Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недісним договір оренди землі від 25 жовтня 2013 року, що укладений між ним і приватним підприємцем [PERSON] та зареєстрований державним реєстратором Кравченко Тетяною Валеріївною Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради Херсонської області за № 23198433 від 31 жовтня 2017 року. Мотивуючи свої вимоги, позивач [PERSON] вказує, що згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХС № 006237 він є власником земельної ділянки цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 19,50 га. Отримавши 30 жовтня 2017 року на належну йому земельну ділянку кадастровий номер звернувся до державного реєстратора виконавчого комітету Каланчацької селищної ради Херсонської області з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки. Однак, у державній реєстрації земельної ділянки йому було відмовлено, оскільки таке право вже було зареєстровано. Крім того, позивач дізнався, що на належну йому земельну ділянку зареєстровано право оренди. З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивачу стало відомо, що відповідач 31 жовтня 2017 року зареєстрував на його ім`я право власності на земельну ділянку, а також право оренди на належну йому земельну ділянку на підставі договору оренди землі від 25 жовтня 2017 року строком на 7 років. Такі дії відповідача вважає незаконними, оскільки на їх вчинення відповідача не уповноважував. Він дійсно з відповідачем в жовтні 2013 року уклав договір оренди земельної ділянки, однак на п"ять років, проте вказаний договір не набув чинності, а відповідач зареєстрував право оренди по договору, не доводячи його до відома. Ухвалою суду від 12 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 14.02.2018 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор Комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради Херсонської області Кравченко Тетяну Валеріївну. Ухвалою суду від 10.09.2018 задоволено заяву про відвід судді Живцової О.А., справу передано до канцелярії Каланчацького районного суду для повторного автоматизованого розподілу. Ухвалою судді від 17.09.2018 року справу прийнято до провадження судді Максимовича І.В. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Каланчацького районного суду від 05.02.2019 року задоволено заяву про відвід судді Максимовича І.В., справу передано до канцелярії Каланчацького районного суду для повторного автоматизованого розподілу. Ухвалою судді від 07.02.2019 року справу прийнято до провадження судді Скригун В.В. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.06.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що дійсно він підписував договір оренди, що укладений між ним та Приватним підприємцем фізичною особою [PERSON] , однак зазначає, що це лише був проект договору, примірник договору не отримував і волі на його укладення немав. Крім того, зазначає, що до 01.01.2013 року можна було укладати договір оренди без наявності кадастрового номеру і у договорі, який він підписав з відповідачем, було вказано строк дії договору 5 років, а не 7. Також зазначає, що на момент реєстрації договір не відповідає типовому договору, крім того, у ньогона сьогоднішній день змінилися наміри щодо істотних умов договору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. У встановлений судом строк, представником відповідача надано суду відзив на позов, в якому зазначено, що позов є безпідстваним, оскільки всі сторони договору, які його уклали, на момент укладення досягли згоди з усіх істотних умов, визначених змістом договору, прошили його, скріпивши печаткою приватного підприємця. Всі сторони договору на момент його укладання мали необхідний обсяг дієздатності. Рєстрація договору оренди, на час його укладення, була неможлива внаслідок того, що позивач не здійснив державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор Комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради Херсонської області Кравченко Тетяна Валеріївна в судове засідання не з"явилася надіслала пояснення згідно яких повідомила наступне. Реєстрація оренди одночасно з державною реєстрацією права власності здійснена відповідно до п. 1 ст. 29 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Заявником був фізична особа підприємець [PERSON] , як набувач похідного речового права відповідно до п. 2 ст. 29 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 81-82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, загальною площею 19,50 га, яка розташована на території Каланчацької селищної ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IV-XC №006237 від 19.03.2003 року. 25 жовтня 2013 року [PERSON] уклав з відповідачем фізичною особою підприємцем [PERSON] договір оренди належної позивачу земельної ділянки строком на 7 років, який зареєстровано Державним реєстратором Кравченко Тетяною Валеріївною, комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради Херсонської області за № 23198433 від 31 жовтня 2017 року. В матеріалах справи, містяться розписки від 19.04.2018 року позивача [PERSON] , відповідно до змісту яких позивач отримав орендну плату за 2017 рік та 2018 рік та зазначає, що ніких перетензій немає. Наявність вказаних розписок позивач не оспорює. Вказане свідчить про те, що позивач погоджується з умовами спірного договору, крім того, будь-яких заяв про те, що у нього змінилися наміри щодо істотних умов договору на момент його реєстрації нічим не підтверджено, оскільки встановлено, що з відповідними заявами до відповідача позивач [PERSON] не звертався. Крім того, зі змісту заявленого позову вбачається, що предметом позову є визнання договору оренди землі недійсним в зв`язку з відсутністю волевиявлення позивача на реєстрацію такого правочину, а також в зв"язку з тим, що договір оренди укладався між сторонами 25.10.2013 року, строком на 5 років а не на 7 років, як зазначено в спірному договорі. Відповідно до ч. 1,2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Статтею 204 ЦК України закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зокрема, згідно вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Недійсним може бути визнано лише укладений договір. Згідно з частиною першою статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом та на підставі вказаної частини статті Кодексу та статті 125 ЗК України є укладеним з моменту його державної реєстрації. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України „Про оренду землі". В оспорюваному договорі оренди землі сторонами зазначені всі істотні умови, визначені статтею 15 Закону України "Про оренду землі" у редакції, яка була чинною на час підписання договору. Отже, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, склали і підписали відповідний письмовий документ, надаючи угоді встановленої форми. Факт підписання договору позивачем не оспорюється. Крім того до суду надано відповідні розписки, згідно яких вбачається, що будь-яких претензій щодо умов договору позивач немає. Посилання позивача [PERSON] на той факт, що договір оренди який було укладено 25.10.2013 року між ним та відповідачем укладався на 5 років, а не на 7 років та на те, що внесено зміни до умов договору відповідачем в односторонньому порядку без згоди позивача, ніякими належними та допустимими доказами не підтверджено. Крім того, позивач не скористався своїм правом про заявлення клопотань про витребування доказів чи призначення відповідних експертиз на підтвердення своїх доводів, не надав копію договору в якому містилися б інші дані ніж ті, що в оспорюваному договорі, а тому зазначені доводи суд вважає безпідставними. Також посилається позивач, як на підставу визнання недійсним договору оренди землі на той факт, що він отримав кадастровий номер 6523255100:02:001:0575 на належну йому земельну ділянку лише в 2017 році і вказаний номер відповідачу не повідомляв і не надавав згоду на його реєстрацію, як на підставу задоволення позову, спростовується наступним. Згідно ст. 29 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, похідних від права власності, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться з одночасною державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку, крім випадків, якщо право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав. Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити. Вимоги про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, також задоволенню не підлягають в зв`язку з відмовою в задоволені позову.

Outcome: dismissed