Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач КП "Харківські теплові мережі" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів, [PERSON], [PERSON], [PERSON], в солідарному порядку заборгованості за надані послуги з теплопостачання та підігрів води у сумі 12793 грн. 20 коп. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], є споживачем послуг опалення та підігріву води для потреб. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.09.2001р. по 31.03.2013 року у сумі 12793 грн. 20 коп., що є порушенням вимог п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги", № 1875-IV від 24.06.2004 р., п.18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив поновити строк позовної давності з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, тобто з 20.05.2013р. (з моменту сдачі заяви про видачу судового наказу на пошту). Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судовому засіданні та у поданих запереченнях просили суд в задоволені позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень посилались у відповідача відсутні укладеного письмового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води , неправильний розрахунок заборгованості, оскільки позивачем при розрахунку наданих послуг не вірно рахується загальна площа будинку, від якої залежить остаточна сума за теплопостачання. Також не враховується 50% пільга [PERSON],передбачена ст. 22 ЗУ «Про міліцію», яка розповсюджується на його синів - [PERSON] та [PERSON] Крім того, відповідачі просили застосувати трирічний строк позовної давності. Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що відповідачі є власниками [ADDRESS] та зареєстровані за зазначеною адресою, крім того є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву води, які надаються КП "ХТМ". Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого постачання гарячої води, централізоване опалення віднесені до комунальних. Пункт 5 ч. З ст. 20 Закону встановлено обов'язок споживачів оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.5 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV від 06.06.2004 року та п.п.18,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за жилого-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання. Згідно наданих документів у будинку в якому мешкають відповідачі встановлений з 28.01.2002р. прилад обліку теплової енергії. Відповідно до п. 12 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення » затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 01.07.2005р. у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об'єму) квартири». Згідно з п. 2 Правил опалювальна площа (об'єм) будинку - загальна площа (об'єм) приміщень будинку, в тому числі у разі опалення площа (об'єм) сходових кліток, ліфтових та інших шахт. Таким чином, при розрахунку спожитого опалення, враховується опалювальна площа, а не загальна площа будинку, тому посилання відповідачів на зменшення позивачем загальної площі будинку при розрахунку здійсненого опалення, судом не приймається. Згідно актів сезонного включення та відключення теплової енергії у будинку, [ADDRESS], опалювальна площа усього будинку змінювалась, у зв'язку із перерахунком опалювальної площі окремих квартир №№ 28, 5,108, відповідно до наданих технічних паспортів. Згідно ч.1 ст. 19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Оскільки в даному випадку законом не встановлена обов'язкова письмова форма договору з опалення та постачання гарячої води, а дії сторін, а саме : надання послуг позивачем з опалення, постачання гарячої води та згода на отримання таких послуг відповідачами, а також часткова сплата таких послуг, свідчить про вчинення правочину з надання послуг. Крім того, згідно Правил відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 N 4, відключення окремих житлових квартир у багатоповерховому будинку від мереж централізованого опалення не допускається. Тому бажання відповідачів у відмові від надання послуг позивачем, є безпідставним та не звільняє їх від сплати за вже отримані послуги. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, які надані позивачем, у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.09.2001р. по 31.03.2013р. в сумі 12793 грн.20 коп., яка підтверджується матеріалами справи. Посилання відповідачів на невірне нарахування за спожиті послуги, судом не приймається виходячи з наступного. Згідно із частиною четвертою статті 22 Закону України "Про міліцію" працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом . Відповідач - [PERSON], як пенсіонер МВС має пільгу встановлену ст. 22 Закону на оплату комунальних послуг, що підтверджується довідкою УМВС України в Харківській області та не заперечується позивачем. Рішенням Конституційного суду України від 3 червня 1999 року справа N 1-8/99, визначено, що до кола членів сім'ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони належать його(її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми синами пільговика - [PERSON], що сторонами не оспорюється. Разом з тим, згідно ч.5 ст. 51 БК України при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім'ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним. Відповідно до ч.2 ст. 4 БК України якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу. Згідно зі статтею 5 цього Закон України "Про державні соціальні гарантії та державні соціальні стандарти" державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України. На підставі нормативів споживання визначають нормативи фінансового забезпечення державних соціальних гарантій та здійснюється їх фінансування (стаття 21 Закону № 2017-III, стаття 102 Бюджетного кодексу України, Постанова № 256). Відповідно до статті 95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами; виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків; держава прагне до збалансованості бюджету України. У Рішенні від 27 листопада 2008 року № 26-рп/2008 Конституційний Суд України вказав, що положення частини третьої статті 95 Конституції України щодо прагнення держави до збалансованості бюджету України у системному зв'язку з положеннями частини другої цієї статті, статті 46 Конституції України треба розуміти як намагання держави при визначенні законом про Державний бюджет України доходів і видатків та прийнятті законів, інших нормативно-правових актів, які можуть вплинути на доходну та видаткову частини бюджету, дотримуватися рівномірного співвідношення між ними. З огляду на зазначене Конституцій Суд України в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 визнав принцип збалансованості бюджету як один із визначальних поряд з принципами справедливості та пропорційності (розмірності) у діяльності органів державної влади, зокрема, в процесі підготовки, прийняття та виконання державного бюджету на поточний рік. Пунктом 11 частини першої статті 40 Бюджетного кодексу України встановлено, що предметом регулювання закону про Державний бюджет України є додаткові положення, що регламентують процес виконання бюджету. Щорічними законами України про Державний бюджет України на 2010, 2011 роки передбачалося, зокрема, забезпечення пільг на оплату послуг теплопостачання, водопостачання працівникам міліції та ветеранам органів внутрішніх справ за рахунок субвенції (міжбюджетні трансферти для використання на певну мету в порядку, визначеному органом, який прийняв рішення про надання субвенції) з державного бюджету місцевим бюджетам; перерахування субвенції з державного бюджету здійснюється в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України за рахунок відповідних надходжень до бюджету. Законами про Державний бюджет України на 2012 - 2013 роки передбачено, що норми й положення статті 22 Закону України «Про міліцію» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік. Таким чином, розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави та повинні надаватися в порядку й розмірах, передбачених відповідними нормативними актами - законами України «Про Державний бюджет» і постановами Кабінету Міністрів України. Норми споживання житлово-комунальних послуг, у межах яких надаються пільги на їх оплату, у тому числі обсяги пільгового споживання теплопостачання, установлені постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1996 року № 879 "Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати" (зі змінами) (далі - Постанова № 879). Згідно п.г ст.1 Постанови встановлено, що громадянам, які відповідно до законодавства мають пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг, з 1 серпня 1996 р. зазначені пільги надаються в межах таких норм: плати за користування тепловою енергією для опалення житла - 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу і додатково 10,5 кв. метрів на сім'ю. Виходячи з наведеного в даному випадку пільга, передбачена ст. 22 ЗУ «Про міліцію», надається лише [PERSON]., в межах визначених Постановою КМУ №879, що і здійснено позивачем, згідно наданого рахунку. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі зробленою до винесення ним рішення. Строк позовної давності до виниклих між сторонами правовідносин підлягає застосуванню, оскільки представник відповідача у своїх запереченням зазначив на необґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості поза межами позовної давності.. Судом встановлено, що 20.05.2013р. позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів на користь КП "ХТМ" заборгованості за послуги теплопостачання, 31.05.2013 року Київським районним судом м. Харкова по вищезазначеній справі було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання на користь КП "ХТМ" . 27.06.2013 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова зазначений судовий наказ було скасовано, оскільки вбачався спір про право. 29.10.2013року. позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання , тому суд вважає поважною причину пропуску позивачем строку позовної давності та вважає, що порушене право позивача підлягає захисту з травня 2010 року по березень 2013 року (включно). У зв"язку з чим суд стягує з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за період з 01.05.2010 року по 31.03.2013року в сумі 4579,40 грн., у стягненні заборгованості за період з 01.09.2001р.по 30.04.2010р. в сумі 8213,80 грн., суд вважає за необхідним відмовити у зв"язку із застосуванням строку позовної давності. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, через що суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в загальній сумі 229 грн.40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial