Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки [PERSON] - [INFO]. Свій позов мотивує тим, що 14.02.2006 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який 01.02.2016 року шлюб між сторонами розірвано, оскільки спільне життя не склалося. У шлюбі народилися син [PERSON] - [INFO] та донька [PERSON] - [INFO], які проживають разом зі ним. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання дитини [PERSON] - [INFO], не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться станом здоров'я дитини, її навчанням, матеріально не підтримує та взагалі не цікавиться її життям. Дитина не пам'ятає з боку матері батьківської уваги та турботи. Всі витрати по утриманню дитини несе він, а тому просить позови задовольнити. У судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні до викладеного у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, а тому згідно ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження, проти чого не заперечив представник позивача. Представник третьої особи- Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, не з'явилася, та про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представник позивача. Третя особа - Печерська районна в м.Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, однак направили лист 08.09.2016 року, з якого видно, що просить суд здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами без участі та присутності представника третьої особи та прийняти рішення в інтересах малолітньої дитини та до якого долучено висновок №105/01-3274/В-12 від 07.09.2016 року, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечив представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлено, що відповідачка є матір'ю [PERSON] - [INFO], що вбачається із свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 21.01.2011 року. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 04.07.2016 року про фактичне місце проживання підтверджено, що дитина [PERSON] - [INFO] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS], який проводить за нею догляд. За вказаною адресою батьком створено всі необхідні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку дитини [PERSON] - [INFO]. Із слів бабусі дітей - [PERSON], матері позивача відомо, що мати дитини востаннє відвідувала дитину приблизно один рік назад. Із акту про фактичне проживання за липень 2016 року ТОВ «Рада 6», вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] тривалий час не проживає. Як вбачається із довідки від Печерського УП ГУНП у місті Києві за № 52/1327-1 від 25.08.2016 р., що гр. [PERSON], 13.07.2015р. о 13.17 год. на автомобільному пункті пропуску «Виноградівка» виїхала за межі України. Станом на 12.08.2016 р. інформація про її повернення на територію України відсутня. Із довідки Медичного Центру «Елітна стоматологія» від 15.07.2016р. містить інформацію про те, що в Медичному Центрі дитина перебувала в супроводі батька -[PERSON]. Оплата за стоматологічні послуги за 2015 -2016 роки була здійснена батьком. Мати [PERSON] медичний заклад не відвідувала, оплату за лікування не проводила. В характеристиці та довідці на дитину від Дитячої академії талантів міститься інформація про те, що [PERSON] як талановиту дитину часто запрошують на фотозйомки до Європи, а у 2016 році дівчинку запросили на практику в дитячу кіно школу в Іспанію. Навчання [PERSON] оплачує батько. Також у характеристиці від ТОВ «Студія сучасних мистецтв «MACK» зазначається, що [PERSON] займається батько, який цікавиться її успіхами та приймає активну участь у її творчому житті. Мама дівчинки жодного разу не з'являлась. Окрім того, в характеристиці з СШ № 89 Печерського району міста Києва міститься інформація про те, що мати дитини до травня 2015 року цікавилась дитиною, а в 2015-2016 навчальному році ситуація змінилась. Мати школу не відвідує, дитиною займається батько, який постійно цікавиться навчанням дитини, її успіхами у школі. Дитину зі школи забирає батько або няня. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. Печерська районна в м.Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування своїм висновком 105/01-3274/В-12 від 07.09.2016 року вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] - [INFO]. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 29.02.2016 року позов [PERSON] задоволено та визначити місце проживання дитини [PERSON] - [INFO] разом із її батьком [PERSON] - [INFO]. Згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст. 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов'язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. У відповідності до ч.2 ст. 12 Конвенції про права дитини та ч. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України думка дитина може бути заслухана судом безпосередньо чи через відповідний орган. Разом з тим, суд приймає до уваги, що між відповідачкою та дитиною до та на час вирішення спору відсутній емоційно-психологічний контакт який повинен бути між матір'ю та донькою, що підтверджується самими поясненнями дитини [PERSON] - [INFO], що підтверджується актом опитування дитини від 04.07.2016 року. Крім цього, суд вважає, що відповідачка свідомо самоусунулася від виховання батьківських обов'язків, не бажає виховувати та утримувати свою дитину, не вживала жодних заходів для виконання таких у будь-який спосіб та не бажає їх виконувати, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини(1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Згідно із ст. 27-1 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен забезпечити захист прав малолітніх або неповнолітніх осіб. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч.2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч.2.ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Згідно ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що і було доказано представником позивача в судовому засіданні, що відповідачка не займається вихованням і утриманням дитини. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що поведінка відповідачки засвідчує, що вона не проявляє до доньки [PERSON] - [INFO] батьківської турботи, хоча має таку можливість, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні доньки, матеріально не підтримує, не цікавляться станом її здоров'я та начинням. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що така поведінка відповідача є достатньою підставою для застосування такої крайньої міри до нього, як позбавлення батьківських прав, а тому слід позов задовольнити, а саме позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] - [INFO]. На підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved