Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

У квітні 2017 року представник позивача звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить звільнити майно з-під арешту, що належить ЗАТ "Прибужжя", кредитором та іподекодержателем якого є ТОВ "ФК "Іновація", а саме - комплекс за адресою Львівська область, Сокальський район, м. Великі Мости, вул. Старомостівська, буд. 142, а також зобовязати відповідача вчинити дії щодо внесення змін до реєстраційного запису у відповідному державному реєстрі. В обґрунтування позову покликається на те, що постановами державного виконавця: від 16.03.2012 року у виконавчому провадженні № 27622453; від 28.10.2010 року у виконавчому провадженні № 222144403; від 16.07.2010 року у виконавчому провадженні № 22212800; від 02.10.2009 року у зведеному виконавчому провадженні № 289-3 накладено арешти на даний об'єкт нерухомості, попри те, що на момент їх винесення останнє вже було обтяжене іпотекою. Вказує, що на підставі низки договорів про відступлення права вимоги та за договорами про відступлення права вимоги за іпотекою ТОВ "ФК "Іновація" є кредитором та іпотекодержателем даного нерухомого майна, відтак накладені арешти унеможливлюють товариству скористатися своїми правами та задовольнити свої інтереси відповідно до ЗУ "Про іпотеку". У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пославшись на доводи й аргументи, що в цілому ідентичні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, додатково зазначивши, що відповідач не вчинив жодних протиправних дій, спрямованих на порушення майнових прав позивача, та не являється самостійним розпорядником бюджетних коштів. Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини спору та оцінивши наявні докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.12.2007 року між АБ "Факторіал-Банк" та [PERSON] було укладено договір кредиту № 059-В/46 під заставу нерухомого майна. У забезпечення виконання [PERSON] кредитних зобов'язань 18.12.2007 року між АБ "Факторіал-Банк" та ЗАТ "Прибужжя" укладено іпотечний договір, предметом якого є комплекс з п'яти будівель за адресою Львівська область, Сокальський район, м. Великі Мости, вул. Старомостівська, буд. 142. Як вбачається з договору про відступлення права вимоги № 7 від 29.09.2014 року, ПАТ "Фідобанк" на користь ТОВ "ФК "Вендор" відступило право вимоги за вище вказаним іпотечним договором. У свою чергу ТОВ "ФК "Вендор" відступило таке право на користь ТОВ "Фінанс [PERSON]", що стверджується договором від 18.05.2015 року. Натомість ТОВ "Фінанс [PERSON]" на підставі договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 18.12.2007 року, укладеного 09.02.2017 року з позивачем, відступило останньому право вимоги за іпотечним договором. Згідно Інформаційної довідки № 87928552 від 24.05.2017 року, іпотекодержателем комплексу за адресою Львівська область, Сокальський район, м. Великі Мости, вул. Старомостівська, буд. 142, є позивач, а відповідний запис про реєстрацію прав та їх обтяжень зроблений 18.12.2007 року. Крім цього, встановлено, що постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області від 16.03.2012 року у виконавчому провадженні № 27622453; від 28.10.2010 року у виконавчому провадженні № 222144403; від 16.07.2010 року у виконавчому провадженні № 22212800; від 02.10.2009 року у зведеному виконавчому провадженні № 289-3 було накладено арешти на вище вказаний комплекс. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет перед незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 та ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» (чинних на момент винесення відповідачем постанов), для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Із матеріалів справи вбачається, що право застави виникло раніше винесених відповідачем постанов. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що на користь стягувача, який не є заставодержателем, були ухвалені судові рішення раніше, ніж у позивача виникло право застави, а також відсутні докази того, що вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника перед заставодержателем. Відповідно до п.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Проте державний виконавець не виконав вимог ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює особливість звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. Таким чином, накладені державними виконавцями арешти на майно, до складу якого входить майно, яке є предметом іпотеки, порушує права позивача як іпотекодержателя, оскільки зареєстроване обтяження на належне боржнику нерухоме майно має вищий пріоритет над іншими обтяженнями щодо останнього, а позивач заперечує проти звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іншого кредитора. Накладений арешт унеможливлює здійснення позивачем задоволення своїх грошових вимог за рахунок предмета іпотеки. Право заставодержателя звернутися до суду позовом про зняття арешту із заставленого майна передбачено ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження».

Outcome: approved