Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи [PERSON], а саме інформацію про всі банківські рахунки, які були відкриті у Акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк", на ім'я [PERSON] та існували в період з 02 квітня 2010 року по 26 лютого 2014 року, інформацію про дати відкриття, дати закриття, номери та види рахунків, рух коштів по кожному з рахунків за вказаний вище період із зазначенням відомостей про прибуткові операції (дати надходження коштів на рахунок, рахунок, з якого надійшли кошти, ім'я (назва) особи, від якої надійшли кошти, суми надходження, призначення платежу), а також відомостей про видаткові операції ( дати списання коштів з рахунку, рахунок, на який перераховані кошти, ім'я (назва) особи, якій перераховані кошти, кошти платежу, призначення платежу). 15 листопада 2018 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва вищезазначену заяву призначено до розгляду на 26.11.2018 року о 14-00 год. В судове засідання заявник не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, проте подала письмову заяву просила заяву задовольнити, розгляд справи у її відсутність. В судове засідання представник заінтересованої особи - акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" не з'явився, відзиву на заяву не надав, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов'язковою. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 26 жовтня 2018 року [PERSON] надав дозвіл, який посвідчений нотаріально на території Республіки Австрія віце-консулом Посольства України в Республіці Австрія на розкриття АТ КБ «Приватбанк» своєму адвокату [PERSON] банківської таємниці, а саме інформації про всі банківські рахунки, які були відкриті у АТ КБ «Приватбанк» на ім'я [PERSON] та існували в період з 02 квітня 2010 року по 26 лютого 2014 року, інформацію про дати відкриття, дати закриття, номери та види рахунків, рух коштів по кожному з рахунків за вказаний вище період із зазначенням відомостей про прибуткові операції (дати надходження коштів на рахунок, рахунок, з якого надійшли кошти, ім'я (назва) особи, від якої надійшли кошти, суми надходження, призначення платежу), а також відомостей про видаткові операції ( дати списання коштів з рахунку, рахунок, на який перераховані кошти, ім'я (назва) особи, якій перераховані кошти, кошти платежу, призначення платежу). 29 жовтня 2018 року адвокатом [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] направлено адвокатський запит № 399541-ВБ до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", щодо надання відомостей, які становлять банківську таємницю. Листом від 06 листопада 2018 № 20.1.0.0/7 181029/1486 акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", повідомило про неможливість надання запитуваної інформації на підставі Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської інформації, затверджених Постановою Правління НБУ від 14.07.2006 № 267. У зв'язку з цим, [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи [PERSON], для підтвердження своїх повноважень на отримання зазначеної інформації,яка становить банківську інформацію. Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація що до діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по - друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що на вимогу письмового запиту або дозволу власника інформації банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. У відповідності до ч.3 ст. 350 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про розкриття банком таємниці, яка містить банківську таємницю. Таким чином, заявник просить суд зобов'язати Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" розкрити банківську таємницю, у зв'язку з тим, що інформація щодо банківських рахунків надасть можливість заявнику забезпечити належне виконання договору про надання юридичної(правової)допомоги від 25 жовтян 2018 року та захисту інтересів [PERSON]. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON], заінтересовані особи: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", [PERSON] про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю. На підставі викладеного,

Outcome: approved