Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON], перебуваючи на посаді заступника голови Вінницької обласної державної адміністрації 24 червня 2014 року здійснила поїздку в м.Бершадь з метою прийому громадян, зустрічі з представниками громадських організацій та з колективом Бершадського медичного закладу. По приїзді, в приміщенні Бершадської РДА, вона зустрілася з представниками громадських організацій та жителями м.Бершаді. Після цього в приміщенні Бершадської лікарні позивачка зустрілася з колективом лікарні, вислухала їх звернення та виступи. 13.07.2014 року на мітингу, який відбувався в м.Бершаді на площі Героїв майданів України, під час виступу член Громадської ради при голові Бершадської райдержадміністрації - [PERSON] висловив наступне: "Ми вирішили зустрітися з представниками обласної влади. Запросили до нас в гості заступника голови обласної адміністрації Щербаківську. Вона приїхала 24 червня до нас, з нами зустрілась з представниками громадських організації, в тому числі і самооборони майдану, буквально на протязі 15 хвилин. Обіцяла, що вона вивчить це питання, доповість керівництву і приймуть рішення, яке повинно задовільнити громаду. В результаті цього 15 хвилин з нами поспілкувалась, півтори години в лікарні із тими кому виставив головний лікар для співбесіди і чотири години просиділа в "Сосні", разом з головним лікарем і його прибічниками. Оце така перевірка, оце так міняється влада, так міняється стиль її роботи. А ми надіємося, що да, влада нам допоможе". На мітингу були присутні 200-300 містян та жителів Бершадського району і деяких інших районів області. При цьому, на трибуні знаходились голова Бершадської районного ради Грабчак М.Г., голова Бершадської райдержадміністрації А.Головня, міський голова м.Бершаді М.Кольченко та начальник штабу Громадського формування Самооборони Б.Демченко. Хід мітингу та виступи на ньому знімалися на відео, яке пізніше було розміщено в Інтернеті. Позивачка вважає, що вищевказаним фрагментом виступу, [PERSON] звинуватив її в бездіяльності, прогулі, оскільки згідно із КЗпП України, відсутність на робочому місці протягом 4-х годин є прогулом, вживанні алкогольних напоїв та в можливих корупційних або неправомірних діях, що безумовно негативно вплинуло на її ділову репутацію, враховуючи те, що дана інформація була проголошена в присутності керівництва Бершадського району. Поширення даної інформації примусило позивачку тривалий час почувати себе дискомфортно, постійно виправдовуватись, давати численні пояснення, терпіти безпідставні підозри, та викликало моральні страждання. Після розповсюдження недостовірної інформації в мережі Інтернет, [PERSON] дізналася, що "Сосна" - це назва кафе, розташованого в м.Бершаді та відзначила, що ні з головним лікарем Бершадської ОЛІЛ, ні з його співробітниками, ні будь з ким іншим в даному закладі 24 червня 2014 року не зустрічалась. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить : Визнати інформацію повідомлену 13 липня 2014 року [PERSON] під час його виступу на площі Героїв майданів України в м.Бершаді в частині: "В результаті цього 15 хвилин з нами поспілкувалась, півтори години в лікарні із тими кому виставив головний лікар для співбесіди і чотири години просиділа в "Сосні" разом з головним лікарем і його прибічниками. Оце така перевірка, оце так міняється влада, так міняється стиль її роботи" - недостовірною та такою, що образила честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та спричинила їй у зв'язку з цим моральну шкоду. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3000,0 грн моральної шкоди. Зобов'язати [PERSON] принести публічні вибачення [PERSON] шляхом публікації в газетах "Бершадський край" та "Вінниччина" тексту наступного змісту: "Я, [PERSON] приношу публічні вибачення [PERSON] за поширену мною під час віче в м.Бершаді Бершадського району Вінницької області 13.07.2014 року слідуючу недостовірну інформацію: "В результаті цього 15 хвилин з нами поспілкувалась, півтори години в лікарні із тими кому виставив головний лікар для співбесіди і чотири години просиділа в "Сосні" разом з головним лікарем і його прибічниками. Оце така перевірка, оце так міняється влада, так міняється стиль її роботи", зазначивши прізвища, ім'я, по-батькові осіб яких вона стосувалась та обставини під час яких ця недостовірна інформація була поширена. Стягнути з [PERSON] понесені нею судові витрати, а саме - судовий збір у сумі 487,20 грн. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що 24.06.2014 року в рамках робочої поїздки [PERSON] перебувала в приміщенні Бершадській РДА 30-45 х.в., а в лікарні - трохи менше ніж півтори години. З жодним з працівників лікарні, тим більше з жодним з керівників лікарні, вона на одинці не зустрічалась, так само, як не залишалась в м.Бершаді після зустрічі з працівниками лікарні, а тому вважає оприлюднену відповідачем інформацію недостовірною, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити з наведених в позовній заяві підстав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовних вимог не визнав, зазначив, що вони є необґрунтованими і неправдивими та пояснив, що питанню про зміни керівництва Бершадської ОЛІЛ, по якому [PERSON] як представник Вінницької облдержадміністрації була запрошена представниками громади Бершадського району, було нею виділено для спілкування не більше 15 хвилин, а решта часу була витрачена на обговорення інших питань. Що ж стосується факту перебування в 24.06.2014 року [PERSON] в сосні, відповідач пояснив, що мав на увазі безрезультатні зустрічі з представниками Громадської ради та працівниками Бершадської ОЛІЛ на території Бершадської ЦРЛ та РДА, на території яких ростуть хвойні дерева. На той час "сосну" як заклад громадського харчування він абсолютно не мав на увазі так як до недавнього часу не знав що в м.Бершадь є заклад харчування з назвою "Сосна". Відповідач також пояснив, що в фрагменті свого виступу на віче 13.07.2014 року, який позивач вважає росповсюдженням недостовірної інформації, прізвища позивача не називав, та не вказував, що вона вживала спиртні напої, а тому в позові просив відмовити. 24.10.2014 року представником позивача [PERSON] було надано клопотання про залучення до справи письмових доказів, в якому зазначено, що заперечення відповідача [PERSON] в яких він вказує на те, що повідомляючи про факт перебування 24.06.2014р. [PERSON] в сосні, він мав на увазі не "заклад громадського харчування", а Бершадську лікарню та РДА на території яких ростуть хвойні дерева є неправдивими, оскільки відповідно до тексту звернення "Народної самооборони" в Бершадському та Чечельницькому районах та членів громадської ради при Бершадській РДА, підписаного серед інших осіб [PERSON], яке було надіслано голові Вінницької ОДА, голові Вінницької обласної ради, голові СБУ України, Генеральному прокурору України, Міністру ВС України, та в інші інстанції, на 3-й сторінці, зазначено: "...Комісією громадської ради по забезпеченню законності охорони прав, свобод та законних інтересів громади, було ініційовано приїзд заступника Вінницької ОДА по гуманітарним питанням [PERSON]. Свій приїзд 24.06.14 р. вона оформила як прийом громадян району. Зустрівшись з представниками громадської ради, "Народної самооборони", які вимагали не допустити призначення [PERSON] на посаду головного лікаря до розгляду компетентною комісією скарг стосовно нього, [PERSON] пообіцяла об'єктивно вивчити всі нюанси цього протистояння та рекомендувати керівникам області конкретний вихід із ситуації. Ця зустріч проходила на протязі 15 хвилин. Було зрозуміло по поведінці [PERSON], що нічого вона не збирається вивчати, так як потім відбулася зустріч з колективом лікарні на протязі 1,5 години. А закінчився "прийом громадян" таємною вечерею за участю [PERSON] та його захисників [PERSON] та [PERSON] в ресторані Сосна". Факт того, що 24.06.2014 року [PERSON] не перебувала в кафе "Сосна" також в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу та давши встановленим обставинам і фактам належну юридичну оцінку, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами Конституції України, глав 3, 20 Цивільного кодексу України в частині захисту цивільних прав та інтересів судом, визнання недостовірної інформації, захисту особистого немайнового права. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи,честь і гідність інших людей. Відповідно до ст.297 ЦК України, яка базується на положенні ч.4 ст.32 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа може звернутися до суд з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", "чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в)поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі". Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003. Разом з тим, наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. На підставі звернення "Народної самооборони" в Бершадському та Чечельницькому районах та членів громадської ради при Бершадській РДА, підписаного серед інших осіб [PERSON], яке було надіслано голові Вінницької ОДА, голові Вінницької обласної ради, голові СБУ України, Генеральному прокурору України, Міністру ВС України, та в інші установи, СВ Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області було зареєстровано кримінальне провадження №12014020090000561, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України. На даний час проводиться досудове слідство. Згідно з положеннями статті 277 ЦК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень представників позивача в судовому засіданні, поширенням негативної інформації позивач вважає виступ [PERSON] 13.07.2014 року на мітингу, який відбувався в м.Бершаді на площі Героїв майданів України, в частині розповсюдження інформації про перебування [PERSON] з головним лікарем Бершадської ОЛІЛ в кафе "Сосна", та посилається на текст звернення "Народної самооборони" в Бершадському та Чечельницькому районах та членів громадської ради при Бершадській РДА, підписаного в тому числі [PERSON], яке було надіслано в вищезазначені правоохоронні органи та органи державної влади. Суд надавши оцінку відомостям, що містяться в змісті позовної заяви , та враховуючи характер звернення "Народної самооборони", дійшов висновку, що відповідач поряд з іншими членами громадської ради "Народна самооборона" звернувся до правоохоронних органів саме для перевірки наявності факту вчинення кримінального правопорушення та вжиття останніми відповідних заходів реагування, передбачених чинним законодавством України. Даний орган є компетентний перевірити інформацію та надати відповідь. Тому таке звернення виключає можливість застосування до вищевказаних дій відповідача терміну „поширення" або аналогічних йому. Факт того, що 24.06.2014 року [PERSON] не перебувала в кафе "Сосна" в судовому засіданні також було підтверджено показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Однак, в промові [PERSON] під час мітингу 13.07.2014 року не міститься прямих вказівок на те, що позивач перебувала в даному закладі. Суд також звертає увагу, що звернення відповідача було надіслане до Міністерства внутрішніх справ 04.07.2014 року та доставлено адресату 07.07.2014 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення, а виступ [PERSON] відбувся 13.07.2014 року, тобто після надсилання звернення "Народної самооборони". Також, в тексті даного звернення відсутня пряма вказівка на інформацію про перебування [PERSON] в кафе "Сосна" 24.06.2014 року. Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність поширення інформації, яка порочить честь, гідність та недоторканість ділової репутації особи, в розумінні ст.277 ЦК України, суд приходить до висновку, що юридичний склад правопорушення, який є підставою для задоволення позову про захист честі, гідності та ділової репутації, відсутній, і тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], про захист честі, гідності та ділової репутації фізичних осіб та відшкодування моральної шкоди завданої розповсюдженням недостовірної інформації, - слід відмовити. Відповідно до ч.1ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи, що позивачем та його представниками в судовому засіданні не доведено факту неправомірності дій [PERSON]Д, та заподіяння ним моральної шкоди [PERSON], суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди - відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed