Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

23 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності за законом, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], що належав померлому [PERSON], який помер [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що після смерті його батька [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді зазначеного майна, яку позивач прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Водночас у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть від 14.10.2004р. серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Згідно із вимогами ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] (син), [PERSON] (син) та [PERSON] (дружина), які на час відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем [PERSON] та не заявляли про відмову від спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно договору про поділ часток у спадщині від 03.07.2014 року спадкоємці домовились, що за [PERSON] залишається 1/2 частка вкладу, який належав померлому [PERSON] та знаходиться в Лугинській філії ТВБВ 10005/035 ПАТ "Ощадний банк України"; за [PERSON] залишається 1/2 частка вкладу, який належав померлому [PERSON] та знаходиться в Лугинській філії ТВБВ 10005/035 ПАТ "Ощадний банк України"; за [PERSON] залишається житловий будинок [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] Даний договір посвідчено нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Паламарчуком І.В. та зареєстровано в реєстрі за №288. Постановою №59 від 11.07.2014р. нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Паламарчуком І.В. із посиланням на п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті [PERSON], оскільки спадкоємець не надав правовстановлювальні документи, які підтверджують факт належності померлому житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Згідно роз'яснень інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. При цьому виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985- 1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Довідкою виконкому Лугинської селищної ради Лугинського району Житомирської області від 15.07.2014р. №2826 стверджується, що померлому [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] згідно погосподарської книги №11 за 2011-2015 роки, особовий рахунок №501, рік побудови 1982. Згідно із довідкою КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" №2468 від 18.07.2014р. технічна інвентаризація житлового будинку [ADDRESS] проводилась 13.11.1989р., державна реєстрація права власності вказаного будинку не проводилась. Враховуючи, що житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] був побудований у 1982 році, дані погосподарської книги Лугинської селищної ради, технічного паспорту на житловий будинок, суд приходить до висновку, що даний будинок належав на праві власності померлому [PERSON]. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та з огляду на неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на нерухоме майно та враховуючи, що [PERSON] являється спадкоємцем за законом і на протязі шести місяців прийняв спадщину після смерті [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved