Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

05 березня 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом (з урахуванням уточнень від 10.04.2014 року). В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв [PERSON], [PERSON], що сталася 07.08.2013 року близько 07 год. 20хв. на вул. Стародніпропетровській в м. Кобеляки, Полтавської області, з вини [PERSON], належний позивачці автомобіль Mitsubishi Outlander д/н [NUMBER], отримав технічні пошкодження. Тим самим позивачеві були заподіяні матеріальні збитки, відповідачем ВАТ НАСК "Оранта" за результатами проведених аварійним комісаром оглядів мого пошкодженого автомобіля 05.11.2013 р. було складено страховий акт № ОЦВ-13-10350/1 та розрахунок страхового відшкодування згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 18 774,18 грн. Також в наслідок спричинення ДТП [PERSON], було завдано моральну шкоду, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження мого автомобіля. Неможливість нормального користування пошкодженим автомобілем було психологічним тягарем, що порушило звичний спосіб життя позивача та призвило до необхідного докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» майнову шкоду у розмірі - 18 264,18 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі - 1 366,06 грн. Стягнути з [PERSON] суму франшизи у розмірі - 510,00 та моральну шкоду у розмірі - 5 000,00 грн. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Представник відповідача ВАТ НА СК «Оранта» у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі - 18264 грн.18 коп., та пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі - 1366 грн. 00 коп. щодо стягнення моральної шкоди з [PERSON], зазначив що це суперечить умовам договору. Відповідач [PERSON], у судові засідання які відбулись 28.03.2014 року, 10.04.2014року не з'явився про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.08.2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], та [PERSON], о 07:20 год. на вул.Стародніпропетровській у м. Кобеляки, Полтавської області. Водій [PERSON]. керуючи автомобілем ВАЗ 211440, д/н [NUMBER] рухався по вул.Стародніпропетровській в м. Кобеляки, Полтавської області, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із автомобілем Mitsubishi Outlander д/н [NUMBER] за кермом якого був [PERSON] При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків позивачу. Зазначені фактичні обставини ДТП, а також наявність вини [PERSON], у скоєнному правопорушенні, встановлені постановою Кобиляцького районного суду Полтавської області від 30.08.2013, якою останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 8), а отже відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України є преюдиційно встановленими і не підлягають доказуванню. Позивач [PERSON] є власником автомобіля Mitsubishi Outlander д/н [NUMBER] (а.с. 6). Згідно наданого полісу ОСЦПВВНТЗ № АВ/ 9168431 автомобіль ВАЗ 211440, д/н [NUMBER] був застрахований [PERSON], у ВАТ НАСК "Оранта" (а.с.9). Розмір матеріальної шкоди, заподіяної автомобілю Mitsubishi Outlander д/н [NUMBER], внаслідок ДТП, відповідно до страхового акту № ОЦВ-13-10350/1 та розрахунку страхового відшкодування згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля склала - 18 774,18 грн. (а.с. 10,11). Розрахунок страхового відшкодування відшкодування сторонами не заперечувався. Представник відповідача ВАТ НАСК "Оранта" у судовому засіданні підтвердив що матеріальна шкода заподіяна внаслідок ДТП у розмірі 18774,18грн. - відшкодована не була. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями ст. ст. 22, 1167, 1187, 1188 ЦК України, а також Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ про захист прав споживачів» зі змінами та доповненнями роз'яснює, що Закон України «Про захист прав споживачів» поширює свою дію і на страхування Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Отже, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем ВАТ НАСК "Оранта" врегульовано Законом України «Про захист прав споживачів». При цьому, згідно ст. 32.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" "Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Факт звернення із відповідною заявою позивачем до страхової компанії був встановлений в судовому засіданні а отже відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України є преюдиційно встановленими і не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками вважаються зокрема витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки у відповідності з реальною вартістю на час розгляду справи пошкодженого майна, робіт, які необхідно провести для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 17 вказаної постанови, необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, фактично вищезазначений договір страхування є договором надання послуг зі страхування. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Внаслідок ДТП з вини [PERSON], позивачу було завдано моральної шкоди яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження автомобіля. Неможливість нормального користування пошкодженим автомобілем для позивачки було психологічним тягарем так як позивачка була змушена займатися пошуком коштів на його ремонт, що порушило звичний спосіб життя та призвило до необхідного докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Окрім того сума франшизи також підлягає стягненню з [PERSON] Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року « Про практику розгляду судами цивільних справ за позвами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини. Згідно зі ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач звільняється від сплати судового збору. За викладених обставин суд вважає що позов підлягає частковому задоволеню. На підставі викладеного,

Outcome: partial