Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Київської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] [PERSON] за життя на праві власності належав гараж [ADDRESS] по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Конопляний". [PERSON] стверджувала, що заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не склав, а вона є спадкоємцем першої черги за законом після померлого чоловіка. 02 березня 2017 року позивач звернулася до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 27 вересня 2017 року [PERSON] подала нотаріусу заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS] по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Конопляний", проте постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мазур О.Ю. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний гараж, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це спадкове майно. Зважаючи на те, що [PERSON] прийняла спадщину у встановленому порядку, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, вона просила суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на гараж [ADDRESS] по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Конопляний". У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги його довірителя, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд розглянути справу за відсутності його представника, у задоволенні позову відмовити. Представник залученого судом до участі у справі в якості третьої особи Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Конопляний" у судове засідання не з'явився, третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності її представника, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] року серії [NUMBER] (а. с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, що за життя належало спадкодавцеві. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті повинно здійснюватись за законом. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є дружиною [PERSON], а тому вона є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка (а. с. 12). Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] виявлено не було (а. с. 54-83). За приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] у квартирі [ADDRESS], а тому вона прийняла спадщину в порядку, встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України (а. с. 59). 27 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS] по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Конопляний", однак постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Мазур О.Ю. від 27 вересня 2017 року з посиланням на норми п. п. 4.15, 4.18 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позаяк спадкоємцем не було надано нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві [PERSON] (а. с. 13). Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Судом встановлено, що [PERSON] є членом Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Конопляний" з 1977 року (а. с. 10). На підставі рішення виконавчого комітету Мінської районної Ради народних депутатів від 19 вересня 1977 року №1372/6 члену Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Конопляний" [PERSON] 01 березня 1995 року був виданий ордер №53 на право зайняття гаража №244 в ГБК "Конопляний" (а. с. 6). Пайовий внесок за вказаний гараж був у повному обсязі сплачений [PERSON], що засвідчується довідкою від 12 квітня 2017 року №17, виданою Кооперативом по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Конопляний" (а. с. 10). Крім цього, згідно з інформаційною довідкою від 31 серпня 2017 року ГЖ-2017 №3379, виданою Комунальним підприємством Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації", за життя право власності на гараж (гаражний бокс) [ADDRESS] по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Конопляний", було зареєстровано за [PERSON] (а. с. 7). Згідно з нормою ч. 1 ст. 15 Закону України "Про власність" (який був чинним на момент набуття права власності на спірне нерухоме майно) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 червня 1991 року №5 "Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів", член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Зважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] повністю вніс пайовий внесок, за життя набув право власності на гараж [ADDRESS] по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Конопляний", це майно входить до складу спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS] по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Конопляний". Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 392, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України та,

Outcome: approved