Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У травні 2018 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулося з позовом до [PERSON]. [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. В своїй заяві позивач вказав, що відповідачі, які проживають в [ADDRESS] не сплачували регулярно кошти за надані їм послуги у вигляді опалення, в зв'язку з чим, за період з 01.01.2014 року по 01.04.2018 року заборгували підприємству 17759,31 грн. за надані їм послуги. В підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав до суду розрахунок заборгованості на зазначену в позові суму за період 01.03.2014 року по 01.04.2018 року нараховано індекс інфляції в сумі 4065,35 грн. та 3% річних в сумі 835,49 грн., загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 22660,15 грн. за надані їм послуги. В підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав до суду розрахунок заборгованості на зазначену в позові суму. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] . не з'явились про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи мається оголошення опубліковане на сайті «Судова влада». Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з'явився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що відповідачі, які проживають в [ADDRESS] не сплачували кошти за надані їм послуги у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в зв'язку з чим за період з 01.01.2014 року по 01.04.2018 року заборгували підприємству 17759,31 грн.. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку Судом встановлено, що за період з 01.03.2014 року по 01.04.2018 року нараховано індекс інфляції в сумі 4065,35 грн. та 3% річних в сумі 835 грн. 49 коп., які підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Згідно правової позиції Верховного суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг житлово - комунальних послуг (справа №6-59цс13), закріплена в пункту 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині 2 статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідків інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Отже, норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово -комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч.2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3% річних є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved