Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед товариством «Фінансова компанія «Народна позика» за Кредитним договором № 0106001/000-КФК/13 від 01 червня 2013 року в сумі 1 363 160,20 (один мільйон триста шістдесят одна тисяча сто шістдесят гривень 20 копійок) (з них: 1 089 800,00 грн. - заборгованість по тілу кредита; 271 360,20 грн. - заборгованість по процентам) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартира [ADDRESS], площею 34.8 кв. м., що належить на праві власності [PERSON] (ідентифікаційний номер : [NUMBER]; адреса: [ADDRESS]) шляхом визнання права власності на зазначене майно за Товариством «Фінансова компанія «Народна позика» (ідентифікаційний код юридичної особи: 36927264; адреса: м. Київ, Бассарабська площа, буд. 5) за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб»єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, а саме: 773500,00 грн. (сімсот сімдесят три тисячі п'ятсот гривень 00 копійок). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 червня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» (Позивач/Фінансова установа) та [PERSON] (Позичальник/Відповідач-2) було укладено Кредитний договір № 0106001/000-КФК/13, за умовами якого позивач надав відповідачу 2 кредит у формі відзивної поновлювальної кредитної лінії на загальну суму 1 100 000,00 грн. на споживчі цілі, строком з 4 червня 2013 року по 4 червня 2016 року, під 36% річних. Зазначає, що з метою забезпечення виконання Кредитного договору № 0106001/000-КФК/13 від 1 червня 2013 року, між сторонами, 31 липня 2015 року було укладено Договір Іпотеки, де Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанова компанія «Народна позика» виступає як Іпотекодержатель а Іпотекодавцем виступає - [PERSON] (Відповідач- 1). Предметом Договору Іпотеки згідно з п. 1.2. Договору Іпотеки є передання в іпотеку Іпотекодержателю наступного нерухомого майна: квартира [ADDRESS], площею 34.8 кв. м., що належить на праві власності [PERSON] (надалі - «Предмет іпотеки»). Позивач вказує, що він свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу 2 кредит в розмірі 1 100 000,00 грн. Однак, в порушення умов кредитного договору в частині обов'язку забезпечувати погашення грошових зобов'язань відповідач 2 належним чином не виконав, в зв'язку з чим у нього виникло прострочене зобов'язання з погашення кредиту: 1 089 800,00 грн. - заборгованість по тілу кредита; 271 360,20 грн. - заборгованість по процентам. Позивач зауважує, що ним було здійснено оцінку майна, про що складено Звіт про оцінку майна № 1, ідентифікатор за базою ФДМУ 605356_28072015_1. Об'єкт оцінки: однокімнатна квартира, загальною площею 34,8 кв. м. за адресою: [ADDRESS], яка є предметом іпотеки. За результатами оцінки ринкова вартість об'єкта складає 773 500,00 грн., що і являється початковою ціною предмета іпотеки, на підставі чого і було сформовано ціну позову. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. 13.11.2015 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 03.02.2016 року представником позивача в порядку ст. 31 ЦПК України була подана заява в якій просив суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед товариством «Фінансова компанія «Народна позика» за Кредитним договором № 0106001/000-КФК/13 від 01 червня 2013 року в сумі 1 363 160,20 грн. (з них: 1 089 800,00 грн. - заборгованість по тілу кредита; 271 360,20 грн. - заборгованість по процентам) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартира [ADDRESS], площею 34.8 кв. м., що належить на праві власності [PERSON] (ідентифікаційний номер : [NUMBER]; адреса: [ADDRESS]) та встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, з початкової ціною 773500 грн. 04.02.2016 року представник позивача в судовому засіданні, заявлений позов підтримав та просив суд позовні вимоги задовольнити враховуючи подану заяву в порядку ст. 31 ЦПК України. 04.02.2016 року представник відповідача 1 в судовому засіданні позов визнав, просив суд його задовольнити в повному обсязі. 04.02.2016 року представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, 22.12.2015 року в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечував. Суд, відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів та за відсутності представника відповідача 2. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача 1, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 червня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» (Позивач/Фінансова установа) та [PERSON] (Позичальник/Відповідач-2) було укладено Кредитний договір № 0106001/000-КФК/13, за умовами якого позивач надав відповідачу 2 кредит у формі відзивної поновлювальної кредитної лінії на загальну суму 1 100 000,00 грн. на споживчі цілі, строком з 4 червня 2013 року по 4 червня 2016 року, під 36% річних. З метою забезпечення виконання Кредитного договору № 0106001/000-КФК/13 від 1 червня 2013 року, між сторонами, 31 липня 2015 року було укладено Договір Іпотеки, де Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанова компанія «Народна позика» виступає як Іпотекодержатель а Іпотекодавцем виступає - [PERSON] (Відповідач- 1). В свою чергу, предметом Договору Іпотеки згідно з п. 1.2. Договору Іпотеки є передання в іпотеку Іпотекодержателю наступного нерухомого майна: квартира [ADDRESS], площею 34.8 кв. м., що належить на праві власності [PERSON] (надалі - «Предмет іпотеки»). Загальна заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становить 773500,00 грн. (п.2.1 Договору іпотеки). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу 2 кредит в розмірі 1 100 000,00 грн. Однак, в порушення умов кредитного договору в частині обов'язку забезпечувати погашення грошових зобов'язань відповідач 2 належним чином не виконав, в зв'язку з чим у нього виникло прострочене зобов'язання з погашення кредиту: 1 089 800,00 грн. - заборгованість по тілу кредита; 271 360,20 грн. - заборгованість по процентам. Отже, факт наявності заборгованості у відповідача 2 перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем 2 не спростований тому позовні вимоги щодо стягнення боргу: 1 089 800,00 грн. - заборгованість по тілу кредита; 271 360,20 грн. - заборгованість по процентам, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають до стягненню. Частиною 1 ст.546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України). Особливості обсягу вимог іпотекодержателя, які задовольняються за рахунок предмета іпотеки, визначаються Законом "Про іпотеку". За змістом частини 1 статті 583 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 11 Закону України "Про іпотеку", заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). При цьому застава (іпотека) завжди є забезпеченням певного узгодженого із заставодавцем (іпотекодавцем) зобов'язання. Законодавством розрізняється застава (іпотека), надана боржником та застава (іпотека), надана третьою особою (майновим поручителем). Згідно із ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Пунктом 5.1. Договору іпотеки сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов Основного договору іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за Основним договором шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення мають місце в ст. 33 Закону України «Про іпотеки». А отже, позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки і пред'явлення позову про звернення стягнення є обґрунтованим. Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Із наведеної правової норми, що містить вимоги до змісту судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, вбачається, що окрім іншого, у судовому рішенні має бути зазначено початкову ціну продажу предмету іпотеки в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Разом з тим, згідно з частиною 6 статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. За таких обставин, судом приймається, як належний доказ ринкової вартості об'єкта іпотеки, наявний в матеріалах справи Звіт про оцінку майна № 1, ідентифікатор за базою ФДМУ 605356_28072015_1, відповідно до якого вартість об'єкта іпотеки складає 773 500,00 грн. Разом з цим, судом враховано, що відповідачем 1 визнано позов, а відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved