Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від б/н від 04.09.2012 [PERSON] отримав кредит у розмірі 8783,94 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил додаються до позовної заяви (з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами АТ КБ "ПРИВАТБАНК" можна ознайомитись на сайті http://privatbank.ua/rules). При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед Банком. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.07.2017 має заборгованість в розмірі 15913,06 грн., яка складається з наступного: 3726,84 грн. - заборгованість за кредитом; 1503,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4919,31 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 5763,07 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк», тому просять стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 15913,06 грн. за кредитним договором б/н від 04.09.2012 та судові витрати по справі. До початку слухання справи представник позивача надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Наконечна Т.М. надала заяву, в якій просила у задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що під час укладення договору між сторонами не було дотрмиано належної письмової форми кредитного договору, що має налсдіком його нікчемність , а також просила застосувати позовну давність. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.12.2006 між банком та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», який складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку. 04.09.2012 між позивачем АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором від 01.12.2006, а також приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до пункту 1.1 Генеральної угоди сторони погодили зменшити розмір заборгованості за кредитним договором від 01.12.2006, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту. Заборгованість за договором з дати підписання Генеральної угоди становить 9587,77 грн. Згідно умов пункту 2.1 Генеральної угоди банк надав позичальнику [PERSON] строковий кредит у розмірі 8783,94 грн. на строк 12 місяців з 04.09.2012 по 30.09.2013 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 8783,94 грн. в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки у розмірі 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві, Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 772,80 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентами, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.09.2013. Пунктом 2.3. Генеральної угоди передбачено, що для надання послуг банк видає позичальнику платіжну картку згідно пункту 2.1. Генеральної угоди. На підставі Генеральної угоди від 04.09.2012 [PERSON] отримав карту № [NUMBER] з терміном дії до 03/15. З виписки по рахунку [PERSON] вбачається, що йому дійсно надано кредит у розмірі 18783,94 грн., який частково ним погашався до 18.08.2017 шляхом поповнення картки готівкою та зарахуванням переводу з картки через відділення банку. Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Взяті на себе зобов`язання за Генеральною угодою № б/н від 04.09.2012 банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] кредитні ресурси. У порушення зазначених умов Генеральної угоди [PERSON] зобов`язання за угодою № б/н від 04.09.2012 належним чином не виконав. Згідно наданого розрахунку, станом на 25.07.2017 відповідач має заборгованість в розмірі 15913,06 грн., яка складається з наступного: 3726,84 грн. - заборгованість за кредитом; 1503,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4919,31 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 5763,07 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з положеннями статей 634, 638 ЦК України відповідач, підписавши анкету-заяву та Генеральну угоду, прийняла пропозицію позивача та приєдналася до кредитного договору згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у анкеті-заяві та Генеральній угоді. Тобто, в даному випадку, зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Генеральній угоді, Умовах і Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладено договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким шляхом чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії для набуття, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом частини 1 статті 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього договору, складовими якого виступають заява, генеральна угода, Умови, Правила та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить його підпис. Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір укладений і виконувався сторонами. Підписавши Генеральну угоду, відповідач [PERSON] приєднався до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, що свідчить про укладення між сторонами договору з урахуванням положень частини першої статті 634 ЦК України. Таким чином, доводи представника відповідача про недотримання належної письмової форми договору при його укладенні не знайшли свого підтвердження в ході судового розляду. Вимоги про визнання цього договору в цілому або його частини недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав, відповідачем та його представником не заявлялись. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком, у якому зазначено розмір виданого кредиту, суми сплачених позичальником платежів на виконання кредитного зобов`язання, розмір відсоткової ставки за користування кредитом, періоди і суми виникнення заборгованості. Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Як вбачається з наданої до суду виписки про рух коштів по картці [PERSON] , відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість за договором. За таких умов суд дійшов висновку про доведеність наявності та розміру заборгованості відповідача. Вимоги представника відповідача про застосування позовної давності суд вважає необґрунтованими, оскільки останній платіж по картці був здійснений відповідачем [PERSON] 18.08.2017 шляхом готівкого поповнення карткового рахунку. До суду з даним позовом позивач звернувся 21.09.2017, тобто в межах позовної давності, визначеної статтею 257 ЦК України. Аналізуючи дослідженів судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушив умови Генеральної угоди від 04.09.2012, укладеної між ним та АТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладено,

Outcome: approved