Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

1.Описова частина Короткий зміст вимог та аргументів учасників справи [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом з вимогами: 1) визнати припиненим договір іпотеки № 014/2061/18/02471, укладений 21.05.2007 року між ВАТ «АКБ «Престиж», який перейменований на ВАТ «Ерсте банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] , предметом якого була однокімнатна квартира за адресою : кв. [ADDRESS] , загальною площею 35,3 кв.м, 2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44060603 від 15.11.2018 року 12:39: 49, [PERSON] , Черкаська філія Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» (номер запису про право власності 28932215), 3)стягнути солідарно з ТОВ "Юрфактор Сервіс", Черкаської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" судові витрати. В обґрунтування вимог вказує, що 21.05.2007 року між її дядьком [PERSON] та ВАТ «АКБ «Престиж», який перейменований на ВАТ «Ерсте банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» був укладений кредитний договір № 014/20161/18/02471, згідно якого банком був наданий кредит в сумі 24\~000 доларів США строком користування до 20.05.2017 року зі сплатою 13,5 % річних. В якості забезпечення кредитного договору між банком та [PERSON] був укладений договір поруки від 21.05.2007р. та між банком та [PERSON] був укладений договір поруки від 06.05.2009р. Крім того, між банком та позивачкою [PERSON] був укладений договір іпотеки № 014/2061/18/02471, предметом якого була однокімнатна квартира за адресою [ADDRESS] , загальною площею 35,3 кв.м., належна позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 29.03.2007р. 02.04.2011р. позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] у позивача народилась дитина [PERSON] , на даний час позивач з членами сім`ї проживають у вказаній квартирі. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 02.03.2015р. за позовом ПА «Фідобанк» стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , заборгованість за кредитним договором № 014/20161/18/02471 в сумі 251746,12 грн., стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/20161/18/02471 в сумі 251746,12 грн. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті позичальника припинена дія кредитного договору № 014/20161/18/02471 від 21.05.2017р. та припинилась дія договору іпотеки з припиненням пов`язаного з нею зобов`язання. 19.06.2018р. між ТОВ «Юрфактор Сервіс» та банком був укладений договір відступлення (купівлі-продаж) права вимоги за кредитним договором, договорами поруки та договором іпотеки № 014/20161/18/02471, вказаний договір відступлення права вимоги був підписаний після припинення кредитного зобов`язання та договору іпотеки. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.11.2018р. державним реєстратором Каленчуком М.А., ЯФ КП «Реєстрація нерухомості», Черкаська обл., зареєстроване право власності ТОВ «Юрфактор Сервіс» на квартиру кв. [ADDRESS] на підставі договору іпотеки № 014/20161/18/02471/1 від 21.05.2007р. без законних підстав. 27.02.2019 року представник відповідача ТОВ «Юрфактор Сервіс» скерував до суду відзив на позовну заяву обґрунтовуючи його тим, що 19.06.2018 року ПАТ «ФІДОБАНК» відповідно до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги відступив шляхом продажу ТОВ «Юрфактор Сервіс» право вимоги банку до [PERSON] за кредитним договором № 014/2061/18/02471 від 21 травня 2007 року, [PERSON] з договором поруки № 014/2061/18/02471/1 від 21.05.2007 року, [PERSON] за договором поруки № 014/2061/18/02471/2 від 06.05.2009 року та [PERSON] за договором іпотеки № 014/2061/18/02471 від 21.05.2007 року. Позивач посилається на те, що основне зобов`язання - кредитний договір припинилося внаслідок смерті боржника [PERSON] , а відповідно припинився договір іпотеки. Також посилалась на те, що вона не погоджувалася забезпечувати виконання зобов`язання новими боржниками, тому відповідно до статті 523 ЦК України договір іпотеки припинений ще й з цієї підстави. Варто зауважити, що зазначені підстави припинення іпотеки є взаємовиключними. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до копії паспорта померлого з 30.11.1991 року він перебував у шлюбі з [PERSON] . [INFO] та [INFO] у них народилися діти - [PERSON] та [PERSON] . Померлий, до моменту смерті, проживав разом з своєю сім`єю, за однією адресою ( [ADDRESS] ). 26.02.2018 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Н.В. з заявою, щодо надання відомостей про звернення спадкоємців [PERSON] з заявою про відкриття спадщини та нотаріусом була надана відповідь, що таке звернення відсутнє, як відсутні і заяви про відмову спадкоємців від її прийняття. Отже наведене дає підстави для висновку, що основне зобов`язання - кредитний договір № 014/2061/18/02471 від 21 травня 2007 року не є припинений, оскільки, зобов`язання померлої особи [PERSON] перейшло в порядку спадкування до спадкоємців, тобто відбулося передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, а тому, іпотека, на момент звернення стягнення, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, була чинною. В позовній заяві позивач, зазначає про необхідність скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, яка проведена суб`єктом державної реєстрації - Черкаською філією Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості», реєстратором - Каленчуком Микитою Андрійовичем. 12.11.2018 року відповідач, на підставі договору іпотеки та в порядку статті 37 Закон про іпотеку звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 35,3 кв.м, житловою площею 17,0 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Право власності було зареєстровано суб`єктом державної реєстрації - Черкаська філія Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 28932215. Відновленням становища, яке існувало до реєстрації права власності за відповідачем на предмет іпотеки, є поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності позивача на об`єкт нерухомості. Скасування рішення про державну реєстрацію прав є свого роду відновлення становища, яке існувала до цього у позивача. Обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності за своєю правовою природою не є спором про відновлення майнових прав позивача, адже таке поновлення не пов`язане з виникненням або припиненням права на цей об`єкт нерухомості, а є наслідком скасування неправомірного, як вважає позивач, рішення реєстратора. Просить суд відмовити в задоволенні позову з приводу вимоги про визнання договору іпотеки припиненим, з приводу вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, дана справа має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, тому просить суд закрити провадження. 21.06.2019\~року представником\~позивача [PERSON] \~подано відповідь\~на відзив,\~обґрунтовуючи його\~тим,\~що з\~приводу посилання\~відповідача не\~те,\~що 26.02.2018\~року відповідач\~звернувся до\~приватного нотаріуса\~Черкаського міського\~нотаріального округу\~Кондакової Н.В.\~з заявою,\~щодо надання\~відомостей про\~звернення спадкоємців\~ [PERSON] \~з заявою\~про відкриття\~спадщини,\~в матеріалах\~справи міститься\~відповідь нотаріуса\~Кондакової Н.В.\~від 26.02.2019\~року та\~інформаційна довідка\~№ 55273547\~від 26.02.2019\~року,\~яку надано\~у зв`язку\~з відкриттям\~спадкової справи,\~тобто,\~нотаріус відкрила\~спадкову справу\~через більш\~ніж півтора\~роки після\~смерті [PERSON] . Відповідач у своєму відзиві вказує на те, що кредитний договір № 014/2061/18/02471 від 21 травня 2007 року не є припиненим, оскільки зобов`язання померлої особи [PERSON] перейшло в порядку спадкування до спадкоємців, тобто відбулася передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, а тому іпотека на момент звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки була чинною та посилається на постанову ВС від 16 травня 2018 року у справі № 645/147/14-ц. Слід зазначити, що у справі № 645/147/14-ц підставою для скасування рішень попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції було те, що судами не було з`ясовано чи відбулася заміна боржника у забезпеченому іпотекою зобов`язанні, чи дає зміст договору іпотеки підстави вважати, що іпотекодавець не погоджувався забезпечувати зобов`язання іншим боржником, і в залежності від встановленого визначитися із наявністю чи відсутністю конкретної правової підстави припинення іпотеки, передбаченої статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 січня 2019 року у справі № 645/147/14-ц зустрічний позов про визнання договору іпотеки припиненим було задоволено частково та визнано припиненою іпотеку. Однією з підстав задоволення позову було те, що договір поруки між позивачем та відповідачем не укладався. Таким чином, іпотекодавцем виступила не належна особа, яка за законом не може бути іпотекодавцем, адже не є майновим поручителем, дана ситуація має місце в даній справі. Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Іпотека, як застава нерухомого майна, за спадкоємця може бути тільки добровільною, в противному випадку після заміни боржника у зобов`язанні раніше існуюча іпотека припиняється. [PERSON] , як боржник за кредитним договором № 014/2061/ 18/02471 від 21 травня 2007 року, помер [INFO] . В матеріалах цивільної справи не містяться докази того, що позивач, як іпотекодавець, надала свою згоду на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 014/2061/18/02471 від 21 травня 2007 року іншим боржником, окрім [PERSON] , який помер [INFO] . Тобто, позовні вимоги стосовно того, що у спірних правовідносинах іпотека є припиненою на підставі ст. 523 Цивільного кодексу України повністю обґрунтовані, оскільки іпотекодавець позивач не погоджувалась забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником, окрім [PERSON] . Твердження відповідача, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за своєю правовою природою не є спором про відновлення майнових прав позивача, адже таке поновлення не пов`язане з виникненням або припиненням права на цей об`єкт нерухомості, а є наслідком скасування неправомірного рішення реєстратора, а тому дана справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства є хибним, оскільки у випадку задоволення позову, визнання договору іпотеки № 014/2061/18/02471 від 21 травня 2007 року припиненим та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Юрфактор сервіс» право власності на даний об`єкт повернеться до позивача. В даній справі вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності є похідними від спору щодо майна, і тому дана вимога повинна розглядатися в цивільному судочинстві. Позивачка та її представник адвокат Попельнюх А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Додатково пояснили, що відповідачем пред`явлено вимоги до спадкоємців позичальника [PERSON] після спливу строків, передбачених ст.1281 ЦК України, а тому на час прийняття спірного рішення іпотечне зобов`язання позивачки було припинене також і з цих підстав. Крім того, вказували, що позивачка іншого житла не має і на її утриманні перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Представник відповідача ТОВ «Юрфактор Сервіс» адвокат Кірса В.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відповіді на відзиві також зазначив, що відповідачем 18.02.2020р. пред`явлено вимоги до спадкоємців позичальника [PERSON] до спливу строків, передбачених ст.1281 ЦК України у редакції згідно з Законом від 03.07.2018р. № 2478-VIII. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. \~ \~ Хід розгляду справи \~ \~ Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 січня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено, накладено\~арешт на\~ квартиру [ADDRESS] , власником якого зареєстрований ТОВ "Юрфактор Сервіс". Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 30 січня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 06 березня 2019 року задоволено заяву про зустрічне забезпечення та визначено позивачу [PERSON] розмір зустрічного забезпечення у сумі 410 000,00 грн. 23 квітня 2019 року постановою Апеляційного суду Черкаської області ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.03.2019 року про застосування зустрічного забезпечення скасовано, відмовлено представнику ТОВ «Юрфактор сервіс» в задоволенні заяви. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 09 липня 2019 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів та закрито підготовче провадження. \~ \~ \~ 2.Мотивувальна частина \~ \~ \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом Судом\~встановлено, що між ВАТ АКБ "Престиж", який змінив найменування на ПАТ "Ерсте Банк", правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/2061/18/02471 від 21.05.2007 року, згідно з умовами якого відповідачу був виданий кредит в сумі 24000 дол.США строком користування до 20 травня 2017 року, зі сплатою 13,5%. В забезпечення повернення кредиту між кредитодавцем та [PERSON] , а також між кредитодавцем та [PERSON] були укладені договори поруки, згідно з умовами яких поручителі зобов`язались нести солідарну відповідальність по кредитних зобов`язаннях позичальника. Крім того, 21 травня 2007 року № 014/2061/18/02471 укладено договір іпотеки між ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Престиж», який перейменований на ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] . Згідно з п.1.1. даного договору, даний договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 014/2061/18/02471 від 21.05.2007 року, укладеного між іпотеко держателем та [PERSON] , а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому (надалі Кредитний договір), за умовами якого іпотекодержатель зобов`язується перед позичальником надати йому кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування, в сумі 24\~000 дол. США, а позичальник, в свою чергу зобов`язується повернути цей кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених Кредитним договором, а також виконати інші умови Кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Кредитного договору. Відповідно п.1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: однокімнатна квартира, загальною площею 35,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] (далі- предмет іпотеки), та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.03.2007 року, виданого Соснівським райвиконкомом м. Черкаси. Згідно з п.1.3 договору іпотеки, заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 156700 грн. Відповідно до п.8.5 договору іпотеки, ця іпотека зберігає силу у випадку, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення позичальником боргу за кредитним договором на іншу особу. Відступлення прав за цим договором здійснюється іпотекодержателем без необхідності отримати згоди іпотекодавця, за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за кредитним договором. Відступлення прав іпотекодержателем за цим договором здійснюється за правочином про відтуплення прав, який підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку (якщо така реєстрація була проведена). Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити іпотекодавця про відступлення прав за цим договором і права вимоги за кредитним договором. Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору іпотеки № 014/2061/18/02471 від 21 травня 2007 року укладеної між ПАТ «Ерсте Банк», що є правонаступником щодо прав та зобов`язання ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] викладено п. 1 викласти пункти 1.1. та 1.7 розділу 1 Договору іпотеки «предмет договору» в наступній редакції: 1.1 Цей Договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 014/2061/18/02471 від 21 травня 2007 року, укладеного між іпотекодержателем та [PERSON] (далі іменується як «Позичальник»), а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому (надалі-Кредитний договір), за умовами якого іпотекодержатель зобов`язується перед Позичальником, надати йому кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування, в сумі 24\~000, 00 (Двадцять чотири тисячі) доларів США, на строк до 20 травня 2018 року (включно), а Позичальник, в свою чергу зобов`язується повернути цей кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штраф), в розмірі, строки та у випадках передбачених Кредитним договором, а також виконати інші умови Кредитного договору та у випадках передбачених Кредитним договором, а також виконати інші умови Кредитного договору та відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Кредитного договору. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 02 березня 2015 року, яке набрало законної сили 16.11.2015р., стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Фідобанк заборгованість за кредитним договором №014/2061/18/02471 від 21.05.2007року в сумі 251746,12грн. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Фідобанк заборгованість за кредитним договором №014/2061/18/02471 від 21.05.2007року в сумі 251746,12грн. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 15.04.2013р. в зв`язку з виникненням простроченої заборгованості [PERSON] за кредитним договором №014/2061/18/02471 від 21.05.2007року на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України та пунктів 5.5 та 6.5 кредитного договору щодо права кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту у випадку порушення умов кредитування позичальником, на адресу позичальника та поручителів кредитодавцем направлено вимогу дострокового повернення кредиту та оплати заборгованості за кредитним договором на загальну суму 17 245,42 доларів США, що еквівалетно 137 842, 64 грн. у 30-денний строк, яка залишена без виконання та станом на 01.08.2014р. заборгованість позичальника за кредитним договором №014/2061/18/02471 від 21.05.2007року складала 251746,12грн., яка складається з заборгованості за кредитом 184141,69 грн. як еквівалент 14 904,37 доларів США, заборгованості по відсоткам 55359,12 грн. як еквівалент 4480,75 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту 6760,27грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 5485,04 грн. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис 1958. Згідно з договором відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги 19.06.2018 року ПАТ «ФІДОБАНК», який є правонаступником ВАТ «АКБ «Престиж» відступив право вимоги ТОВ «Юрфактор Сервіс». Відповідно до п. 4 даного договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти в сумі 103\~174,05 грн. без ПДВ, надалі за текстом Ціна відступлення, сплачені Новим кредитором Банку до моменту укладення цього Договору на підставі протоколу, складеного за результатам відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор, але не пізніше 20 (двадцяти)робочих днів із дати складання такого протоколу. Відповідно до Додатку до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 19.06.2018 року реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами кредитний договір № 014/2061/18/02471 від 21.05.2008 р., договір поруки № 014/2061/18/02471/1 від 21.05.2008 року, договір поруки № 014/2061/18/02471/2 від 06.05.2009 року, договір іпотеки № 014/2061/18/02471 від 21.05.2018 року. \~ \~ \~ \~Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.11.2018р. державним реєстратором Каленчуком М.А., ЯФ КП «Реєстрація нерухомості», Черкаська обл., зареєстроване право власності ТОВ «Юрфактор Сервіс» на квартиру кв. [ADDRESS] на підставі договору іпотеки № 014/20161/18/02471/1 від 21.05.2007р. Відповідно до відповіді від 26.02.2019 року № 107/01-16 приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Нелі Володимирівни, що за даними спадкового реєстру, інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня. Згідно з наданої інформації довідки зі Спадкового реєстру № 55273547 у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно з довідкою Управління з питань державної реєстрації від 02.08.2019 року № 16516-01-21 до наявної адресної картки особи, станом на 14.07.2017 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] - дружина (шлюб з [PERSON] зареєстрований 30.11.1991р. відділом ЗАГСу м.Черкаси), [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] - син. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~та\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). \~\~\~\~\~\~ ЦПК України встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та житлових правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19). Критеріями відмежування\~справ цивільної\~юрисдикції від\~інших є,\~по-перше,\~наявність у\~них спору\~про право,\~яке має\~існувати на\~час звернення\~до суду,\~а,\~по-друге,\~суб`єктний\~склад такого\~спору,\~в якому\~однією зі\~сторін є,\~як правило,\~фізична особа. Тому, вирішуючи питання про юрисдикцію суду, необхідно, насамперед, з`ясувати характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа. Спір за позовом виник з приводу реалізації відповідачем як іпотекодержателем прав на предмет іпотеки та реєстрації за ним права власності на нього. Отже, спірні правовідносини пов`язані з виконанням договору іпотеки. А тому суд вважає, що спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.\~\~ Аналогічні висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 826/14433/16 (К/9901/7474/18), від 11 квітня 2018 року у справі № 826/366/16, від 11 квітня 2018 року у справі № 554/14813/15-ц. Згідно з\~частиною першою\~статті 33\~Закону України\~«Про іпотеку»\~у разіневиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Частиною першої статті 10 Закону визначено, що державним реєстратором є, окрім інших, нотаріус. Згідно з\~частиноютретьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права й обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (частина перша статті 1282 ЦК України). Якщо спадкодавецьбув позичальником за кредитним договором, після його смерті відбувається заміна позичальника за кредитним договором на спадкоємців, які прийняли у спадщину спадкове майно. Такі спадкоємці за визначених у законодавстві умов надалі несуть відповідальність за кредитним договором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника. Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (частина перша статті 11 цього Закону). \~\~\~\~\~\~ Порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (частина перша статті 523 ЦК України). Отже, системний аналіз вищевказаних норм законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок майнового поручителя за договором іпотеки може бути повністю припиненим з підстави, визначеної частиною першою статті 523 ЦК України, у випадку, коли спадкоємцем після смерті позичальника, а отже, і новим боржником за кредитним договором, є інша особа, ніж цей майновий поручитель, і якщо останній не давав згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником. Суд бере до уваги правовий висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц, провадження № 14-49цс19, що зобов`язання особи як майнового поручителя за договором іпотеки може бути повністю припиненим з підстави, визначеної частиною першою статті 523 ЦК України, у випадку, коли спадкоємцем після смерті позичальника, а отже, і новим боржником за кредитним договором, є інша особа, ніж цей майновий поручитель, і якщо останній не давав згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником. Судом встановлено, що позивачка як майновий поручитель не є спадкоємцем [PERSON] , що прийняла спадщину від померлого. Такими спадкоємцями є дружина та діти померлого- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які на момент його смерті проживали з спадкодавцем та упродовж шести місяців з моменту відкриття спадщини не заявили про відмову від неї, що підтверджується листом приватного нотаріуса Кондакової Н.В. від 26.02.2019р. про відсутність у Спадковому реєстрі інформації про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] та довідкою Управління з питань державної реєстрації від 02.08.2019 року № 16516-01-21 про склад сім`ї спадкодавця на час відкрит тя спадщини. Отже, новими боржниками за кредитним договором № 014/20161/18/02471 від 21.05.2017р. є інші особи, ніж майновий поручитель [PERSON] і вона не давала згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новими боржниками. З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини, зобов`язання [PERSON] за договором іпотеки припинилися відповідно до статті 523 ЦК України з моменту прийняття спадщини спадкоємцями померлого [PERSON] , яка відкрилась [INFO] і тому на момент прийняття спірного рішення 15.11.2018 року були відсутні законні підстави для звернення стягнення на належну позивачці квартиру за кредитними зобов`язаннями за кредитним договором № 014/20161/18/02471 від 21.05.2017р. Що стосується пункту 8.5 договору іпотеки, яким передбачено, що іпотека зберігає силу у випадку, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення позичальником боргу за кредитним договором на іншу особу, у даному договрві не міститься погодження його сторонами надання згоди позивачкою як майновим поручителем згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання спадкоємцями боржника. Крім того, суд також враховує, що \~ кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частини друга та третя статті 1281 ЦК України у редакції, чинній час відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] ) Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги (частина четверта вказаної статті). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц зазначала, що стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємців, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Відтак, сплив строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців, визначених статтею 1281\~ЦК України має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права). Відповідно до статті 598\~ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Суд виходить з того, що за недоведеністю факту повідомлення спадкоємцями позичальника [PERSON] кредитодавця про відкриття спадщини, останній не знав і не міг знати про відкриття спадщини, а тому мав право пред`явити вимоги до спадкоємців протягом одного року від настання строку вимоги (частини друга та третя статті 1281 ЦК України у редакції, чинній час відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] ). Оскільки право вимоги за кредитним договором наступило до відкриття спадщини [INFO] , внаслідок пред`явлення кредитодавцем вимоги дострокового повернення кредиту та стягненя заборгованості за кредитним договором рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 02 березня 2015 року, кредитором спадкодавця могла бути пред`явлена вимога до спадкоємців протягом року від моменту відкриття спадщини 14 липня 2017р., тобто до 14 липня 2018 року, однак таку вимогу відповідач пред`явив тільки 18 лютого 2020 року, після прийняття спірного рішення в порядку звернення стягненя на предмет іпотеки. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, а також припинення таких зобов`язань. Таким чином, судом встановлено, що безпосередньо до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які згідно зі статтею 1282\~ЦК України за наявності визначених законом умов мали нести відповідальність у межах вартості одержаного у спадщину майна, відповідач та та його правонаступник як кредитори вимоги своєчасно належним чином не пред`явили, а тому відповідно до статей 548, 593 ЦК України на момент прийняття спірного рішення в порядку звернення стягненя на предмет іпотеки відповідач втратив одночасно і право вимоги за договором іпотеки. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки реалізація прав відповідача ТОВ "Юрфактор Сервіс" на звернення стягнення на предмет іпотеки відбулась без законних для цього підстав, цим порушені права та законні інетереси позивачки, які підлягають до поновлення, позов підлягає до задоволення в частині вимог до ТОВ "Юрфактор Сервіс" про визнання договору іпотеки припиненим та скасування рішення про державну реєстрацію прав. В частині позовних вимог до нотаріуса позов не підлягає до задоволення, оскільки належним відповідачем у даних спірних правовідновинах є саме іпотекодержатель, який звернувся до суб`єкта державної реєстрації без законних підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки. При зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір 1536,80 грн., тому на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ "Юрфактор Сервіс" на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. пропороційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved