Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просили суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивачі посилалися на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі права спільної часткової власності. В даній квартирі окрім позивачів зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які починаючи з 1992 року фактично не проживали за адресою реєстрації місця проживання, а мешкали в [ADDRESS] , де і продовжують мешкати по теперішній час. Відповідачі не приймають участі в оплаті комунальних послуг, не слідкують за технічним станом самої квартири та станом будинку, в кому вона знаходиться, в квартирі не залишилось жодних речей відповідачів та будь-якого іншого майна, яке б їм належало, проте в добровільному порядку знятися з реєстрації у вказаній квартирі не бажають. Враховуючи, що реєстрація місця проживання відповідачів у вищезазначеній квартирі порушує право позивачів, як власників майна, та перешкоджає у користуванні та розпорядженні житлом, а також завдає значних збитків у зв`язку із сплатою комунальних послуг у розмірі, який розраховується з огляду на більшу кількість осіб, зареєстрованих, але фактично не проживаючих у спірній квартирі, позивачі звернулись до суду за захистом своїх порушених прав у вказаний у позовній заяві спосіб. 26.10.2018 року судом в порядку ч. 6\~ст. 187 ЦПК України отримано інформацію з Департаменту реєстрації Харківської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.10.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк на усунення недоліків. 30.10.2018 року від уповноваженого представника позивачів [PERSON] до матеріалів справи на виконання ухвали суду від 26.10.2018 року надана квитанція про сплату судового збору. \~ \~ \~ \~Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.10.2018 року провадження по справі відкрито та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні. 14.01.2019 року від уповноваженого представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідачів вказував, на пропуск позивачами строку позовної давності, на недоведеності належності позивачу [PERSON] спірної квартири, оскільки в правовстановлюючому документів зазначено [PERSON] , а також на недоведеність позивачами, що факт реєстрації відповідачів в квартирі впливає на вартість комунальних послуг. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.01.2019 року задоволено клопотання представника позивачів [PERSON] про витребування з КНП «Міська поліклініка № 6», Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області доказів, необхідних для розгляду справи; задоволено клопотання представника позивачів [PERSON] про виклик свідків, а також про допит позивача [PERSON] в якості свідка; задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про виклик свідка; оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.01.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про зупинення провадження у справі. 21.02.2019\~року від уповноваженого представника позивачів [PERSON] до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив, в якому вона вказує, що позивачі з 15.10.1996 року знали про реєстрацію відповідачів у спірній квартирі, [PERSON] є належним позивачем у даному позові, а також, представник позивачів вказує, що посилання представника відповідачів на те, що позивачами не надано підтвердження наявності збитків, які завдаються відповідачами позивачам, у зв`язку із сплатою комунальних послуг є недоречними, оскільки позивачами не заявлено позовної вимоги про відшкодування збитків. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про допит відповідача [PERSON] в якості свідка задоволено; клопотання відповідачів [PERSON] та [PERSON] про допит їх в якості свідків задоволено; закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, вважав їх не обґрунтованими, оскільки права позивачів жодним чином не порушуються, крім того, зазначав про пропуск позивачами строку давності зі зверненням до суду з позовними вимогами, та просив суд відмовити в їх задоволенні . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Представник третьої особи Департаменту реєстрації ХМР Гупал Н.О., що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилася, 21.11.2018 року на адресу суду надала письмові пояснення в яких просила розглянути справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі представника Департаменту реєстрації ХМР. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, допитавши свідків, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно з вимогами\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України, ст.ст.\~15,16\~ЦК України та ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Завданнями цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Здійснюючи правосуддя (ч. 1\~ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Суди, відповідно до ч. 1ст. 19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частиною 2\~ст. 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Статтею 6\~Європейської Конвенції\~з прав\~людини та основоположних свобод 1950 року, передбачено, що кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло від 15.10.1996 року № [NUMBER] , виданого Харківським міським центром приватизації державного фонду 15.10.1996 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П., після смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] є спадкоємцями у рівних частках 1/5 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку вказаного майна видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку вказаного майна видано [PERSON] . Згідно зі Свідоцтва про поділ спадкового майна від 29.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] домовились, що успадкована після смерті [PERSON] 1/5 частка квартири [ADDRESS] переходить у особисту власність [PERSON] та [PERSON] по 1/10 частці кожній. Згідно з Договором дарування від 29.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П., [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] 1/5 частку квартири [ADDRESS] . Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П., [PERSON] О.І. отримала у спадщину за заповітом після смерті [PERSON] 1/5 частку квартири [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 12.10.2018 року та довідок про реєстрацію місця проживання особи від 26.10.2018 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Відповідно до акту про непроживання осіб за місцем реєстарції від 20.10.2018 року, складеного [PERSON] та її сусідами [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 1992 року, тобто більш як один рік, фактично не проживають наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 31.01.2019 року на адресу суду надійшла витребувана ухвалою суду від 14.01.2019 року інформація з Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області, відповіно до якої згідно перевірки за базою "АРМОР" заяв про вчинення перешкод в користуванні приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , будь яких звернень від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області станом на 29.01.2019 року не надходило. 21.02.2019 року на адресу суду надійшла витребувана ухвалою суду від 14.01.2019 року інформація з КНП "Міська полікліника № 6" ХМР, відповідно до якої [PERSON] , 1949 року народження, [PERSON] [INFO] , у базі даних пацієнтів КНП "Міська полікліника № 6" ХМР не зареєстровані, за медичною допомогою до фахівців полікліники № 6 з вересня 2017 року до теперішнього часу не звертались, медична документація, яка б підтверджувала звернення до фахівців полікліники відсутня. [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 10.10.2017 року по 13.10.2017 року, знаходився на амбулаторному лікуванні у дільничого терапевта полікліники № 6. За клопотанням сторін та їх представників в судовому засіданні допитані свідки по справі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач по справі [PERSON] пояснила суду, що відповідачі по справі є її родичами, а саме: відповідач [PERSON] є її рідною сестрою, [PERSON] є чоловіком рідної сестри свідка, [PERSON] є племінником свідка. Відповідачі по справі були прописані в спірній квартирі батьком свідка [PERSON] та відповідача [PERSON] , який отримував спірну квартиру за орденом, за для того, щоб відповідачі по справі, які були військовослужбовцями, після закінчення несення військової служби змогли отримати від держави квартиру. Також, свідок вказала, що після смерті їх з відповідачем [PERSON] матері - [PERSON] , відповідач [PERSON] мала обов`язкову частку у спадщині на спірну квартиру за законом, проте відмовилась від спадщини в обмін на компенсацію в розмірі 1250,00 доларів США, яку їй було виплачено про що [PERSON] була складена відповідна розписка. Позивач вказала, що відповідачі прописані в спірній квартирі з 1992 року, проте за весь цей період ними було сплачено комунальні послуги за себе та членів своїй родини за лютий, березень, квітень та травень 2017 року та ця сума склала близько 1000,00 грн., ця сума була сплачена, оскільки сторони домовились, що після сплати компенсації за квартиру, відповідачі влітку випишуться зі спірної квартири самостійно, а до літа, будуть сплачувати частину комунальних послуг, весь інший час відповідачі комунальні послуги не сплачували, до 2016 року комунальні послуги сплачували частково мати позивачки - [PERSON] , вона сама та її донька [PERSON] , яка також є позивачкою по справі, з 2016 року всі витрати з утримання квартири несе [PERSON] Відповідачі мають власне житло та в спірній квартирі не проживали з 1992 року, жодних перешкод в користуванні спірною квартирою позивачі відповідачам не чинили. В 2017 році відповідачі по справі подали на позивачів до суду, оскільки вирішили, що при приватизації спірної квартири їх права були порушені, хоча в 1996 році власноруч написали заяви про відмову від участі в приватизації. Також, свідок вказала, що в 2007 році, та в 2012-2013 роках в спірній квартирі робився капітальний та поточний ремонт, жодної участі в ремонті сім`я відповідачів не приймала. Свідок вказує, що оскільки родинні відносини між сторонами припинені, а також у зв`язку із тим, що позивачам як власникам квартири, через зростання цін стало складно сплачувати комунальні послуги за всіх осіб, які зареєстровані в належній їм квартирі, вони вирішили виписати відповідачів із належної їм квартири. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила суду, що є сусідкою позивачів та мешкає в буд. [ADDRESS] з 1977 року, з позивачем [PERSON] має приятельські відносини, у зв`язку із чим часто буває в неї вдома, зі слів матері позивача [PERSON] - [PERSON] , знає, що в спірній квартирі прописані відповідачі по справі, проте на протязі 2018 року свідок жодного разу не бачила відповідачів в спірній квартирі, також в спірній квартирі відсутні належні відповідачам речі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила суду, що є сусідкою позивачів та мешкає в буд. [ADDRESS] з 1977 року, добре знає сім`ю [PERSON] , а також батька та мати [PERSON] та [PERSON] . Від батьків [PERSON] та [PERSON] свідок знає, що сім`я [PERSON] була прописана в спірній квартирі за для того, щоб як сім`я військовослужбовці після закінчення служби вони мали змогу отримати власне житло. Свідок товаришує з [PERSON] , буває в неї вдома, на протязі 2018 року сім`ю [PERSON] в спірній квартирі свідок не бачила, а також не бачила щоб в квартирі були належні цій родині речі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач по справі [PERSON] пояснив суду, що жодних перешкод проживанню родині [PERSON] у спірній квартирі він та його родина жодним чином не чинили, до смерті матері позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] - [PERSON] , тобто до 2016 року, комунальні послуги за спірну квартиру сплачувала сім`я [PERSON] , після 2016 року сім`я [PERSON] комунальні послуги не сплачували. Свідок вказав, що не мешкав за місцем реєстрації, оскільки проживав у своїх батьків, з 2016 року відносини з сім`єю [PERSON] погіршились і їх сім`я перестала бувати за адресою спірної квартири, також свідок вказав, що ремонт у спірній квартирі не проводив, жодних перешкод в перебуванні за місцем реєстрації йому не чинили Допитана в судовому засіданні в якості свідка відповідач по справі [PERSON] пояснила суду, що на протязі всього часу коли вона та її родина прописані за спірною адресою, жодних перешкод в користуванні спірною квартирою вони сім`ї позивачів не чинили, також свідок вказала, що до 2017 року вона та її родина сплачували комунальні послуги за спірну квартиру, а з 2017 року припинили, оскільки сім`єю [PERSON] були залишені кошти на установку пам`ятника [PERSON] , якій так і не поставлений. Свідок вказала, що за спірною адресою вона та її родина не мешкали, оскільки квартира маленька, проте часто бували та зупинялись, оскільки там мешкала мати свідка та позивача [PERSON] - [PERSON] , після смерті [PERSON] в 2016 році свідок в спірній квартирі не була, наразі свідок та її чоловік [PERSON] мешкають в частині будинку, яка недавно стала належати [PERSON] після смерті батьків. Також свідок повідомила, що ремонт в спірній квартирі свідок та її родина не робили, оскільки з 2007 року там мешкала сім`я [PERSON] Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач по справі [PERSON] пояснив суду, що жодних перешкод проживанню родині [PERSON] у спірній квартирі він та його родина жодним чином не чинили. Стосовно сплати комунальних послуг за спірною адресою свідок вказав, що до смерті бабусі та приблизно ще півроку після її смерті, його родина хоча постійно і проживала в м [ADDRESS] Мерефа, проте сплачувала комунальні послуги за спірну квартиру, проте після того, як родина Олепір вступила у право на спадщину, та його мати відмовилась від своєї частки, його родина перестала сплачувати комунальні послуги за спірну квартиру. Свідок вказав, що його тітка [PERSON] зайняла вказану квартиру, чинила перешкоди в проживанні в ній, проте до поліції свідок з цього приводу не звертався, також свідок вказав, що з 2018 року не сплачує комунальні платежі за адресою місця реєстрації, ремонт у спірній квартирі не робив, на даний час свідок мешкає в квартирі своєї дружини. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. У відповідності\~до ст. 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно зі ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. Аналогічні положення містяться в п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідно до якого власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Статтею 41\~Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзакріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Тобто, за змістом ст.\~319\~ЦК України власник сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved