Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Деснянська районна у місті Чернігові рада звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, не дбає про фізичний і моральний розвиток дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, відповідач збирає гучні компанії, що негативно впливає не розвиток дитини, вихованням дитини займається колишній співмешканець відповідача, дитина не відвідує дошкільний навчальний заклад, відповідач зловживає спиртними напоями, за дитиною не слідкує. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Прокурор просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач заперечували проти задоволення позовних вимог. Третя особа просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи, прокурора, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження, виданого 15 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис про народження № 127. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", хронічний алкоголізм батьків мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Згідно із відповіддю КЛПЗ "Обласний наркологічний диспансер" Чернігівської обласної ради від 28.10.2014 року № 1571, відповідач не перебуває на обліку в Чернігівському обласному наркологічному диспансері (а. с. 56). Рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 28.07.2014 року, затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Свідок [PERSON] пояснила, що особисто бачила в нетверезому стані одного разу, писала пояснення головному лікарю, можливо один, можливо два рази з приводу того, що відповідач не привела дитину на черговий профілактичний огляд. Свідок [PERSON] пояснила, що вона не надавала пояснень працівнику правоохоронних органів з приводу того, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, повідомила, що вона була на вулиці без окулярів і повірила на слово працівнику правоохоронних органів, який невірно виклав її пояснення, та пояснила, що [PERSON] доглянутий, він гуляє то з матір'ю, то з батьком, ніколи не ходив голодним та вона особисто не бачила свою сусідку у нетверезому стані. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов квартири [ADDRESS] від 26.12.2014 року, помешкання за місцем проживання батька [PERSON] утримується в доброму санітарному стані, у квартирі є дитячий одяг та іграшки (а.с. 81). Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов квартири [ADDRESS] від 12.01.2015 року, помешкання за місцем проживання відповідача на час відвідування було неприбране, на кухні був брудний посуд. Помешкання обладнане необхідними меблями, побутовою технікою, [PERSON] спить у дитячому ліжку, у квартирі є дитячий одяг, іграшки та журнали, за вказаною адресою є умови для проживання дитини. Відповідно до даних адмінпрактики, відносно відповідача було складено протокол № 852178 від 09.09.2013 року за ч.1 ст. 178 КУпАП (а.с. 20). Згідно із інформацією дитячої поліклініки № 2 від 14.04.2014 року, дитина [PERSON] наглядається в ДП № 2 ЧМР, дитина не відвідує дошкільний заклад, за станом здоров'я потребувала домашнього догляду до 07.02.2014 року, в січні та лютому проведено планове профілактичне щеплення, зі слів лікаря-педіатра дитиною опікується батько, а зі слів батька мати не бере участі у вихованні дитини (а.с. 8). Згідно із довідкою ДП № 2 ЧМР від 14.04.2013 року, [PERSON] не відвідує дитячий заклад, так як часто хворіє також в довідці зазначено, що зі слів сусідів, мати зловживає алкоголем та не слідкує за дитиною (а.с.8). Відповідно до інформації ДП № 2 від 07.08.2014 року, за останні пів року дитина не зверталась за медичною допомогою з приводу захворювання, зі слів педіатра дільничого [PERSON] мати зловживає алкоголем, належний догляд за дитиною не виконує (а.с. 15). Суд не приймає до уваги ці довідки в частині, де зазначено, що відповідач зловживає спиртними напоями, оскільки належними доказами цей факт не підтверджений, допитаний свідок в судовому засіданні [PERSON] заперечувала той факт, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, дільничий лікар [PERSON] повідомила про те, що лише один раз доповідала, що бачила [PERSON] в нетверезому стані. Третя особа - [PERSON] повідомив про те, що [PERSON] проживає то з матір'ю, то з ним, спілкування з дитиною та участь у виховані дитини відбувається за взаємною згодою їх з відповідачем. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, позивачем не доведено, що відповідач безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, не дбає про фізичний і моральний розвиток дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач усвідомлює протиправність своєї негативної поведінки, намагається виправитися, а також враховуючи що факти, викладені в письмових поясненнях [PERSON] (а.с. 21) стосовно відношення відповідача до дитини та зловживання спиртними напоями були спростовані цим свідком в судовому засіданні, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Outcome: dismissed