Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] 03.07.2019 р. звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, та х урахуванням уточених 15.07.2019 р. позовних вимог просила суд ухвалити рішення яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] на земельну ділянку за адресою : -[ADDRESS] літ. "А") у Святошинському районі м.Києва, площею 0,1000га, кадастровий номер - 8000000000:75:168:0027, передану у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. -В обгрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що останній не було відомо про наявність спадкового майна після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, після того, як позивач дізналась про наявність спадщини та отримала можливість такого звернення, звернулась до Першої селидівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В цей же час їй стало відомо про наявність ще одного спадкоємця - [PERSON] , яка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та згодом відповідним чином відмовилась від спадщини на користь позивача. Однак, 11.04.2019р. Перша селидівська державна нотаріальна контора надіслала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв, а тому остання вимушена звернутись до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку: [ADDRESS] літ. "А") у Святошинському районі м.Києва, площею 0,1000га, кадастровий номер - 8000000000:75:168:0027, передану у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа передана 04.07.2019 р. для розгляду судді П`ятничук І.В. Згідно до ухвали судді Святоинського районного суду м.Києва від 05 липня 2019 р. дана позовна заява залишена без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків на які вказано в даній ухвалі суду. 15.07.2019 р. представником позивача адвокатом Кострюковим В.І. подано заяву про зміну предмету спору та уточнення позовних вимог. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 06 серпня 2019 р. закінчено підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. До матеріалів справи долучео надану суду представником позивача копію спадкової справи Першої селидівської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] . Також, в підготовчому судовому засіданні представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано заяву [PERSON] про визнання позову. Представник позивача [PERSON] - Кострюков В.І. підтримав позов за викладеними обставинами та просив про його задоволення. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 06 серпня 2019 р. закінчено підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надано заяву про розгляд справи в їх відсутності, враховуючи наведене та думку представника відповідача, суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, по час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника з належним чином формленими повноваженнями, тому є можливим розгляд справи в її відсутності. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні подано заяву [PERSON] про визнання позову. Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах докази, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копій свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний , про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №196 від 08.10.2008р. Відповідно до копії, 02 серпня 2018р. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] . З наданих матеріалів спадкової справи, вбачається, що 05.02.2013р. [PERSON] звернулась до Першої селидівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] в м. Селідове Донецької області. Відповідно до копії свідоцтва про народження, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , у зв`язку з одруженням 15 жовтня 1977 року . Згідно копії довідки від 04.02.2013р., [PERSON] , померлий [INFO] , постійно проживав до дня смерті за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] . Відповідно до постанов державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори Доценко О.В. [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на Ѕ частину спірних земельних ділянок через відсутність реєстрації в установленому законом порядку за спадкодавцем. Право власності померлого [PERSON] на земельну ділянку підтверджуються копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 лютого 2009 р. за адресою : [ADDRESS] літ. "А") у Святошинському районі м .Києва, площею 0,1000га, кадастровий номер - 8000000000:75:168:0027, передану у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини. Згідно положення статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 23 ;Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування`роз`яснено про обов`язковість отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до правил статей 316,328 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності,

Outcome: approved