Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] установи Теребовлянської районної ради «Теребовлянська центральна районна лікарня», третьої особи [PERSON], Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що внаслідок ДТП, яке сталось 05 серпня 2015 року з вини [PERSON] було пошкоджено належний їй автомобіль [NUMBER]. Згідно звіту складеного 03 вересня 2015 року суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] (сертифікат №313/15 від 10 квітня 2015 року) вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Фіат Дукато», д.н.з. [NUMBER] становить 20 221 грн. 15 коп. [PERSON] перебуває у трудових відносинах з відповідачем [PERSON] установою Теребовлянської районної ради "Теребовлянська центральна районна лікарня" (далі по тексту - Теребовлянська ЦРЛ) на посаді водія. На час указаної дорожньо-транспортної пригоди він виконував свої трудові обов'язки, а саме транспортував легковим автомобілем спеціального призначення УАЗ 3962 н.з. ВО1653АТ, власником якого є відповідач. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» яке є страховиком Теребовлянська ЦРЛ частково провело оплату завданої матеріальної шкоди, а саме на суму 15501,95 грн. Таким чином решту коштів в сумі 4370,20 грн. повинна бути відшкодована відповідачем, як юридичною особою за шкоду завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Однак на його звернення відповідач відмовляється добровільно компенсувати йому вартість пошкодження автомобіля. \~Тому просить суд стягнути з відповідача зазначену суму. Окрім того зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача вона зазнала значних душевних хвилювань та переживань, був порушений звичний ритм її життя, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також просить покласти на відповідача судові витрати, а саме 2400 грн. витрат на правову допомогу та 551,20 грн. судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] установи Теребовлянської районної ради «Теребовлянська центральна районна лікарня» в судовому засіданні позову не визнав та подав суду письмове заперечення в якому зазначено, що згідно звіту складеного 03 вересня 2015 року вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Фіат Дукато», д.н.з. [NUMBER] становить 20 221 грн. 15 коп. разом з ПДВ та 16850,96 без ПДВ. Оскільки ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» провело оплату завданої матеріальної шкоди на суму 15501,95 грн., а позивачем не надано доказів проведення ремонту автомобіля, тому підстави для стягнення відшкодування суми ПДВ відсутні. Безпідставними вважає також позовні вимоги про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу. Представник третьої особи ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання не зявився, однак подав суду письмове заперечення в якому зазначає, що ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» здійснила виплату [PERSON] 15501,95 грн. страхового відшкодування в рамках ліміту відповідальності страхового полісу №АЕ/2983614 укладеного з КУ Теребовлянської районної ради «Теребовлянська центральна районна лікарня». за виключенням визначеної полісом франшизи та ПДВ, оскільки [PERSON] не подано доказів здійснення ремонту автомобіля. Також зазначає, що правові підстави для стягнення з ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» моральної шкоди завданої позивачу відсутні. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Згідно постанови Апеляційного суду Тернопільської області від 08.12.2015 року, 05 серпня 2015 року близько 17 год. 10 хв. в м. Тернополі на транспортній розв'язці вул. Микулинецька-об'їзна [PERSON] керуючи транспортним засобом УАЗ, д.н.з. [NUMBER], був неуважний, а саме рухаючись в крайній правій смузі руху перед початком маневру ліворуч, не переконався що це буде безпечно допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], який рухався у крайній лівій смузі в попутному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1 ПДР України. Також у постанові зазначено, що на час вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] виконував свої трудові обов'язки, а саме транспортував легковим автомобілем спеціального призначення УАЗ 3962 н.з. ВО1653АТ, важко хвору дитину в Тернопільську міську комунальну лікарню №2, інфекційне відділення. Даною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В силу п. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. [PERSON] перебуває у трудових відносинах з відповідачем [PERSON] установою Теребовлянської районної ради "Теребовлянська центральна районна лікарня" (далі по тексту - Теребовлянська ЦРЛ) а саме працює на посаді водія. 05.08.2015 року [PERSON] виконував свої трудові обов'язки, а саме транспортував легковим автомобілем спеціального призначення УАЗ 3962 н.з. ВО1653АТ, важко хвору дитину в Тернопільську міську комунальну лікарню №2, інфекційне відділення, що підтверджується довідкою №674 виданою 28.09.2015 року вищезазначеним медичним закладом. [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №547643, виданим Тернопільським МРЕВ [PERSON] України 21 липня 2006 року. Згідно звіту від 03 вересня 2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] (сертифікат №313/15 від 10 квітня 2015 року) вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Фіат Дукато» д.н.з. [NUMBER] становить 20 221 грн. 15 коп. з ПДВ та 16850,96 грн. без урахування ПДВ. Як встановлено в судовому засіданні транспортний засіб УАЗ д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] установі Теребовлянської районної ради "Теребовлянська центральна районна лікарня", цивільно-правова відповідальність, якої та на момент вчинення ДТП 05.08.2015р. була застрахована в ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» згідно полісу №АЕ/2983614. Як вбачається з полісу №АЕ/2983614 від 17.03.2015 року ліміт відповідальності ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» за заподіяння матеріальної шкоди становить 50000,00 грн., франшиза 1000,00 грн. ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» здійснила виплату [PERSON] 15850,96 грн. грн. страхового відшкодування в рамках ліміту відповідальності страхового полісу №АЕ/2983614 від 17.03.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №6 від 12.05.2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.\~ Згідно ст.22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. \~ На підставі ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу \~відшкодовуються витрати повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством. \~ Відповідно до ст. 12 зазначеного Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. В силу вимог ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку викладеного у Аналізі судової практики Верховного суду України від 19.07.2011 р., сума ПДВ стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з'ясувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ. Беручи до уваги, що ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» провело оплату завданої матеріальної шкоди на суму 15501,95 грн., а позивачем не надано доказів проведення ремонту автомобіля, суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу суми ПДВ - відсутні. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч. 1ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги визначений Звітом від 03 вересня 2015 року, розмір завданого матеріального збитку позивачу (16850,96 грн. без урахування ПДВ), виплачену ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» в користь позивача суму страхової виплати (15501,95 грн.) суд приходить до висновку, що різниця між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою в розмірі 1000,00 грн. (франшиза) підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] установи Теребовлянської районної ради «Теребовлянська центральна районна лікарня» в користь [PERSON]. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.\~ Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що сума грошового відшкодування [PERSON] моральної шкоди становить 1000,00 грн. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката, або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Відповідно до Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається квитанції до прибуткового касового ордера №26 від 11.04.2016 року [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 2400,00 грн. згідно Договору про надання правової допомоги від 02.11.2015 року. Беручи до уваги, що в даній цивільній справі позовна заява від 13.04.2016 року та заява про уточнення позовних вимог від 02.06.2016 року складені, підписані та подані представником позивача [PERSON] адвокатом [PERSON], зважаючи на час судових засідань проведених по даній цивільній справі за позовом за участю представника позивача, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості та розміру позовних вимог, суд вважає що позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу підлягають до часткового задоволення в розмірі 1000,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку порушені права позивача відповідачем, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] установи Теребовлянської районної ради «Теребовлянська центральна районна лікарня» в користь [PERSON] 1000 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди, 1000 грн. витрат на правову допомогу та 551 грн. 20 коп. судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial