Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №4792 від 20.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем таким, що не підлягає до виконання. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20 січня 2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинив виконавчий напис № 4792 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № 7915134 від 27.11.2018 позивачем грошових коштів у сумі 9 275 грн 50 коп. за період з 15.03.2019 по 06.01.2021. В подальшому, 10.03.2021 приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович відкрив виконавче провадження № 64777108 з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв`язку з чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11 травня 2021 у справі відкрито загальне позовне провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича, Товариство з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів". Ухвалою суду від 16.04.2021 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою суду від 31.05.2021 витребувано докази у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт капітал". 09.06.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що виконавчий напис № 4792 від 20.01.2021 підтверджує право ТОВ «ФК «Профіт Капітал» як стягувача на стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики № 7915134 від 27.11.2018 на загальну суму 8 275, 50 грн, в тому числі: прострочена заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 3 000 грн; прострочена заборгованість по відсоткам - 672 грн; заборгованість по підвищеним відсоткам за прострочення - 4 603,50 грн. Дане право підтверджується договором факторингу № 03042017 від 03.04.2017, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 7915134 від 27.11.2018 на загальну суму 8 275,50 грн. Позивачем не доведено порушення, невизнання або оспорювання його прав внаслідок виконання виконавчого напису, що є підставою для їх захисту відповідно до чинного законодавства, та не спростовано факт існування заборгованості за договором позики № 7915134 від 27.11.2018 на загальну суму 8 275,50 грн. У поясненні позивача від 22.06.2021, останній просить на підставі ч.2 ст.183 ЦПК України повернути відзив відповідачу та не приймати його до уваги у зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження повноважень директора відповідача підписувати відзив, а також невідповідністю відзиву вимогам ст.178 ЦПК України. Вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки наслідки ч.2 ст.183 ЦПК України не застосовні до відзиву на позовну заяву, та вимоги до нього передбачені ст.178 ЦПК України, а відомості щодо керівника ТОВ «ФК «Профіт Капітал» Козирь Т.О., яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, містяться у відкритому доступі у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Ухвалою суду від 26.07.2021 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду на 30.09.2021. Позивач в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи та наявні доказі у ній, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис №4792 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт капітал" заборгованості за кредитним договором № 7915134 від 27.11.2018 за період з 15.03.2019 по 06.01.2021 в сумі 8275,50 грн, а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 1000 грн. Заборгованість за кредитом складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 5275,50 грн. 14.01.2021 на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем відкрито виконавче провадження №64138003. Не погоджуючись із безспірністю заборгованості та винесеним виконавчим написом № 4792, позивач звернувся до суду із цим позовом. Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України Про нотаріат ). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Варто також зазначити, що як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова). Проте, як вбачається із матеріалів справи, будь-якого кредитного договору відповідачем нотаріусу не надавалось, натомість був наданий договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, разом з додатком № 1 (розрахунок орієнтовної сукупності вартості позики та графік погашення заборгованості за позикою), який не є тотожним кредитному договору. Додатково слід зазначити, що Постанова не відносить кредитний договір до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною. Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, пп. б п. 2 Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 11.01.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Разом з тим, серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, разом з додатком № 1 (розрахунок орієнтовної сукупності вартості позики та графік погашення заборгованості за позикою) не посвідчені нотаріально, тому не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц , від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Крім того, з наданих нотаріусом копій документів вбачається, що виконавчий напис було вчинено на підставі наступних документів: виписки з ЄДР щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт капітал", договору факторингу № 03042017 від 03.04.2017, реєстру прав вимог № 82 від 26.07.2019, договору № 7915134 від 27.11.2018, розрахунку суми заборгованості, виписки з особового рахунка [PERSON] за договором № 7915134, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів. А саме, 27.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, разом з додатком № 1 (розрахунок орієнтовної сукупності вартості позики та графік погашення заборгованості за позикою), згідно умов розділу 2 якого сума позики склала 3000 грн, сума нарахованих процентів за базовою та пільговою процентними ставками по 1,6% - 672 грн, а разом 3672 грн. Строк користування позикою до 11.12.2018 включно, але не більше 30 днів. У разі неповернення позичальником суми позики та процентів за користування нею у визначений договором строк застосовується: процентна ставка в розмірі 2,70% від суми позики за кожний день прострочення; якщо за умовами договору застосовувалась пільгова процентна ставка, позичальник сплачує проценти за строк користування позикою за базовою процентною ставкою. Згідно договору факторингу № 03042017 від 03.04.2017, Товариство з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт капітал" право вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а останнє на користь першого зобов`язується їх прийняти та сплатити суму фінансування за таке відступлення на умовах договору. Право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання відповідного реєстру прав вимог. Строк дії договору - до 31.12.2017. У відповідності до реєстру прав вимог № 82 від 26.07.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт капітал" право вимоги до боржника [PERSON] ІПН [NUMBER] за договором № 4854272 від 19.03.2019. При цьому, згідно витягу, наданого відповідачем до суду разом з відзивом, вбачається, що реєстр прав вимог щодо відступлення на користь ТОВ "Фінансова компанія "Профіт капітал" права вимоги до боржника [PERSON] ІПН [NUMBER] за договором № 7915134, складений 15.03.2019 за № 79. Дослідивши вказані документи, суд зазначає, що доказів того, що строк дії договору факторингу № 03042017 був продовжений понад 31.12.2017, тобто в період, коли було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, разом з додатком № 1 - 27.11.2018 та оформлено реєстр прав вимоги № 79 від 15.03.2019, суду не надано, а отже відсутні докази права звернення ТОВ "Фінансова компанія "Профіт капітал" до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі № 7915134. Більш того, наданий до суду нотаріусом реєстр прав вимог № 82 від 26.07.2019 (без підписів та печаток ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" і ТОВ "Фінансова компанія "Профіт капітал"), на підставі якого, в тому числі, ним вчинявся виконавчий напис №4792, взагалі не стосується позивача у цій справі (інший ідентифікаційний код та номер договору). Виписка з особового рахунка [PERSON] за договором 7915134 не містить розрахунку простроченої заборгованості по відсоткам, а лише вказує на загальну суму прострочених відсотків за період з 15.03.2019 по 06.01.2021 та не містить обґрунтування, виходячи зі строку дії договору, виникнення права вимоги за договором саме 15.03.2019. Також слід зазначити, що згідно пп. 2.3 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем вимоги про усунення порушень за договором №7915134 (претензії від 06.01.2021), що позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Враховуючи наведене у сукупності, у нотаріуса були відсутні підстави на вчинення виконавчого напису на договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відповідачем не було надано документів, які б підтверджували безспірність права його вимоги до позивача за договором №7915134, а також і взагалі права звернення із заявою про вчинення виконавчого напису на такому договорі. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів на підтвердження безспірності заборгованості, а відтак - задоволення позову.

Outcome: approved