Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] , яким, після уточнення вимог, просить визнати протиправними дії Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" щодо неналежного їй надання медичної допомоги; відшкодування із відповідача моральної шкоди в розмірі 1 000 000 , 00 грн. Обґрунтовуючи позов зазначила, що вона за період 2018 року двічі проходила стаціонарне лікування в КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" у психоневрологічному відділенні для хворих з граничними розладами здоров"я з 12.02.2018 року по 29.03.2018 року, та з 10.09.2018 року по 24.09.2018 року. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 619/18 знаходилась в стаціонарі з 12.02.2018 року по 29.03.2018 року з діагнозам - змішаний розлад особистості. Крім того, відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3535/18 знаходилась в стаціонарі з 10.09.2018 року по 24.09.2018 року з діагнозам - змішаний розлад особистості в стані декомпенсації з параноїдними включеннями. Під час знаходження на стаціонарному лікуванні в КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" у психоневрологічному відділенні для хворих з граничними розладами, її лікуючим лікарем була [PERSON] 18.09.2018 року між нею, [PERSON] та пацієнтом [PERSON] стався конфлікт, на грунті того, що [PERSON] зауважила, що через її скарги на лікаря [PERSON] у березні місяці 2018 року, остання отримала догану. [PERSON] почала проти цього заперечувати, але [PERSON] розпочала сварку та бійку. 18.09.2018 року в результаті бійки [PERSON] та [PERSON] , остання нанесла їй тілесні ушкодження, а саме струс головного мозку та рану правої надбрівної дуги. У відділенні КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" медична допомога їй, [PERSON] не була надана. Тому, у зв`язку з отриманою травмою та погіршенням стану здоров`я вона була змушена самостійно звернутись до дільничного лікаря за місцем проживання. Зокрема, відповідно до відповіді на запит КЗ «Поліклінічне об`єднання м. Кіровограда» за № 4210/01-09 від 20.12.2018 року, [PERSON] 19.09.2018 року зверталась до лікаря-офтальмолога, діагноз: різана рана надбрівної дуги, посттравмотичний кон`юктевіт. Крім того, 19.09.2018 року зверталась до лікаря травматолога, діагноз: закрита черепно-мозкова травма. Забійна рана голови. Направлена на консультацію до лікаря невропатолога. Крім того, вона 19.09.2018 року зверталась до лікаря невропатолога, діагноз: забій м`яких тканин голови, струс головного мозку. Церебростенічний, вестибулопатичний синдром. 24.10.2018 року позивач була оглянута для МСЕК. Відповідно до консультації лікаря невропатолога, дз.: Забій м`яких тканин голови, струс головного мозку п/травматичний неврит цільового нерву зліва. Крім того, вона 22.09.2018 року звернулась із заявою про неналежне надання їй медичної допомоги та погіршення стану здоров`я до головного лікаря КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" Тарасенко М.О. 24.09.2018 року звернулась із заявою про неналежне надання медичної допомоги до прокуратури Кіровоградської області та 09.10.2018 року отримала відповідь за № Р-392/6 від Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації щодо розгляду звернення до прокуратури Кіровоградської області, а саме, що за результатами проведення службової перевірки комісія прийшла до висновку, обстеження та лікування позивача у психоневрологічному відділенні № 16 проводилось у повному обсязі та згідно з клінічним протоколом. Крім того, по факту неналежного надання медичної допомоги вона також зверталась до Міністерства охорони здоров`я України. Вказала, що має дуже незадовільний стан здоров`я, оскільки є інвалідом другої групи. Має також захворювання таке, як рак верхньо-зовнішнього квадрату лівої молочної залози. У випадку завдання шкоди або порушення прав пацієнтів у процессі надання медичної допомоги настає цивільно-правова відповідальність. Цивільно-правова відповідальність у сфері медичної діяльності є видом юридичної відповідальності, що виникає внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових благ громадян, що безпосередньо пов`язані з медичною діяльністю,- це перш за все життя та здоров`я. Права пацієнтів визначені у цивільному кодексі, а саме ст. 283 ЦК України, визначено, що фізична особа має права на охорону здоров`я. Охорона здоров`я забезпечується системною діяльністю державних та інших організацій, передбаченою Конституцією України та законом. Вважає, що у зв`язку з неналежним наданням їй медичної допомоги з боку відповідача настали негативні наслідки, які з собою потягнули дефекти медичної допомоги, ушкодження її здоров`я та в подальшому погіршення стану здоров`я. Відшкодування заподіяної діями відповідача їй моральної шкоди важко оцінити, але визначила у розмірі 1 000 000,00 гривен. Ця сума обумовлена вищезазначеними фізичними та душевними стражданнями внаслідок неналежного надання їй медичної допомоги. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального провадження. Призначено підготовче засідання. 18 лютого 2019 року до суду надійшов відзив сторони відповідача на позовну заяву, згідно якого представник позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. Зазначив, що гр. [PERSON] була 10.09.2018 року госпіталізована до психоневрологічного відділення № 16 в добровільному порядку з приводу змішаного розладу особистості з параноїдальними включеннями. Пацієнтка хворіє з 1991 року, багаторазово лікувалась (щорічно до 4-5 госпіталізацій) в даному відділенні. Жодних непорозумінь не виникало до березня 2018 року, коли вперше гр. [PERSON] під час чергової госпіталізації стала агресивною, брутальною, злобною та почала ображати інших пацієнтів. На зауваження лікуючого лікаря [PERSON] пацієнтка відреагувала бурхливо і звернулась зі скаргою до головного лікаря. Принесені вибачення завідувачем відділення № 16 [PERSON] у присутності головного лікаря конфлікт вичерпали. 18.09.2018 року приблизно о 15 год. між пацієнтами [PERSON] та [PERSON] стався конфлікт, під час якого остання звинувачувала пацієнтку [PERSON] в тому, що вона ВІЛ - інфікована і повинна бути ізольованою та не знаходитись серед пацієнтів. Під час суперечки та взаємних образ і погроз гр. [PERSON] увірвалася в палату, де перебувала гр. [PERSON] . Остання, з метою самозахисту вдарила чайником гр. [PERSON] та розсікла їй шкіру надбрівної дуги. Після чого гр. [PERSON] категорично відмовившись від запропонованої медичної допомоги персоналу відділення, самостійно викликала поліцію та швидку допомогу. Дозволила обробити рану лише лікарю швидкої допомоги і цією ж каретою екстреної медичної допомоги доставлена в міський травмпункт, де їй були накладені шви та оброблена рана. У відділення повернулася 18.09.2018 року о 21 год. Черговому персоналу повідомила про об`єм наданої їй допомоги. Скарг на головний біль, запаморочення та нудоту не висловлювала. Наступного дня, вранці без дозволу чергового персоналу, не дочекавшись зав. відділення, хвора самостійно поїхала до обласної лікарні на консультацію до лікаря окуліста. Цього ж дня, повернувшись з консультації під час бесіди зав. відділення № 16 [PERSON] гр. [PERSON] продовжувала нарікати і звинувачувати завідуючу в неналежному ставленні до неї, погрожувала зустрітися в суді, що всім будуть "непереливки" і що весь персонал буде звільнений з роботи. Впродовж наступних 5 днів перебуваючи в стаціонарі психоневрологічного відділення № 16 гр. [PERSON] приймала призначене лікування, щодо основного захворювання, висловлювала скарги виключно на біль та набряк в області рани надбрівної дуги. 24.09.2018 року під час чергового огляду пацієнтки, по завершенню курсу лікування зав. відділення № 16 [PERSON] повідомила гр. [PERSON] про те, що лікар має право відмовитись від подальшого ведення пацієнта та надала подальші рекомендації щодо її амбулаторного лікування. Роз`яснила , що вона може звертатись за медичною допомогою в інші структурні підрозділи лікарні для отримання медичної допомоги. Гр. [PERSON] упродовж всього лікування в стаціонарі відділення №16 з 10.09.2018 року по 24.09.2018 року отримувала лікування згідно клінічних протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю "Психіатрія" затверджених наказом МОЗ України від 05.02.2007 р. № 59 в повному обсязі. Отже, відповідно до зазначеного, протиправних дій щодо неналежного надання медичної допомоги лікувальний заклад не вбачає (а.с. 54-66). 18 лютого 2019 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] поштою отримано письмові пояснення щодо позову, згідно яких просила відмовити у задоволенні вимог [PERSON] . Вказала, що позивач знаходилась на лікуванні у відділенні №16 з 10.09.18 року по 24.09.18 року з ДЗ: Змішаний розлад особистості з параноїдальними включеннями. Хворіє з 1991 року, неодноразово лікувалася у відділенні, завжди з пацієнткою знаходила спільну мову, ніколи конфліктів не виникало. Хвора на протязі останніх років по три- чотири рази на рік поступала на стаціонарне лікування, забезпечувалася бюджетними препаратами, які були на той час у відділенні, і які їй були потрібні. Стан пацієнтки почав змінюватись біля року тому, імовірно на фоні хіміотерапії, яку вона приймала з приводу онкозахворювання молочної залози. [PERSON] стала агресивною, злобною, брутальною, дозволяла собі ображати пацієнтів по палаті, обзивати їх, виганяти додому тому, що пацієнтка хропить та кашляє. Розмовляла з [PERSON] з цього приводу, намагалася довести до неї, що стан цієї хворої, її кашель не становить загрози для її здоров`я, запропонувала перейти в іншу палату чи в денний стаціонар. [PERSON] відмовилась, продовжувала вести себе некоректно. Коли їй зробила зауваження з приводу цього в березні 2018 року (під час попередньої госпіталізації), то почала вважати, що вона до неї погано відноситься "витирає об неї ноги, не приділяє достатньо уваги, лікує неналежним чином". Написала на неї скаргу головному лікарю. Під час розгляду цієї скарги принесла їй вибачення в присутності головного лікаря. Бачила, що стан пацієнтки змінився, ще тоді запропонувала їй змінити лікування на більш інтенсивне. Вона категорично відмовилась, говорила, що їй не вдасться зробити її божевільною і буде приймати тільки ті ліки, які вона буде вважати за потрібне. Стосовно конфлікту між [PERSON] та [PERSON] , що стався 18.09.18 року приблизно о 15.00 годині, то при цьому присутня не була, так як знаходилась на консультації в 4-тій міській лікарні. Зі слів чергового персоналу-[PERSON] та сусідки по палаті [PERSON] , [PERSON] . Відомо, що [PERSON] дуже ображалась на [PERSON] , що та не хотіла з нею спілкуватись, довго допитувалась чому і що сталось. [PERSON] відповіла, що вважає її неправою щодо березневого конфлікту. [PERSON] розлютилась, почала ображати [PERSON] . Заявила, що з ВІЛ- статусом вона повинна бути ізольована, а не знаходитися серед пацієнтів, таких як [PERSON] Щоб уникнути конфлікту, [PERSON] повернулась в свою палату. [PERSON] увірвалась до неї, почала розкидати речі, перевернула тумбочку з ліками, схопила чайник, хотіла облити [PERSON] окропом. В процесі видворення [PERSON] з палати [PERSON] ненароком вдарила її чайником по брівній дузі і розсікла їй шкіру. Пояснювальна записка на її ім`я від [PERSON] знаходиться в її медичній карті стаціонарного хворого. В подальшому з приводу конфлікту [PERSON] до чергового персоналу відділення самостійно не зверталась, самостійно викликала поліцію та швидку допомогу, не дозволяла черговій мед. сестрі обробити рану. Демонстративно бігала по відділенню з кровоточивою раною. Був викликаний черговий лікар. Поліція взяла свідчення у обох учасників бійки. [PERSON] вимагала у поліції заарештувати [PERSON] , коли та відмовила їй, почала звинувачувати її, як зав. відділення, в тому що вона "спеціально госпіталізувала [PERSON] , щоб та нанесла їй тілесні ушкодження і якщо її ( [PERSON] ) негайно не переведуть у гостре відділення вона вночі заріже її ножем". Від допомоги медичного персоналу відділення продовжувала відмовлятися, дозволила обробити рану лікарю екстреної медичної допомоги. Черговий лікар виписав направлення в травмпункт, куди її доставила карета екстреної медичної допомоги і де їй наклали шви. З травмпункту самостійно повернулась в 21.00. З пояснювальної записки чергової медичної сестри [PERSON] відомо, що хвора висловлювала скарги на біль в ділянці рани. Скарг на нудоту, запаморочення, блювоту не висловлювала. Вранці без дозволу чергової медичної сестри, не дочекавшись зав. відділенням хвора поїхала до обласної лікарні на консультацію до окуліста. Під час бесіди [PERSON] категорично звинувачувала [PERSON] та її, що вони змовились проти неї, заперечувала, що була ініціатором бійки, продовжувала нарікати її поганим відношенням до неї. Заспокоїти її не вдавалось, вона почала погрожувати їй притяганням до суду. На її питання: "За що мене притягати до суду?" вона відповіла: " Я щось придумаю". В подальшому у відділенні [PERSON] в конфлікт з [PERSON] більше не вступала, уникала її, ходила насупленою, роздратовано відповідала на запитання, постійно розказувала персоналу, що їм буде непереливки, що вона їм тут "покаже", що вони тут більш не будуть працювати і вона в тому числі. Скарг на слабкість, запаморочення, нудоту не висловлювала. Продовжувала отримувати назначене раніше лікування з приводу основного захворювання. Усі її намагання знайти з пацієнткою спільну мову, заспокоїти її, результату не дали. Тому вона її повідомила, що в зв`язку з недовірою до її особистості як лікаря, не може продовжувати її лікувати, але призначений раніше курс лікування, під час цієї госпіталізації, вона закінчить в повному обсязі. [PERSON] була виписана з відділення 24.09.18 року, дані рекомендації. В подальшому вона може звертатись в інші структурні підрозділи лікарні для отримання медичної допомоги. Лікування з приводу психічного захворювання [PERSON] отримала з першого до останнього дня. Від допомоги з приводу розсіченої рани категорично відмовилась. Таким чином, ствердження про неналежне надання медичної допомоги не відповідає дійсності. Відповідно наказу головного лікаря № 48 КЗ "КОПЛ" від 03.10.2018 року проведена перевірка правомірності та обґрунтованості її дій по відношенню до пацієнтки [PERSON] , що зверталася зі скаргою до прокуратури області. Жодних порушень не виявлено (а.с. 33-51). Ухвалою суду від 27 травня 2019 року залучено до участі в справі правонаступника відповідача Комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня"- Комунальне некомерційне підприємство "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради". Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 99). В судовому засіданні позивач, її представник, вимоги підтримали, в своїх поясненнях послались на обставини, які викладено у позовній заяві . Відповідач, його представник в суді позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити, з врахуванням заперечень викладених у відзиві на позовну заяву. В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] заперечила проти задоволення позовних вимог, вважає, що позивачу було надано належну медичну допомогу. Свідок , яка допитана за клопотанням позивача в суді [PERSON] стверджувала, що у них дружні стосунки із позивачкою. Восени 2018 року вона особисто була присутня в 4-й лікарні в травмопункті коли [PERSON] зашивали рану. Особисто їй позивачка повідомила, що її в пстихіатричній лікарні де вона знаходилася на лікуванні побила пацієнтка. Медичний персонал відділення де вона перебувала належної медичної допомоги їй не надав, вона змушена була самостійно викликати швидку та поліцію. Свідок [PERSON] , яка працює у лікарні з 1995 року старшою медичною сестрою в суді пояснила, що під час конфлікту між хворими [PERSON] і [PERSON] присутня не була. Про конфлікт її повідомила чергова медсестра. Зі слів [PERSON] травма надбрівної дуги була нанесена чайником хворою [PERSON] . Зовнішньо набряк надбрівної дуги (рана розсічена). Запропонувала медичну допомогу, від якої хвора [PERSON] відмовилась. Вона була збуджена, роздратована. Скарги на запаморочення, тошноту, рвоту не висловлювала. Поліцію і швидку допомогу хвора [PERSON] викликала самостійно. Свідок [PERSON] , яка була 18.09.2018 року черговим лікарем у приймальному відділенні КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради", в суді вказала, що отримала дзвінок із 16 відділення, у зв"язку з тим, що сталася сварка між двома пацієнтами, в ході якої [PERSON] отримала забійне поранення правої надбрівної дуги. Категорично відмовлялася від надання медичної допомоги, не дозволяла навіть прибрати кров, обробити рану. Самостійно викликала поліцію та швидку допомогу. Свідок [PERSON] , яка працює черговою медичною сестрою КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" зазначила, що чергувала у нічну зміну 18.09.2018 року. Хвору [PERSON] по зміні не прийняла. Вона повернулась у відділення з травмпункту о 21:00 год. На надбрівній дузі була ватно-марлева пов"язка, під оком невеликий синець та набряк. Хвора висловлювала скарги на біль в ділянці рани. Скарг на нудоту, запаморочення, блювоту не висловлювала. Ніч спала, зі скаргами не зверталась. Вранці, о 06:45 зібралась їхати на консультацію до окуліста. На прохання дочекатись зав. відділення [PERSON] , хвора відмовилась і покинула відділення. Свідок [PERSON] , яка працює медичною процедурною сестрою відділення №16 у КОПЛ надала тотожні свідчення. Суд, вислухавши виступи учасників справи, їх представників, пояснення свідків, дослідивши матеріали, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Разом з тим, однією із засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вимог ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно виписки, наданої на запит адвоката позивача, головним лікарем КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кропивницького" Міської ради міста Кропивницького Свириденко Л.А. за вих.№2491-03 від 20.12.2018 року, з амбулаторної карти №093270 [PERSON] вбачається, що остання звернулась на прийом 05.03.2016 року. Дз: Меланома шкіри передньої стінки черевної стінки. Захворювання лівої молочної залози. ІХС: Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст., ст. 2, ризик 3, СН І ФК II. Направлена в ООД. 05.04.2016 року - 13.04.2016 року - стаціонарне лікування в КООД; 04.05.2016 року - 13.05.2016 року - стаціонарне лікування в КООД.; з 22.08.2016 року - 29.08.2016 року - стаціонарне лікування в КООД. ; 13.09.2016 року - 21.09.2016 року - стаціонарне лікування в КООД; 30.09.2016 року - звернулась в - АЗПСМ № 1; 24.10.2016-року - 03.11.2016 року - стаціонарне лікування в КООД ; 11.03.2017 року- звернулась в АЗПСМ № 1 ; 04.01.2017 року- стаціонарне лікування в КООД; 06.11.2017 року - в АЗПСМ №1 надана виписка з амбулаторної карти; 29.12.2017 року - на прийомі в КЗ "ЦПМСД" № 1 ; з 07.12.2017- 20.12.2017 року- стаціонарне лікування в КООД ; 19.03.2018 року- 29.03.2018 року- стаціонарне лікування в КЗ "ЦМЛ"; 19.10.2018 року - звернулась в АЗПСМ № 1. Направлена на ЛКК. 24.10.2018 року - ЛКК. Видана форма 088. 29.10.2018 року - АЗПСМ № 1- огляд терапевта для направлення на МСЕК; 31.10.2018 року - оглянута ЛКК та направлена на МСЕК; 20.11.2018 року - оглянута на МСЕК, визнана інвалідом II групи по загальному захворюванню (а.с. 19-20). Крім того, на запит адвоката позивача , 20 грудня 2018 року головним лікарем КЗ "Поліклінічне об"єднання м. Кіровограда" надано за вих.№4210/01-09 виписку з амбулаторної карти [PERSON] , [INFO] , інваліда ІІ групи по загальному захворюванню: 12.02.2016 року зверталася до ЛОР лікаря. Від госпіталізації в лікарню відмовилася; 16.02.2016 року - повторно зверталася до ЛОР лікаря ; 28.12.2017 року зверталася до лікаря-офтальмолога. Довідка № 9711 від 18.09.2018 року ; 19.09.2018 року - зверталася до лікаря-офтальмолога, Дз: Різана рана надбровної дуги. Посттравматичний кон`юктивіт ОD. 19.09.2018 року - зверталася до лікаря травматолога, Дз: Закрита черепно-мозкова травма. Забійна рана голови. Направлена на консультацію до лікаря невропатолога. 19.09.2018 року - консультація невропатолога: Забій м`яких тканин голови, струс головного мозку? Церебростенічний, вестибулопатичний синдроми. 19.10.2018 року - консультація невропатолога, Дз: Церебростенічний, вестибулопатичний синдроми. 24.10.2018 року оглянута для МСЕК: Консультація офтальмолога - Міопія слабого ступеню ОU. Консультація лікаря невропатолога, Дз: Забій м`яких тканин голови, струс головного мозку, п/травматичний неврит лицьового нерву зліва. Консультація хірурга, Дз: Сг лівої молочної залози, ст. III, кл. гр. II (2016 р.); меланома передньої черевної стінки (1989 р.) оперована кл.гр. III (а.с. 21). Головним лікарем КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" 27 грудня 2018 року за вих.№1767/32 повідомлено, що [PERSON] , 1964 р.н., в поточному році двічі знаходилась на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні у психоневрологічному відділенні для хворих з граничними психічними розладами з 12.02.18 року по 29.03.18 року та з 10.09.18 року по 24.09.18 року (а.с. 22). Так, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №619/18, за підписом в.о.зав. відділення №16 [PERSON] , лікуючого лікаря [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" (КЗ "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня") у психоневрологічному відділенні для хворих з граничними психічними розладами з 12.02.18 року по 29.03.18 року. Діагноз: змішаний розлад особистості F 61.0 (а.с. 23). Крім того, відповідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3535/18 [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" (КЗ "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня") у психоневрологічному відділенні для хворих з граничними психічними розладами з 10.09.18 року по 24.09.18 року. Діагноз: змішаний розлад особистості в стані декомпенсації з параноїдними включеннями F 61.0. Як вбачається із вказаної Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3535/18, за підписом зав. відділення №16 та одночасно лікуючого лікаря [PERSON] , [PERSON] хворіє з 1991 року. Неодноразово знаходилася на лікуванні в КОПЛ. Остання дата госпіталізації з 12.02.18 року по 23.03.18 року. Виписана з поліпшенням стану. Заявляє, що стан погіршав, в чому погіршення пояснити не може. Починає розповідати про страхи, що не може вийти з хати, не може спілкуватися з людьми. Поступає повторно. Стан різко змінився на протязі останнього року, після того як захворіла на онкопатологію і почала проходити сеанси хіміотерапії. Хвора стала роздратованою, агресивною, постійно шукає приводи для конфлікту у відділенні. Вимагає особливого ставлення до себе. Постійно скаржиться, що в її палату кладуть пацієнтів які: "не правильно" себе ведуть по відношенню до неї, або просто дратують її (хроплять, кашляють, голосно розмовляють), вимагає перевести їх в іншу палату. Висловлює скарги на страхи які заважають їй виходити з дому, комфортно почувати себе в соціумі, порушення сну. Критика відсутня. Запропоновано змінити лікування на більш інтенсивне, категорично відмовилась. У перші дні перебування у відділенні малопомітна, тривожна, недовірлива, прискіпливо поводиться до медичного персоналу, фіксована на своїх відчуттях і переживаннях. Більше часу проводить в своїй палаті. У бесіду вступає неохоче з невдоволеним виразом обличчя. Порушення режиму відділення ( бійка з пацієнткою). 18.09.18 р. в 15.00 г хвора [PERSON] підійшла до мед. посту і повідомила про конфлікт між хворими [PERSON] та [PERSON] Викликали чергову м/с до палати. У хворої [PERSON] пошкоджена брова, текла кров. Зі слів пацієнтки їй нанесли удар електрочайником. Хвора викликала поліцію та швидку допомогу. Зі слів хворої [PERSON] та [PERSON] суть конфлікту полягає в тому, що остання відмовилася спілкуватися з пацієнткою. На питання чому, відповіла "Що вважає її виною в інциденті під час минулої госпіталізації ". Пацієнт [PERSON] ввірвалась в її палату та почала ображати, розкидати її речі, голосно кричала, що хворі зі СНІДОм не мають права лікуватися у відділенні. На зауваження не реагувала. Вимагала перевести [PERSON] в гостре відділення. 15.15 г. був викликаний черговий лікар. 15.35. Черговий лікар - інтерн [PERSON] : Сталася сварка між хворими [PERSON] та [PERSON] результом якої стала словесна, лайлива мовна цензура між двома особами. Внаслідок чого хвора [PERSON] отримала забиту рану правої надбрівної дуги. Категорично відмовлялася від надання медичної допомоги, не дозволяла витерти кров, обробити рану. Самостійно викликала наряд поліції, та швидку допомогу. Тільки лікар швидкої допомоги зміг обробити її рану. Черговий лікар КОПЛ виписав направлення в травматологічний пункт в 16.30. До справи притягувалась поліція, обидві пацієнтки дали свідчення в письмовому вигляді. Хвора постійно звинувачує її (зав. відділення №16), в тому що на протязі останнього часу дуже погано до неї відноситься, ігнорує , не проводить особисту психотерапію, постійно згадує, що під час минулої госпіталізації по відношенню до неї поступила некоректно, підвищила голос, не вислухала її особисто під час конфлікту в палаті з пацієнткою. Вибачення принесені нею в присутності головного лікаря її не задовольнили (а.с. 24). 24.09.2018 року [PERSON] звернулась із заявою до прокуратури Кіровоградської області про неналежне надання медичної допомоги та погіршення стану здоров`я. Просила приняти міри, покарати і притягнути до відповідальності лікаря [PERSON] (а.с. 10-11). Начальником Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Козьяковим Р.С. 22 жовтня 2018 року за вих.№27/Р-1042 повідомлено, що звернення [PERSON] від 24.09.2018 року, яке адресовано прокурору Кіровоградської області, розглянуто керівництвом Головного управління. Встановлено, що слідчим відділом Кропивницького ВП ГУНП в області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018120020007984, розпочатому 19.09.2018 за фактом заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України. На даний час досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії. За результатами розслідування буде прийнято рішення відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства України. З метою забезпечення ефективності досудового розслідування, а також всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин вчиненого стосовно [PERSON] кримінального правопорушення слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області у кримінальному провадженні № 12018120020007984 надано письмові вказівки, виконання яких взято на контроль. Оцінку діям працівників Комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» буде надано Департаментом охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації (а.с. 89-90). Крім того, Міністерство охорони здоров`я України розглянуло звернення [PERSON] від 22.10.2018 №Р-15409.

Outcome: dismissed