Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Військовий прокурор Київського гарнізону Гладій Є. в інтересах держави, в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] у період з 01.08.2016 року по 26.01.2018 рік навчався в Інституті спеціального зв'язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського». 01.07.2016 року між відповідачем та Інститутом було укладено контракт ,,Про проходження військової служби (навчання) курсантами навчального закладу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України." Наказом начальника Інституту Пучковим О.О. від 26.01.2018 року № 16-ст ,,Про особовий склад" відповідача було звільнено у запас Збройних Сил України за п. 173 Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженого Указом Президента України від 31.07.2015 року № 463 та пунктом ,,е» ч. 8 ст. 26 ЗУ ,,Про військовий обов'язок та військову службу" через службову не відповідність. Остаточний грошовий розрахунок після закінчення навчання в Інституті з відповідачем було проведено по 26.01.2018 року включно. Відповідно до ч.9 ст. 11 ЗУ «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України», курсанти , які звільняються зі служби через службову невідповідність або у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, а також військовослужбовці, які звільняються зі служби із зазначених підстав протягом п'яти років після закінчення вищого навчального закладу, в тому числі вищого військового навчального закладу чи військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, в якому вони навчалися за державним замовленням і після закінчення якого були прийняті на військову службу, відшкодовують центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв'язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Постановою КМУ від 22.07.2016 року № 456 затверджено Порядок та умови відшкодування курсантами та особами начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах. Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з підготовкою та утриманням відповідача і Інституті від 31.01.2018 року № 43, фактичні витрати пов'язані з підготовкою , грошовим, продовольчим, речовим та медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв за період з 01.08.2016 року по 26.01.2018 року становить 197484,46 грн. , з якою відповідач був ознайомлений 26.01.2018 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідач [PERSON] ухвалу суду від 21.06.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовну заяву з додатками не отримав, про що свідчить повернутий конверт за закінченням терміну зберігання. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 01.08.2016 року по 26.01.2018 рік навчався в Інституті спеціального зв'язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського». 01.07.2016 року між відповідачем [PERSON] та Інститутом було підписано Контракт ,,Про проходження військової служби (навчання) курсантами навчального закладу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України." Контракт було укладено на строк навчання з 01.08.2016 року по 31.07.2020 року. Наказом начальника Інституту Пучковим О.О. від 26.01.2018 року № 16-ст ,,Про особовий склад" відповідача було звільнено у запас Збройних Сил України за п. 173 Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженого Указом Президента України від 31.07.2015 року № 463 та пунктом ,,е» ч. 8 ст. 26 ЗУ ,,Про військовий обов'язок та військову службу" через службову не відповідність. Згідно з довідки - розрахунку витрат, пов'язаних з підготовкою та утриманням відповідача в Інституті від 31.01.2018 року № 43, фактичні витрати пов'язані з підготовкою , грошовим, продовольчим, речовим та медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв за період з 01.08.2016 року по 26.01.2018 року склали 197484,46 грн. , з якою відповідач був ознайомлений 26.01.2018 року. Відповідно до аркушу бесіди з відповідачем від 26.01.2018 року [PERSON] був належним чином повідомлений про необхідність сплатити зазначеної суми та взяв на себе зобов'язання добровільно відшкодувати витрати. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.9 ст. 11 ЗУ «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України», курсанти , які звільняються зі служби через службову невідповідність або у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, а також військовослужбовці, які звільняються зі служби із зазначених підстав протягом п'яти років після закінчення вищого навчального закладу, в тому числі вищого військового навчального закладу чи військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, в якому вони навчалися за державним замовленням і після закінчення якого були прийняті на військову службу, відшкодовують центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв'язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно розрахунку наданого позивачем, з яким суд погоджується вбачається, що загальна заборгованість відповідача перед Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України становить 197484,46 грн. Щодо суми таких витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у вищому навчальному закладі, то згідно довідки-розрахунку, що була надана позивачем та яка відповідає зразку та формі Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 31.01.2018 № 43, за період з 01.08.2016 року по 26.01.2018 року становить 197484,46 грн. та складається з: грошове забезпечення - 4339,38 грн., продовольче забезпечення - 42557,55 грн., речове забезпечення - 9555,34 грн.,оплата житлово-комунальних послуг і вартості споживчих енергоносіїв - 7397 грн., підготовка з 01.08.2016 року-31.12.2016 року - 34395,27 грн. та підготовка з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року - 99239,92 грн. Таким чином, підсумовуючи наведене судом вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та про їх задоволення в повному обсязі, зокрема стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у вищому навчальному закладі у розмірі 197484,46 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 2962,27 грн.

Outcome: approved