Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрований, але не проживає у вищевказаній квартирі з серпня 2011 року. Вказує, що після розірвання шлюбу він забрав свої речі і покинув її з дитиною. З того часу відповідач не з'являвся та не надавав кошти на оплату комунальних послуг. Отже, вважає, що він втратив право користування даним житловим приміщенням. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти заявленого позову, просив відмовити. Зазначив, що мешкає у своїх батьків у зв'язку з неможливістю проживання з позивачем. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: Судом встановлено, що згідно особового рахунку [NUMBER] по [ADDRESS] зареєстровано 3 особи: [PERSON] - відповідач по справі, [PERSON] - позивач та їх неповнолітня дитина [PERSON] (а.с.25). Даний факт також підтверджено довідкою паспортної служби КП "Новозаводське" Чернігівської міської ради від 02.10.2013 року (а.с.5). Як вбачається із матеріалів справи 28 вересня 2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9). Виходячи з положень ст.ст.71, 72 ЖК України та роз'яснень, даних, у п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" з наступними змінами, право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців, в разі відсутності цих осіб понад встановлені строки без поважних причин. Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації КП " Новозаводське" Чернігівської міської ради від 17.06.2014 (а.с.4), відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає з серпня 2011 року. Відповідач у судовому засіданні визнав факт не проживання у спірній квартирі з серпня 2011 року, а також визнав факт, що саме позивач здійснює обов'язки по утриманню житла. Враховуючи, що вказані обставини визнаються відповідачем, а тому в силу положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до встановлених ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України засад змагальності - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідачем не надано доказів, що підтверджують факт наявності перешкод зі сторони позивача, третіх осіб у користуванні спірним житлом. Беручи до уваги, що відповідач зареєстрований, але не проживає в спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, отже згідно ст. 71 ЖК України він має бути визнаний таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved