Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

У квітні\~2018\~року\~позивач,\~як правонаступник\~ЗАТ КБ\~"ПриватБанк"\~звернувся\~до\~суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобовязань щодо повернення коштів за кредитним договором №\~PLXRRX10140016 від 11.02.2007, внаслідок чого на 13.02.2018 утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 34500,20 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 1762,00 грн. Ухвалою суду від 26.04.2018 за клопотанням позивача визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. 25.05.2016 судом отримано відзив на позов, яким позивач просить відмовити у задоволенні позову через сплив загальної і спеціальної позовної давності, неможливість одночасного стягнення і штрафу, і пені за несвоєчасне повернення коштів позивачеві. 18.06.2018 судом отримано відповідь на відзив, у якому вказано на правомірність одночасного стягнення і штрафу, і пені як різних форм неустойки. Позовна давність була перервана відповідачем 15.07.2013, що підтверджено випискою з рахунку. Тому визначена кредитним договором позовна давність 5 років спливає 15.07.2018, а з позовом банк звернувся до суду 06.04.2018, тобто раніше. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, шляхом заповнення та підписання відповідачем [PERSON] позичальника 11.02.2017 укладено кредитний договір "Розстрочка (стандарт)" згідно якого позивач надав відповідачеві строковий кредит 1173,60\~грн на строк 12 місяців, з 11.02.2007 по 11.02.2008; відсотки 1 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту; щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту 28,75 грн; одноразова винагорода 195,60 грн; повернення кредиту, винагороди, відсотків, комісії, щомісячний платіж банку 133,11 грн з 10 по 15 число кожного місяця; при порушенні зобовязань із погашення кредиту відсотки 15,17 за користування кредитом. Заява вказує на отримання відповідачем карти "Кредитка "Універсальна" 30 днів пільгового періоду, кредитний ліміт 0 грн, базова процентна ставка 3 % на місяць на залишок заборгованості. Пункт 5.3 Умов надання споживчого кредиту ("Розстрочка") (Стандарт) передбачає сплату штрафу при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань більш як на 30 днів 500 грн + 5 % від суми заборгованості; п. 5.1 пеня 0,15 % від суми простроченого платежу; п. 5.5 терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки пені, штрафів встановлюється тривалістю 5\~років. Отже між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір (далі Договір). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України далі\~ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч.\~2 ст.\~10561 ЦК\~). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що з 11.02.2007 відповідач користувався кредитними коштами банку, допустив несвоєчасне погашення відповідних платежів на користь банку. 13.02.2018 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором на суму 34500,20 грн, яка складається із: 750,60 грн заборгованість за кредитом, 17547,29 грн заборгованість за процентами, 230 грн заборгованість за комісією, 13853,25 грн пеня, 500 грн штраф (фіксована частина), 1619,06 грн штраф (процентна складова). Відповідач розрахунок не оспорив, вказав, що суд має відмовити у позові через сплив позовної давності та неможливість одночасного стягнення і штрафу, і пені. Як вбачається з Анкети позичальника строк кредитного договору спливає 11.02.2008. З\~цієї дати у позивача виникає право на позов та, відповідно починає відлік строк загальної і спеціальної позовної давності за вимогами позивача, повязаними з кредитним договором №\~PLXRRX10140016 від 11.02.2007. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Отже, ураховуючи положення п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту ("Розстрочка") (Стандарт) позовна давність давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені, штрафів) визначена сторонами тривалістю 5\~років. Отже суд погоджується з відповідним доводом позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Надана позивачем виписка за рахунком відповідача за період 11.02.2007 15.06.2018 свідчить, що 15.07.2013 відповідач здійснив погашення заборгованості за кредитним договором №\~PLXRRX10140016 від 11.02.2007 у сумі 203,28 грн. Відтак суд погоджується з доводами позивача, що вказана дія є такою, що перериває строк позовної давності за основною і додатковою вимогами за спірним кредитним договором, тобто є дією, що свідчить про визнання боргу за Договором; з 15.07.2013 п'ятирічний строк позовної давності починається заново і рахується по 15.07.2018. Позивач звернувся до суду з позовом у квітні 2018 року, тобто у межах перерваного строку позовної давності. Відтак суд відхиляє доводи відповідача про необхідність відмови у позові через сплив позовної давності відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України (сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові). Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України\~). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України\~). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 17 жовтня 2017 року № 347/1910/15-ц). Отже позовна вимога про одночасне стягнення і 13853,25 грн пені, і 500 грн штрафу (фіксована частина), і 1619,06 грн штрафу (процентна складова) не ґрунтується на законі. Відтак суд погоджується з відповідними доводами відповідача і відхиляє відповідні доводи позивача і стягує з відповідача лише одну неустойку штраф 500,00 грн. У\~стягненні іншої неустойки суд відмовляє у звязку із безпідставністю. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобовязань за Договором, станом на 13.02.2018 відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором на загальну суму 19027,89 грн (750,60 грн кредит + 17547,29 грн проценти + 230 грн комісія + 500 грн штраф), і позов підлягає частковому задоволенню у цих межах. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 971,80\~грн (1762*19027,89 /34500,20). На підставі викладеного,

Outcome: approved