Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач 11.07.2019 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 24.10.2014, відповідач отримав кредит у розмірі 9636,80 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем, надавши останньому можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав. Станом на 17.11.2019 заборгованість відповідача перед позивачем у загальному розмірі становить 36532,14 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 9636,82 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8059,00 грн., заборгованості за пенею та комісією - 18432,14 грн. і штрафу - 404,18 грн. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі. Ухвалою від 10.09.2019 було відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 16.01.2020 справу прийнято до свого провадження суддею Нестеренком О.М. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в передбаченому ст.ст.128-130 ЦПК України порядку, в тому числі через оголошення на офіційному сайті судової влади, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин, судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача, відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківський послуг б/н від 24.10.2014, відповідач отримав кредит у розмірі 9636,82 грн. у вигляді встановленого кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % в місяць (18,00 % на рік), на строк 24 місяці, з 24.10.2014 по 31.10.2016. Сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення заборгованості по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою та боржник сплачує банку штраф у розмірі 404,18 грн. (а.с.7). Із розрахунку, наданим позивачем вбачається, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 17.06.2019 має заборгованість у сумі 36532,14 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 9636,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8059,00 грн., заборгованість за пенею та комісією - 18432,14 грн., штраф - 404,18 грн. (а.с.51). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055 ЦК України). За змістом ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Звертаючись до суду із позовом, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, а також розрахунок заборгованості. Суд враховує, що ця Генеральна угода містить умови надання та погашення кредиту, в тому числі відомості про розмір відсотків, штрафів за користування кредитними коштами. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] . Доказів про відсутність заборгованості по отриманим кредитним коштам, відповідач суду не надав. У зв`язку з вищевикладеним, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у частині стягнення вищевказаної заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами. Вирішуючи позовну вимогу у частині стягнення з відповідач пені, суд приходить до наступного. Пунктом 2.8 Генеральної угоди, яку підписав відповідач, визначено, що розмір пені зазначений в Умовах і правилах надання послуг в ПриватБанку". Однак, суд враховує, що за змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (24.10.2014) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (11.07.2019), тому суд вважає, що кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Також судом встановлено, що надані позивачем Умови не містять підпису відповідача [PERSON] . Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи генеральну угоду та, відповідно, чи брав він на себе зобов`язання зі сплати саме такого, який зазначено в Умовах, розміру відсотків, комісії, пені, штрафів, у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Згідно з ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Оскільки відповідач не скористався своїми правами і не довів того, що він не був ознайомлений з угодою, порядком та умовами погашення кредитних коштів, розміром передбачених цією угодою відсотків за користування кредитом та штрафними санкціями, суд вважає, що передбачені генеральною угодою відсотки та штрафи підлягають стягненню, а заявлені в цій частині вимоги - задоволенню. При цьому, з огляду на те, що в п.2.8 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, укладеної сторонами 24.10.2014, передбачено обов`язок сплачувати банку пеню, розмір якої вказано в Умовах і правилах, а як зазначено вище, доказів їх підписання відповідачем суду не надано, суд вважає, що підстави для стягнення пені відсутні. Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем права позивача на своєчасне отримання грошових коштів внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, однак, на підставі встановлених обставин, наданих позивачем доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18100,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 9636,82 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 8059,00 грн.; штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 404,18 грн. У стягненні пені у розмірі 18432,14 грн. необхідно відмовити. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: partial