Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що [PERSON] 20 грудня 2011 року звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 20.12.2011р. згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 33000,00 грн. на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В заяві про укладення кредитного договору від 20 грудня 2011 року відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг, "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ними договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання енкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. У позовній заяві позивач вказує, що договором та зазначеними правилами передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 10.01.2020 року виникла заборгованість в сумі 66923 грн. 79 коп., яка складається з 40230 грн. 69 коп. заборгованості за тілом кредиту, 0,00 грн. Заборгованівсть за поточним тілом кредита, 40230 грн. 69 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 9441 грн. 58 коп. заборгованість по відсоткам нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625ЦК України, 13588 грн. 48 коп. заборгованості за пенею, 0,00 грн. нарахованої комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 3163 грн. 04 коп. штрафу (процентна складова). У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 509, 525-527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 66923 грн. 79 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн. Ухвалою суду від 10.03.2020р. в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом з позовом подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), рекомндований лист судовою повісткою про призначення справи до судового розгляду на 07.10.2020р. та 09.11.2020р. повернувся до суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи зі слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов і Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів банку. При підписанні Анкети-заяви останній погодився з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між Банком та ним Договір про надання батьківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Contract", «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua (а.с. 14-29). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 10.01.2020 року виникла заборгованість в сумі 66923 грн. 79 коп., яка складається з: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 40230,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 9441,58 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 13588,48 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 3163,04 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За визначенням ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч.2 ст.615 ЦК України). Згідно з положеннями ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Дослідивши заяву позичальника від 20 грудня 2011 року, судом встановлено відсутність встановленої за домовленістю сторін процентної ставки. Окрім того, в анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, зазначає про відсутність у відповідача заборгованості за поточним тілом кредиту, однак просить стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, пеню, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, а також штрафи за порушення позичальником строків платежів. При цьому відсотки, які повинні були нараховуватися за користування кредитними коштами відсутні, що теж свідчить про відсутність заборгованості за тілом (поточним тілом) кредиту. Тому, позов в частині стягнення простроченого тіла кредиту за відсутності в цілому заборгованості за поточним тілом кредиту не підлягає задоволенню. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 20 грудня 2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна голд» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини укладеного між сторонами договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна голд» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Також для вирішення правомірності стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою, враховуючи відсутність у нього будь-якої заборгованості за основним кредитним зобов`язанням, суд керується положеннями ст.534 ЦК України, нормами якої визначено черговість погашення вимог за грошовими зобов`язаннями: у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу (в останнє) сплачується основна сума боргу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанняним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за наведених положеньст.534, ст.625 ЦК України, наявність у відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, а також штрафи, можливо лише за наявності основної заборгованості за кредитом, яка, згідно з позовною заявою складає 0,00 грн. (поточне тіло кредиту). При цьому, згідно з ч. 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, виходячи з ненадання останнім належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed