Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

09.02.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулася з позовом [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу "Вогник" про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS]. За життя спадкодавцем заповіту складено не було. Вона, як його жінка, є спадкоємцем за законом. Тож, у зв'язку з тим, що на момент смерті чоловіка, вона постійно мешкала та була зареєстрована разом з ним, вона фактично прийняла спадщину. Проте, під час оформлення спадщини з'ясувалося, що право власності на вищевказану квартиру її чоловіком зареєстровано не було, у зв'язку з чим вона не може отримати свідоцтва про право власності у встановленому порядку. Однак, вважає, що суд може визнати її право власності на спадкове майно на підставі наступного. 20.10.1986 року її чоловікові було видано ордер на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. 21.02.1991 року ним було повністю сплачено вартість зазначеної квартири до житлово-будівельного кооперативу "Вогник", членом якого він був з 1986 року, що підтверджується довідкою. Тож фактично її чоловік набув право власності на квартиру після сплати повної її вартості. Право власності померлого чоловіка підтверджено відповідними документами та не оспорюється, проте правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, у зв'язку з чим їй доводиться звертатися до суду. Просить суд визнати за нею, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач та її представник - [PERSON] в судовому засіданні не були присутні, але надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі його представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] року помер чоловік позивача (а.с. 7) - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS]. За життя спадкодавцем заповіту складено не було. Згідно зі ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У зв'язку з тим, що на момент смерті чоловіка, позивач постійно мешкала та була зареєстрована разом з ним, що підтверджується довідкою (а.с. 11), то позивач фактично прийняла спадщину. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою державного нотаріуса Дзержинської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Донецькій області від 18.12.2015р. про відмову вчинення нотаріальних дій, було відмовлено [PERSON] в отриманні Свідоцтва про право на спадщину після чоловіка [PERSON], померлого [INFO], на квартиру [ADDRESS] в зв'язку з тим, що виявив відсутність реєстрації права власності [PERSON] на зазначене нерухоме майно у відповідних органах державної реєстрації, що необхідно для вчинення нотаріальної дії. (а.с. 14) Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що 20.10.1986 року чоловікові позивача було видано ордер на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 9) 21.02.1991 року [PERSON] було повністю сплачено вартість зазначеної квартири до житлово-будівельного кооперативу "Вогник", членом якого він був з 1986 року, що підтверджується довідкою. (а.с. 10) Згідно зі ст. 15 Закону України "Про власність", що діяв на той момент, член житлово-будівельного кооперативу, що виплатив пай, набуває право власності на квартиру. У відповідності до ст.. 384 ЦК України член житлово-будівельного кооперативу має право володіння і користування квартирою, яку він займає в будинку кооперативу. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав" суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру… Враховуючи вищевикладене, та той факт, що право власності померлого чоловіка позивача підтверджено відповідними документами та не оспорюється, суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] Суд на підставі ст.ст.10,11,27,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. На підставі викладенного та

Outcome: approved