Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки до відповідача ТОВ Дніпроагропрогрес, посилаючись на наступне: згідно державного актів про право приватної власності на землю 11-ДП № 109122 і вона є власником земельної ділянки яка розташована на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області. 18 листопада 2010 року нею укладено договір оренди земельної ділянки з ТОВ Дніпроагропрогрес, який зареєстровано 13.07.2011 року у відділі Держкомзему Васильківського району Дніпропетровської області за № 12207888400075. Згідно п.3.1 договору оренди землі за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі 4,48% від вартості земельної ділянки, що становить 3530 грн. Сплачується орендна плата один раз на рік не пізніше 20 числа місяці останнього календарного року, за який вноситься орендна плата за місцем знаходження Орендаря. Виплата орендної плати оформляється письмово. В порушення умов договору орендодавцю за 2013 рік орендна плата відповідачем не виплачена. Звернення з вимогою виплати орендної плати залишилося без задоволення. Згідно п. 12.3 договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором. Оскільки відповідачем не виконуються вимоги ст.ст. 24,25 ЗУ "Про оренду землі" та розділу 3 Договору оренди землі, позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки. В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача в заяві на ім'я суду просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заявив клопотання про винесення судом заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив В порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, застосувавши вимоги ст.ст. 224, 225 ЦПК України . Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно державного акту про право приватної власності на землю 11-ДП № 109122 позивач є власником земельної ділянки розташованої на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.4). Між позивачем та відповідачем ТОВ Дніпроагропрогрес 18 листопада 2010 року укладено договор оренди земельної ділянки, який зареєстровано у книзі державної реєстрації договорів оренди землі у відділі Держкомзему Васильківського району Дніпропетровської області за № 12207888400075 від 13.07.2011 року (а.с.5-6). Згідно п.3.1 договору оренди землі за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі 4,48% від вартості земельної ділянки, що становить 3530 грн. Сплачується орендна плата один раз на рік не пізніше 20 числа місяці останнього календарного року, за який вноситься орендна плата за місцем знаходження Орендаря. Виплата орендної плат оформляється письмово.(а.с.5). Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України ). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач в поданій позовній заяві посилається на невиплату відповідачем йому орендної плати в розмірі та в строки, встановлені договором. Відповідач будь-яких доказів на спростування даних доводів суду не надав. З чого суд робить висновок про те, що відповідач не виконував взятих на себе обовязків, так як лише відповідач може надати суду докази сплати позивачу орендної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно п. 12.3 договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором. Враховуючи наведене, договори оренди земельних ділянок можуть бути розірвані в судовому порядку на вимогу орендодавця у випадку невиконання орендарем свого обовязку щодо сплати орендної плати, так як дана умова є істотною для даного договору. Відповідач не виконує свого обовязку щодо своєчасної сплати орендної плати, а тому суд вважає за можливе прийняти рішення про розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених між [PERSON] та ТОВ Дніпроагропрогрес, зареєстрованих у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у відділі Держкомзему Васильківського району Дніпропетровської області за № 12207888400075 від 13.07.2011 року. Відповідно до ст. 34 ЗУ "Про оренду землі" - у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме 243 грн., 60 коп. сплаченого судового збору, так як позовні вимоги позивача задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved