Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON].) через свого представника [PERSON] (далі по тексту - представник позивача) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Уко-капітал" (далі по тексту - ТОВ «ФК «Уко-капітал», відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполісстрой" (далі по тексту - ТОВ «Мегаполісстрой», відповідач 2) про стягнення коштів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.07.2011 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Уко-капітал» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №423/ІІ-М, відповідно до якого позивачем було придбано майнові права у об'єкті капітального будівництва, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов договору №423/ІІ-М від 29.07.2011 року, довіритель надав ТОВ «Фінансова компанія «Уко - Капітал» в управління грошові кошти, за рахунок яких останній зобов'язався від свого імені та за плату управляти коштами в порядку та на умовах, передбачених правилами фонду фінансування будівництва та договором. Довіритель умови договору виконав та передав обумовлену суму коштів ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Уко - Капітал», проте відповідач 1 умови договору, що полягали у введенні об'єкта в експлуатацію 31.12.2011 року, належним чином не виконав. Відповідно до свідоцтва №423/ІІ-М від 25.08.2011 року та п.2 додаткової угоди №1 від 02.09.2011 року до договору №423/ІІ-М від 25.08.2011 року, довірителем було передано управителю кошти в розмірі 924958,90 грн. Згідно договору про відступлення прав та переведення обов'язків №В423/ІІ-М від 02.09.2011 року [PERSON] було здійснено передачу майнових прав [PERSON] Оскільки, умови договору не були виконані, позивач не змогла своєчасно розпочати ремонт житла, а тому уклала угоду з ТОВ «Новобудова» щодо оренди квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим нею було витрачено додаткові кошти на оренду житлового приміщення у розмірі 32900 грн. Вважає, що витрата вказаних коштів спричинена виною забудовника ТОВ «Мегаполісстрой» та ТОВ «ФК «Уко-капітал», а тому просить суд стягнути з відповідачів кошти в розмірі 32900 грн. В процесі розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути солідарно з відповідачів кошти у розмірі 166809 грн. 31 коп. за оренду житлового приміщення та сплату комунальних послуг. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив позов задовольнити. Представник відповідача 1 Накопало О.А. заперечив з приводу задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість і незаконність. Зазначив, що відповідно до укладеної угоди, на яку посилається позивач, останній набув суб'єктивне право вимоги на об'єкт будівництва, яке здійснювала третя особа, але жодним чином не придбав від забудовника ТОВ «Мегаполісстрой» товар, продукцію, роботи чи послуги, а тому позивач не є споживачем товарів чи послуг відповідача ТОВ «Мегаполісстрой». Крім того, згідно п.2.1.1.8 договору №423/ІІ-М про участь у фонді фінансування будівництва від 29.07.2011 року, сторони стали учасниками інвестиційного процесу і наявні між ними правовідносини регулюються спеціальними законами: Законом України «Про інвестиційну діяльність» та Законом України «Про фінансово-кредитні механізми управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю». А тому, стягнення коштів на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» в даному випадку не може застосовуватися, оскільки ні укладеними договорами між позивачем та відповідачем 1, ні спеціальними законами не передбачено стягнення з ТОВ «ФК «Уко-капітал» орендної плати. Також, представник відповідача 1 додав, що позивача не позбавляли можливості проживати за місцем реєстрації, а саме в квартирі [ADDRESS], та не змушували орендувати квартиру [ADDRESS], це було особистим волевиявленням позивача. Просив відмовити позивачу в повному обсязі. Представник відповідача 2 до суду не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» - Чендакова І.О., яку було залучено в процесі розгляду справи, поклалася на розсуд суду у розгляді даної справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача 1, представника третьої особи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до умов Договору №423/ІІ-М про участь у Фонді фінансування будівництва від 29.07.2011 року, [PERSON] зобов'язується передати відповідачу 1 - TOB «ФК «Уко-капітал» в управління грошові кошти з метою отримання у власність об'єкта інвестування (двокімнатну квартиру на [ADDRESS], попередньо визначеною загальною кількістю вимірних одиниць - 94,08 кв.м.), а відповідач 1 зобов'язується прийняти грошові кошти на рахунок Фонда фінансування будівництва (далі по тексту - ФФБ) у довірчу власність та здійснювати від свого імені за плату управління цими коштами в порядку та на умовах, передбачених Правилами ФФБ. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] передав відповідачу 1 в управління грошові кошти, що підтверджується Свідоцтвом № 423/ІІ-М від 25.08.2011 року, у якому зазначено, що запланована дата введення об'єкта будівництва в експлуатацію 31.12.2011 року (а.с.33). Відповідно до договору №В423/ІІ-М про відступлення прав та переведення обов'язків за договором №423/ІІ-М від 29.07.2011 року про участь у ФФБ від 02.09.2011 року, [PERSON] було придбано майнові права у об'єкті капітального будівництва, розташованому за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9). 02.09.2011 року між TOB «ФК «Уко-капітал» та [PERSON] було укладено Договір № 423/ІІ-М про відступлення майнових прав, згідно з яким «ФК «Уко-капітал» передає, а [PERSON] набуває майнових прав на Об'єкт інвестування, визначений у п. 1.9 Договору про участь у ФФБ. Тобто, відповідач, в свою чергу, на виконання п. 2.1.1.8 Договору, передав позивачу майнові права на об'єкт інвестування. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до умов Договору № 423/ІІ-М, відповідач (управитель) зобов'язаний: прийняти в довірчу власність грошові кошти на рахунок ФФБ для фінансування спорудження об'єкту будівництва (п. 2.1.1.1 Договору), після внесення позивачем до ФФБ першої частини грошових коштів закріпити за ним конкретний об'єкт інвестування (п. 2.1.1.2 Договору), використовувати грошові кошти позивача лише для фінансування спорудження об'єкта інвестування (п. 2.1.1.4 Договору), особисто здійснювати управління грошовими коштами Позивача (п. 2.1.1.5 Договору), видавати Позивачу свідоцтво про участь у ФФБ (п. 2.1.1.6 Договору), передавати Позивачу майнові права за Договором уступки майнових прав (п. 2.1.1.8 Договору). Згідно з п. 2.1.2.4 Договору, відповідач 1 (управитель) має право: в разі невиконання Забудовником своїх зобов'язань щодо строків спорудження і якості об'єкта будівництва та передачі позивачу (довірителю) у власність об'єкта інвестування виступати позивачем в суді з метою захисту інтересів довірителя. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог або заперечень, крім обставин, встановлених ст. 61 ЦПК України. Позивачем не заперечується, що відповідач 1 виконав належним чином свої зобов'язання за Договором, прийнявши в управління грошові кошти позивача, використавши передані йому грошові кошти для фінансування спорудження об'єкта інвестування, закріпив за позивачем конкретний об'єкт інвестування, видав свідоцтво про участь у ФФБ та уклав Договір про відступлення майнових прав. Відповідно до Правил Фонду фінансування будівництва виду А «Омріяна оселя», затверджених наказом директора TOB «ФК «УКО-Капітал» № 5 від 03.07.2006 року, Управитель ФФБ при здійсненні управління ФФБ несе відповідальність: за дотримання вимог Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та цих Правил; несе відповідальність за дотримання обмежень довірчої власності Управителя, визначених цими Правилами ФФБ та визнаних Довірителями ФФБ. Суду не надано доказів того, що умовами Договору, Правилами ФФБ або нормативними актами передбачено відповідальність відповідача, як Управителя, за порушення третьою особою - Забудовником строків введення об'єкту будівництва в експлуатацію. Згідно зі ст. 18 Закону України «Пpo фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником умов та зобов'язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до: - змін технічних характеристик об'єктів будівництва та/або об'єктів інвестування; -погіршення споживчих властивостей об'єктів будівництва та/або об'єктів інвестування; - зростання вартості будівництва більше ніж на двадцять відсотків; - збільшення строків будівництва більше ніж на дев'яносто днів. У разі виявлення управителем ризику порушень умов договору управитель має право припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об'єкта коштів, відшкодування заподіяних забудовником збитків, перерахування на рахунок ФФБ коштів, необхідних для розрахунків з довірителями відповідно до вимог статті 20 цього Закону, що виходять із ФФБ у зв'язку із розірванням договору про участь у ФФБ, а також здійснювати інші заходи щодо виконання забудовником своїх зобов'язань за договором, визначені цим Законом. Забудовник зобов'язаний на вимогу управителя протягом строку, визначеного в договорі, повернути грошові кошти на рахунок ФФБ або уступити майнові права на нерухомість, яка є об'єктом будівництва, чи на інші предмети іпотеки управителю з додержанням вимог статті 10 цього Закону, якщо інше не передбачене договором. Доводи представника позивача про те, що відповідач 1 був зобов'язаний звернутися з позовом до Забудовника, подавши позовну заяву до суду в інтересах довірителів у разі невиконання забудовником своїх зобов'язань щодо строків спорудження і якості об'єктів будівництва та передачі довірителям у власність об'єктів інвестування, не заслуговують на увагу, оскільки звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів є правом, а не обов'язком будь-якої фізичної чи юридичної особи. Посилаючись на вину відповідача 1 у протиправній бездіяльності за не дотримання забудовником запланованих строків введення об'єкта інвестування в експлуатацію, позивач не надав суду належних доказів того, що сам звертався до відповідача 1 - ТОВ «ФК «Уко-капітал» з заявами про розірвання договору, повернення спрямованих на фінансування об'єкта коштів, вихід з ФФБ у зв'язку із розірванням договору про участь у ФФБ, або вимогами про звернення до суду чи претензіями щодо неналежного стану введеного в експлуатацію об'єкта інвестування. Отже, вини відповідача 1 у не своєчасній здачі Забудовником об'єкта будівництва в експлуатацію, суд не убачає. Що стосується позовних вимог до відповідача 2, то слід зазначити, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що між нею та відповідачем 2 укладались будь-які договори, тому суд не вважає, що між даними сторонами взагалі існували якісь зобов'язання. Заслуговують на увагу доводи представника відповідача 1 про те, що з моменту укладення сторонами Договорів про участь у ФФБ, а у подальшому - Договору про відступлення майнових прав, сторони стали учасниками інвестиційного процесу і наявні між ними правовідносини регулюються спеціальними законами: Законом України "Про інвестиційну діяльність" та Законом України «Пpo фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", які встановлюють загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами і визначають поняття забудовник, управитель та установник. Між тим, Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг, та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Пpo захист прав споживачів" визначено, що споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Закон України "Про захист прав споживачів" не регулює правовідносини, які виникли між сторонами договору інвестування у нерухомість та управління майном і не може бути, в даному випадку, підставою для стягнення коштів у вигляді збитків, які не передбачені ні умовами Договорів, укладених між сторонами у даній справі, ні спеціальними Законами.

Outcome: dismissed