Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Представник позивача - адвокат Цокало Т.М. звернулася до суду з зазначеним позовом в інтересах позивача [PERSON] , який обгрунтовувала тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. перебуває на виконанні виконавче провадження № 61600170 від 19.03.2020, сторонами якого є - [PERSON] (боржник) та ТОВ "ФК "Аланд" (стягувач). Зокрема, за виконавчим написом від 24.12.2019 № 4436, вчиненим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С., з позивача як з боржника стягується на користь ТОВ «ФК "Аланд" заборгованість в розмірі 24674,47 грн. За виконавчим провадженням № 61600170 від 19.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. звернено стягнення заборгованості на дохід позивача, який вона отримує від Фермерського господарства «Натон». В той же час, стягнуті суми за виконавчим написом № 4436 від 24.12.2019 не мають нічого спільного з умовами договору та графіків платежів до нього. Крім того, заборгованість за зазначеним виконавчим написом є спірною, в той час як вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Спірний виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. на підставі п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконачих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, виданий з порушенням норм права, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оскільки оскаржуваний виконавчий напис вчинений вже після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, тому він є незаконним та вчинений з порушенням вимог законодавства. Таким чином, є достатні підстави вважати, що спірний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. № 4436, вчинений 24.12.2019, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості, таким, що не підлягає виконанню. Також просила стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору в розмірі 454 грн. та 908 грн. та судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 13000 грн. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 30.07.2021 за заявою представника позивача судом вжито заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 02.08.2021 було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла письмова заява, в якій остання просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмових пояснень щодо позову не подали. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом установлено, що 25.12.2013 між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір № 465/7875ECLKAPS (а.с. 17-18). Відповідно до п. 1.2 вказаного договору Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту - 21605,80 грн.; строк кредитування - 39 платіжних періодів; фіксована процентна ставка за користування кредитом - 12,000 % річних, комісія за надання кредиту - 0,00 грн; комісія за обслуговування кредиту - 411,00 грн.; цільове призначення - поточні потреби; дата повернення кредиту - 01.04.2017. Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. 24.12.2019 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4436, за яким нотаріусом звернено стягнення з [PERSON] , як боржника за кредитним договором за № 465/7875ECLKAPS від 25.12.2013 за період із 17.07.2017 по 29.11.2019, у сумі 24374,47 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 19522,48 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 0,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 4851,99 грн.; а також за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 300,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 24674,47 грн. (а.с. 16). Спірний виконавчий напис був виданий стягувачу ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", який як указано в оспорюваному виконавчому документі, є правонаступником ПАТ "Платинум Банк" на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019. На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 4436 від 24.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. постановою від 30.04.2020 у виконавчому провадженні № 61600170 було звернено стягнення на доходи позивача, які вона отримує від Фермерського господарства «Натон» (а.с.27). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. Додана позивачем до позову копія кредитного договору № № 465/7875ECLKAPS від 25.12.2013 не є нотаріально посвідченим договором, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувався пунктом 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений до Переліку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Кондратюк В.С. 24.12.2019 не мав права керуватись цим пунктом Переліку. За таких обставин, приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідачем не надано до суду належних доказів на підтвердження набуття права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 465/7875ECLKAPS від 25.12.2013 та належних і допустимих доказів того, що борг позивача за вказаним договором за період з 17.07.2017 по 29.11.2019 склав 24374,47 грн. При цьому, як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 465/7875ECLKAPS від 25.12.2013, укладеним між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] (а.с.16). Відтак, відповідачем відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України не було надано суду належних доказів набуття ним прав кредитора за кредитним договором № 465/7875ECLKAPS від 25.12.2013 на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019. Відповідачем не було надано суду належних доказів щодо наявності у позивача простроченої заборгованості за кредитом, не надано обґрунтованого розрахунку загальної суми заборгованості у розмірі 24374,47 грн., не доведено період нарахування відсотків та розмір застосованої відсоткової ставки. Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що для вчинення оспорюваного виконавчого напису відповідачем не було надано належних документів на підтвердження безспірної заборгованості за кредитним договором № 465/7875ECLKAPS від 25.12.2013, оскільки наявні в матеріалах справи документи не відображають повно і всебічно інформацію, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, чи здійснював боржник оплату по кредиту, відповідачем не доведено дійсний розмір заборгованості та підстави заміни кредитора за кредитним договором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, заявлений позов є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. за подання позову немайнового характеру та в сумі 454 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову, а тому враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правничої допомоги № 306/21-05-2021 від 21.05.2021, ордер серії ВІ № 1050961 від 26.07.2021; копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2424 від 23.10.2018; Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 від 25.07.2021, детальний опис робіт (наданих послуг) від 25.07.2021; квитанцію № 306 від 23.07.2021 про сплату позивачем адвокату Цокало Т.М. гонорару у розмірі 13000 грн. (а.с. 30-36). При цьому, в Акті приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 від 25.07.2021 представник позивача - адвокат Цокало Т.М. надала детальний опис робіт (наданих послуг) з наведенням здійснених нею витрат часу по кожному із видів робіт, які узгоджуються з матеріалами справи. Вказані докази підтверджують факт понесення позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 13000 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін суд дійшов висновку, що витрати, заявлені позивачем, пов`язані з розглядом справи, розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Аналіз витраченого адвокатом часу у загальній кількості є достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи. Звернення стягнення на доходи позивача на підставі оспорюваного виконавчого напису також вимагало часу на підготовку заяви про забезпечення позову. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 13000 грн. і підстави зменшення розміру указаних витрат відповідачем не доведено. На підставі викладеного та

Outcome: approved