Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

ОКП"Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. Позивач обґрунтовуючи свій позов посилається на те, що відповідачі мешкають по [ADDRESS] та отримують послуги з теплопостачання, але належним чином не оплачують їх, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка, станом на 01.04.2013 року , складає 4137 грн. 34 коп. Оскільки, в добровільному порядку заборгованість відповідачами не сплачена, просить стягнути її в примусовому порядку, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 229.40 грн.. Представник позивача Суворова О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнає позовні вимоги, не заперечує проти стягнення з неї суми заборгованості за теплову енергію в повному обсязі. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були письмово належним чином повідомлені, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомили. Представник управління праці та соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки лише відповідачка [PERSON] має пільги щодо оплати за теплову енергію як "дитина війни" у розмірі 25 відсотків в межах норм користування житлово-комунальними послугами, інші відповідачі - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не мають права на пільги щодо оплати за теплову енергію. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виник спір стосовно надання послуг за спожиту теплову енергію. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мешкають в не приватизованій квартирі по [ADDRESS], площадь якої становить 41,6 м.кв..Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні, від відповідачів не надходило скарг щодо відсутності тепла або стосовно якості надання послуги. Відповідачі зареєстровані у вищевказаній квартирі, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Донецькій області та є споживачами теплопостачання згідно особового рахунку , який відкритий позивачем за об'єктом споживання - [ADDRESS]. Оскільки відповідач не регулярно та не в повному обсязі сплачував послуги теплопостачання (централізоване опалення), тому виникла заборгованість, яка станом на 01.04.2013 року становить 4137 грн. 34 коп.. Акт про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж від 10 квітня 2013 року , затверджено розпорядженням голови Олександрівської райдержадміністрації № 89 щодо закінчення опалювального сезону 2012-2013 рр. Згідно ст. 162 ЖК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України плата за комунальні послуги у квартирі, яка належить громадянину, стягується по затвердженим в установленому порядку тарифам, тобто споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги і нести майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із договору надання послуг, одностороння відмова від їх виконання не допускається. Підприємством надані суду відповідні документи, що підтверджують встановлені тарифи по оплаті послуги з теплопостачання. Між сторонами існують фактичні договірні відносини з надання і отримання послуг у вигляді теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку, з якого вбачається, що відповідачі не проводили оплату за теплопостачання, тому, станом на 01 квітня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 4137 грн. 34 коп. (а. с. 3 - 7) У зв'язку з тим, що позивач надає послугу відповідачу з теплопостачання (без укладання письмового договору), тому він повинен сплачувати кошти за її надання на підставі відкритого на його ім'я особового рахунку. Розрахунок заборгованості зроблений на підставі затвердженого тарифу з урахуванням перерахунку щодо фактичних показників температури за час відсутності опалення та низької температури. Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлявся від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі суду надано не було. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, понесені судові витрати позивачеві в розмірі 229,40 грн. слід стягнути в повному обсязі, сплата яких підтверджується доданими до матеріалів справи платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved