Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-центр» на свою користь борг в розмірі 48750,00 грн., збитки завдані інфляцією - 3851,25 грн., три процента річних - 1586,71 грн., а всього на загальну суму 54187,96 грн., що є предметом позову. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду спавши повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-центр», в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним поштовим поділенням про вручення виклику до суду уповноваженому представнику відповідача, про причини неявки суд не повідомили, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) відповідач не скористався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 05 червня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредо-центр» та [PERSON] укладено Договір №002281 про надання послуг (далі по тексту - Договір). (а.с.6-14) Предметом договору є надання Компанією, яка діє від свого імені в інтересах і за рахунок Клієнта, фінансової послуги з адміністрування фінансових активів, тобто - системи послуг, спрямованих на придбання Клієнтом Товару, зазначеного в Додатку №1 до цього Договору, на Умовах (Додаток №2 до Договору). Клієнт оцінює вигідність придбання Товару за попередньо накопичені ним кошти, можливість отримання у власність лише частково сплаченого майна з наступним погашенням його залишкової вартості протягом достатнього для Клієнта періоду часу з мінімальними адміністративними витратами. Сторони домовилися, що на день підписання Договору Товар визначається орієнтовною вартістю у зв'язку з тим, що на період отримання Товару його вартість чи конкретне найменування може бути змінено за погодженням Сторін. Орієнтовна вартість Товару є узгодженою Сторонами ціною Договору, що відповідає погодженню істотних умов Договору. Разом із підписанням цього Договору Клієнт визначає орієнтовну вартість Товару, яка становить 150 000,00 грн. Як передбачено у п.6.4 Договору, підписанням цього Договору, а також Додатків до нього, є свідчення того, що Сторони повністю зрозуміли усі визначення, умови та зміст Договору та Додатків до нього. З моменту підписання цього договору громадянин/юридична особа набуває статусу Клієнта ТОВ «Кредо-Центр». Компанія гарантує оплату та передачу товару протягом дії Договору. Термін дії договору з 05 червня 2012 року до 05 травня 2022 року. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зі змісту наведеної норми випливає, що договір про надання послуг є угодою спрямованою на виконання певних дій або здійснення певної діяльності. Згідно Додатку №1 від 05 травня 2012 року до Договору №002281 від 05 червня 2012 року, сторонами узгоджено найменування обраного товару - «транспортний засіб», вартість товару - 150 000,00 грн., графік платежів - 120 місяців. На виконання умов п.3.1 Договору про надання послуг, в період з липня 2012 року по жовтень 2015 року [PERSON] на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-центр» внесла грошові кошти в загальному розмірі 48750 ,00 грн., включая реєстраційний платіж, комісійний платіж, адміністративні витрати, що підтверджується долученими до справи квитанціями про їх оплату. (а.с.17-29) Відповідно до пункту 7.1 Договору, невід'ємними складовими Договору є Додатки № 1 та № 2. Додаток № 2 визначає загальні умови програми "Кредо-Центр", пункт 1.3 яких передбачає, що предметом договору є послуги, які надаються шляхом формування об'єднання учасників програми "Кредо-Центр" та створення фонду з метою придбання товарів у групах. У пункті 1.5 цих Умов зазначено, що внесені [PERSON] суми чистих платежів використовуються для формування грошового фонду з метою здійснення почергової оплати товарів на користь кожного з учасників програми. Процедура отримання товару учасником програми врегульована у статті 4 Додатку № 2. Згідно з пунктом 4.1 цього Додатку компанія організовує та проводить видачу коштів на придбання товару. Учасник набуває право брати участь у найближчій видачі коштів після вчасної чергової проплати чистого внеску. Згідно з пунктом 4.7 Додатку № 2 право на отримання товару надається шляхом підрахунку чистих платежів та графіка платежів. Пріоритетне право на отримання товару має учасник з найбільшою кількістю сплачених чистих платежів згідно з графіком платежів, який своєчасно й відповідно до умов договору виконує свої зобов'язання. Виходячи з предмету договору, укладеного в рамках функціонування системи придбання товару в групах «Кредо-Центр», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним товару - будівельних матеріалів. Відповідно до статті 6 пункту 6.2 Договору ТОВ «Кредо-Центр» гарантує надання кожному учаснику отримання товару за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених договором. Статтею 14 Цивільного Кодексу України визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що між сторонами спору виникли відносини на підставі Договору №002281 про надання послуг від 05 червня 2012 року, виходячи зі змісту договору, сторонами обумовлено істотні умови договору та погоджено взаємні права та обов'язки сторін, що підтверджується підписами сторін під договором, та свідчить про повну зрозумілість умов договору позивачем та про те, що договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним і те, що умови договору не порушують прав на інтересів позивача як споживача. Так, відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст.907 Цивільного кодексу України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Пунктом 8.2 ст. 8 Договору передбачено, що договір може бути розірвано достроково за ініціативою однієї зі сторін. При достроковому розірванні договору сторони зобов'язані виконати взаємні розрахунки в порядку, передбаченому умовами діяльності. Відповідно до п. 10.1 Договору, тільки той Клієнт, який не отримав товар, має право у будь-який момент розірвати Договір без пояснення причин. Клієнт зобов'язаний письмово повідомити про відмову від Договору, шляхом надсилання через відділення поштового зв'язку заяви до центрального офісу Компанії. У заяві має бути чітко зазначене рішення Клієнта щодо розірвання підписаного договору, прохання про повернення суми, сплаченої на момент подання заяви та повідомлення банківських реквізитів, згідно з якими Компанія має здійснити повернення сплачених коштів. Тільки за таких умов Компанія здійснює повернення Клієнтом коштів. 02 жовтня 2015 року [PERSON], на особистому прийомі у керівництва ТОВ «Кредо-центр», передала письмову заяву про розірвання договору в односторонньому порядку та повернення сплачених коштів, заява прийнята та зареєстрована працівниками товариства, ці обставини не спростовані відповідачем під час розгляду справи. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно пред'явлені вимоги до ТОВ «Кредо-центр» про повернення сплачених на виконання договору грошових коштів на загальну суму 48750,00 грн., оскільки позивач, як сторона договору, використала своє право розірвати в односторонньому порядку договір про надання послуг з підстав, передбачених п.10.1 Договору, укладеного між сторонами спору, в свою чергу відповідач, отримавши письмову заяву позивача про розірвання договору, не виконав свої зобов'язання в частині повернення сплачених позивачем коштів, тому в цій частині заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зважаючи на те, що статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, підставою для застосування положень ст. 625 Цивільного кодексу України, є доведення наступних обставин: виникнення між сторонами грошових зобов'язань та наявність прострочення виконання зобов'язання. З урахуванням положень ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України, договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох, органічно поєднаних між собою, зобов'язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов'язанням та, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11. Виходячи з наведеного, в розрізі даного спору суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних в сумі 1586 грн. 71 коп. та інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 3851,25 грн., які розраховано за період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року, виходячи з вартості оплачених позивачем послуг, яка складає 48750,00 грн., оскільки позивачем доведено наявність обставин, що свідчать про несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язання в частині повернення коштів внаслідок розірвання договору про надання послуг з підстав, передбачених п.10.1 Договору, укладеного між сторонами спору. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. ( ст. 16 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-центр» про повернення коштів зі сплатою трьох відсотків річних та інфляційних втрат є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-центр» на користь [PERSON] судові витрати по сплату судового збору в розмірі 551 грн.21 коп., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа, який долучено до справи (а.с.1) Враховуючи наведене та

Outcome: approved