.02.2017 р. між ТОВ "Факторингова компанія "Рантье" та ТОВ "Фінансова компанія "Серет", яке змінило найменування на ТОВ "Нью файненс сервіс", відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Р20.226.70942 від 20.02.2015, за яким відповідач є боржником. (а.с. 17) Як вбачається, позивач 13.11.2017 р. звертався з письмовою вимогою до відповідача про погашення кредитної заборгованості у розмірі 10 979,14 грн. /а. с. 32/. Статтею 55 Основного Закону України проголошено право і свободу людини і громадянина на захист у суді. У відповідності до положень ст. 61 Конституції, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, не спростовані відповідачем і ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним та пеня за порушення відповідачем терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно розрахунку заборгованості, наданому представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 19.12.2017 р. складає 8 939,14 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved