Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] подано до суду позов до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання в порядку спадкування права користування земельною ділянкою та визнати поновленим договір оренди землі. Вимоги мотивуються тим, що поновлення договору оренди, а саме у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених наведеною нормою, необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Земельні ділянки на право користування за [PERSON], після його смерті, на право користування за [PERSON], успадковуються спадкоємцем за законом [PERSON] в судовому порядку. В судове засідання 14 листопада 2018 року позивач [PERSON] не з'явилася, про день та час судового розгляду справи повідомлена. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] настоює на позовних вимогах про визнання в порядку спадкування права користування земельною ділянкою та визнати поновленим договір оренди землі, так як спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Земельні ділянки на право користування за [PERSON], після його смерті, на право користування за [PERSON], успадковуються спадкоємцем за законом [PERSON] в судовому порядку. [PERSON] після смерті [PERSON], як Орендар за Договором, продовжив користуватися земельними ділянками, переданими йому в оренду після закінчення строку дії Договорів (дія договорів закінчилась 14 серпня 2016 року). У відповідача відсутні докази повернення земельної ділянки Орендарем Орендодавцю після закінчення строку договорів оренди земельної ділянки. Орендар не підписував Акти повернення земельних ділянок. Після закінчення дії договору оренди землі [PERSON] продовжувала сплачувати орендну плату за землю, а відповідач (орендодавець) протягом місяця після закінчення дії договорів не повідомляв в будь-якій формі орендаря про відмову у поновленні договорів оренди. Згідно матеріалів цивільної справи, після закінчення строку дії договорів [PERSON] продовжила користуватися цими земельними ділянками згідно договорів оренди землі, передбачені цими договорами умови виконує належним чином, що підтверджується довідками Димитровської сільської ради. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання неправомірною відмови відповідача в поновлені договору є такими, що підлягають задоволенню. В судове засідання 14 листопада 2018 року представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Попович Світлана Михайлівна не з'явилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутність. Заслухавши представника позивача [PERSON], ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В актовому записі про народження Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №13 від 27 червня 1996 року, [PERSON], народилася: [INFO] року, місце народження: с. Димитрове Устинівського району Кіровоградської області, в графі «батьки» записано: батько: [PERSON], мати: [PERSON]. В актовому записі про народження Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №26 від 22 липня 1968 року, [PERSON], народився: [INFO] року, місце народження: с. с. Димитрове Устинівського району Кіровоградської області, в графі «батьки» записано: батько: [PERSON], мати: [PERSON]. 23 листопада 2011 року помер [PERSON] (актовий запис про смерть Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №37 від 25 листопада 2011 року). Таким чином, родинні відносини з [PERSON], як онука та дід, підтверджуються актовими записами про народження . Відповідно до ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON], як син спадкодавця [PERSON] та єдиний спадкоємець, оформив у нотаріальній конторі спадкові права, окрім права користування земельними ділянками. [PERSON] на день смерті належало право користування за двома договорами оренди земельних ділянок: право користування земельною ділянкою з кадастровим номером: [NUMBER], згідно договору оренди землі від 04 серпня 2006 року, укладеного між [PERSON] та Устинівською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у Устинівському відділі КРФ Центр ДЗК 14 серпня 2006 року за №9 (земельна ділянка сільськогосподарського призначення, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва); право користування земельною ділянкою з кадастровим номером: [NUMBER], згідно договору оренди землі від 04 серпня 2006 року, укладеного між [PERSON] та Устинівською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у Устинівському відділі КРФ Центр ДЗК 14 серпня 2006 року за №10 (земельна ділянка сільськогосподарського призначення, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). В абз.2 п. 37 договорів оренди землі зазначено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. [INFO] року помер [PERSON] (актовий запис про смерть Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №3 від 10 січня 2018 року). Частиною 1 ст.1221, ст.ст.1216,1217, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується актовим записом про народження. Згідно матеріалів справ, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: [PERSON], [PERSON], дружина - [PERSON]. 16 серпня 2018 року між спадкоємцями було підписано нотаріальний договір про поділ спадщини. За цим договором [PERSON], [PERSON] отримали в спадщину конкретно визначене майно, все інше майно та майнові права - належать [PERSON] (п. 6 договору про поділ спадщини). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно правової позиції, викладеної в рішенні Верховного Суду України по справі № 2о-55/2008 від 04. липня 2018 року, не звернення спадкоємця за оформленням спадкових прав на належну йому земельну частку (пай) після смерті спадкодавця не є підставою для визнання спадщини відумерлою та передачі її територіальній громаді. Таким чином, до складу спадщини [PERSON] входить право користування земельними ділянками. Приватним нотаріусом Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутень Олександром Яковичем, відповідно до положень ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», винесено постанову від 05 вересня 2018 року про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 22.038 га, кадастровий номер: [NUMBER] та площею 15.1627 га, кадастровий номер:[NUMBER] на території Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30 травня 2008 року, відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть і передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ч.1 ст.19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення. Частиною 3 ст.22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальнимзакладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам -для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури. В Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року за№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з його прийняттям, як майнового права, зумовлює входження цього права до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації(ст.1299 ЦК України). Отже, чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст. 1296 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року, неоформлення спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме іпотечне майно не захищає від позову кредитора і стягнення боргу. Таким чином, земельні ділянки на право користування за [PERSON], після його смерті, на право користування за [PERSON], успадковуються спадкоємцем за законом [PERSON] в судовому порядку у відповідності до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та положень цивільного законодавства. При встановлених обставинах, позовні вимоги в частині визнання в порядку спадкування за [PERSON] права користування земельною ділянкою з кадастровим номером: [NUMBER], згідно договору оренди землі від 04 серпня 2006 року, укладеного між [PERSON] та Устинівською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у Устинівському відділі КРФ Центр ДЗК 14 серпня 2006 року за №9 та визнання в порядку спадкування за [PERSON] права користування земельною ділянкою з кадастровим номером: [NUMBER], згідно договору оренди землі від 04 серпня 2006 року, укладеного між [PERSON] та Устинівською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у Устинівському відділі КРФ Центр ДЗК 14 серпня 2006 року за № 10 є такими, що обґрунтовані належними письмовими доказами . Указом Президента України від 08 квітня 2011 року за №445 затверджено Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, за яким Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності. Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області відповідно до Положення про Головне управління Держземагентства в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10 травня 2012 року за № 258, є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України. Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 січня 2013 року за №40 доповнено пункт 4 Положення про Головне управління Держземагентства в області підпунктом 4.32, яким встановлено, що Головне управління Держземагентства в області передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області. Отже, до повноважень Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області відносилося розпорядження земельною ділянкою, яка є предметом Договору, так як земельна ділянка належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності. Постановою Кабінету Міністрів України за № 442 від 10 вересня 2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» здійснено реорганізацію Державного агентства земельних ресурсів України шляхом перетворення його в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр). Згідно Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року за № 15, Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру, який розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи. Відповідно до наказу голови Держгеокадастру від 19 травня 2015 року за №77, вирішено погодитися з пропозицією Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 березня 2015 року за №20 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру у Кіровоградській області» функцій і повноважень Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області, що припиняється. Таким чином, з 20 травня 2015 року функції органу виконавчої влади, який відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК України, передає у власність або користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Кіровоградської області, є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Оскільки земельні ділянки, яка були за договором оренди землі передано [PERSON] та успадковані [PERSON] в користування на підставі договорів оренди землі та належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, то, відповідно, повноваження по розпорядженню даними земельними ділянками на даний час належать територіальному управлінню Держгеокадастру, яким є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Таким чином, відповідачем по справі є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. 04 серпня 2006 року між [PERSON] та Устинівською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Димитровської сільської ради Устинівською району Кіровоградської області. Об'єктом договору оренди є земельна ділянка,площею - 22,0038 га. У пункті 8 цього договору зазначено, що договір укладено на п'ять років. Після закінчення строку цього договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Договір підписаний Орендодавцем та Орендарем, скріплений печаткою Устинівської районної державної адміністрації та зареєстрований у Устинівському відділі КРФ Центр ДЗК 14 серпня 2006 року за №9 (кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]). Відповідно до акта приймання-передачі Орендодавцем передано Орендареві у користування земельну ділянку. 26 листопада 2010 року сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди землі, згідно з якою, пункт 8 договору викладено у новій редакції: договір укладено на десять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Устинівському районі 12 грудня 2011 року за №352580004000417. 04 серпня 2006 року між [PERSON] та Устинівською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Димитрівської сільської ради Устинівською району Кіровоградської області. Об'єктом договору оренди є земельна ділянка, площею - 15,1627 га. У пункті 8 цього договору зазначено, що договір укладено на п'ять років; після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Договір підписаний Орендодавцем та Орендарем, скріплений печаткою Устинівської районної державної адміністрації та зареєстрований у Устинівському відділі КРФ Центр ДЗК 14 серпня 2006 року за №10 (кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]). Відповідно до акта приймання-передачі Орендареві передано відповідну земельну ділянку. 26 листопада 2010 року сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди, згідно з якою пункт 8 Договору викладено у новій редакції: договір укладено на десять років; після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. Додаткова угода зареєстрована в відділі Держкомзему у Устинівському районі 12 грудня 2011 року за № 352580004000416. Згідно матеріалів цивільної справи, після закінчення строку дії договорів [PERSON] продовжила користуватися цими земельними ділянками згідно договорів оренди землі, передбачені цими договорами умови виконує належним чином, що підтверджується довідками Димитровської сільської ради Устингівського району Кіровоградської області. Згідно ст.3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ст.631 ЦК України). Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Наслідками закінчення строку договору оренди землі, згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі», є припинення договору оренди землі (ст.19 Закону України «Про оренду землі»). Пунктами 8 цих оговорів оренди землі встановлено строк їх дії, що становить десять років, а отже строк користування земельними ділянками закінчився 14 серпня 2016 року. Згідно ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина шоста). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (частина сьома). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (частина восьма). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина дев'ята). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина десята). Частиною 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено підставу поновлення договору оренди, а саме у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. [PERSON] після смерті [PERSON], як Орендар за Договором, продовжив користуватися земельними ділянками, переданими йому в оренду після закінчення строку дії Договорів (дія договорів закінчилась 14 счерпня 2016 року). У відповідача відсутні докази повернення земельної ділянки Орендарем Орендодавцю після закінчення строку договорів оренди земельної ділянки. Орендар не підписував Акти повернення земельних ділянок. Після закінчення дії договору оренди землі [PERSON] продовжувала сплачувати орендну плату за землю, а відповідач (орендодавець) протягом місяця після закінчення дії договорів не повідомляв в будь-якій формі орендаря про відмову у поновленні договорів оренди. Підпунктом 13 п.4 Положення передбачено, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному, чинним законодавством, на території Кіровоградської області. Розпорядчі функції Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області реалізовує через прийняття актів у межах своїх повноважень видає, в тому числі видає накази організаційно-розпорядчого характеру (п.8 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області). Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області за цими договорами оренди землі не прийнято наказів щодо відмови у поновленні договорів оренди. Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених наведеною нормою, необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди. Відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) не вимагається. Відповідачем у встановлений ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» строк не повідомлено позивача про заперечення у поновленні договорів оренди землі. За встановлених обставин, відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», є підстави для поновлення строку дії договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цими договорами. Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст.5 ЦК України). Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 Цивільного кодексу України. Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання договору оренди землі поновленим на підставі ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55,124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". У справі "Стрейтч проти Сполученого Королівства" Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що заявника слід вважати особою, яка мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди, і в цілях статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - таке законне сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих йому муніципалітетом Дорчестера за орендним договором (пункт 35). У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" суд постановив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. При встановлених обставинах, позовні вимоги в частині визнання неправомірною відмови відповідача в поновлені договору є такими, що підтверджуються належними письмовими доказами. Частиною 2 ст.13 Конституції України встановлено, що кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. При встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання в порядку спадкування права користування земельною ділянкою та визнати поновленим договір оренди землі підлягають задоволенню, як обгрунтовані. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved