Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 28 грудня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 695979308. 14 липня 2017 року між ТОВ "Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20170714, у відповідності до умов якого ТОВ "Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ "Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до реєстру боржників -Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №20170714 від 14.07.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 38651,82 грн., з яких 19646,77 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,92 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9178,74 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 9823,39 грн. - сума заборгованості за пенею. Відповідач належним чином повідомлявся про заміну кредитора, але належним чином свої зобов"язання за договором не виконує, внаслідок чого станом на 20 липня 2018 року утворилась заборгованість в сумі 38651,82 грн., з яких 19646,77 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,92 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9178,74 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 9823,39 грн. - сума заборгованості за пенею. На неодноразові звернення до відповідача з пропозиціями про добровільне погашення заборгованості, остання не реагує. Тому просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1762,00грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 лютого 2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27 березня 2019 року представник позивача надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та в разі неявки відповідача у судове засідання просив ухвалити рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. 28 грудня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 695979308, за яким останній отримав кредит у розмірі 19646,77 грн. зі сплатою відсотків. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. 14 липня 2017 року між ТОВ "Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20170714, у відповідності до умов якого ТОВ "Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ "Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до реєстру боржників -Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №20170714 від 14.07.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 38651,82 грн., з яких 19646,77 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,92 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9178,74 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 9823,39 грн. - сума заборгованості за пенею. Листом №001835258 від 21 липня 2017 року відповідач повідомлялася про перехід до позивача прав кредитора. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем і перевіреного судом, станом на 20 липня 2017 року заборгованість становить 38651,82 грн., з яких 19646,77 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,92 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9178,74 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 9823,39 грн. - сума заборгованості за пенею. Відповідач належним чином повідомлялася про наявну заборгованості за кредитним договором №695979308 від 28 грудня 2015 року, але належним чином свої зобов"язання за договором не виконує На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами статей 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зіст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується погасити кредит та сплатити відсотки. У відповідності зіст.1049 ЦК України позичальник повинен повернути займодавцю позику (грошові кошти в той же сумі або речі, визначені родовими ознаками, тієї ж кількості, того ж роду та якості, які були передані йому займодавцем) в строк і в порядку, встановленому договором. Згідно положень ст.1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобо'вязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-якій передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставі положень ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'зку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Аналізуючи наведені вище докази та норми закону в їх сукупності, суд доходить до висновку про те, що оскільки відповідачем були порушені його зобов'язання перед позивачем, то з нього на користь позивача підлягає стягненню виникла заборгованість, яка складається з тіла кредиту, відсотків та пені за користування кредитом, штрафу. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 38651,82 грн., з яких 19646,77 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,92 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9178,74 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 9823,39 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно платіжного доручення №6630 від 22 листопада 2018 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн. У відповідності з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача покладаються витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного ст.ст.526,1049,1054,1077,1078,1082 ЦК України,

Outcome: approved