Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

07.05.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки в зв"язку з продовженням навчання у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася [INFO] року в м. Надвірна Івано-Франківської області. Її батьками є [PERSON], [INFO] та відповідач по справі [PERSON], [INFO]. Її батьки зареєстрували шлюб 28.12.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 157. Крім неї, у шлюбі у них народилася ще одна дочка [PERSON], [INFO] року, яка на даний час є неповнолітньою. Шлюб, укладений між її батьками, розірвано рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.08.2013 року. При цьому неповнолітні діти від шлюбу були залишені проживати з матір"ю [PERSON] Оскільки батько [PERSON] не надавав матеріальної допомоги матері [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.07.2014 року з нього в користь останньої на її з сестрою утримання стягувалися аліменти в твердій грошовій сумі по 510 гривень щомісячно на кожну дитину. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.03.2018 року розмір аліментів, що стягувалися з [PERSON] в користь [PERSON], збільшено з 510 гривень до 1200 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Їй [INFO] року виповнилося 18 років, а тому присуджені судом аліменти з її батька в користь матері на її утримання припинились. На даний час вона навчається в Львівській національній академії мистецтв і є студенткою першого курсу денної форми навчання кафедри "Дизайн середовища" факультету дизайну. Термін її навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. У зв»язку з навчанням вона не може влаштуватися на роботу, тому її матеріальне становище є складним. Її мати, [PERSON] немає постійного місця роботи, перебивається тимчасовими заробітками. Зазначає, що її батько - відповідач [PERSON] матеріально забезпечена людина, має свій бізнес і зареєстрований в Надвірнянській ОДПІ в якості підприємця, матеріальної допомоги їй не надає. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2021 року, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років, а також стягнути з відповідача в її користь 1000 грн. судових витрат. Її представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення повісток. Про причини неявки відповідач суд не повідомив. Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди сторони представника позивача, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі [PERSON], [INFO] являється дочкою відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого додана до матеріалів справи. Шлюб, укладений між батьками позивача, розірвано рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.08.2013 року. На даний час позивач навчається в Львівській національній академії мистецтв і є студенткою першого курсу денної форми навчання кафедри "Дизайн середовища" факультету дизайну. Термін її навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. У зв»язку з навчанням вона не має змоги працевлаштуватись, тому потребує матеріальної допомоги. Її мати, [PERSON] офіційно ніде не працює, через це не має матеріальної можливості повністю забезпечити свою дочку - позивача [PERSON] коштами на період навчального процесу в м. Львів. Як достовірно перевірено в судовому засіданні, відповідач по справі [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець. Дана обставина підтверджується листом Надвірнянської ОДПІ від 13.08.2018 р. за № 5530/10, копія якого долучена до матеріалів справи. Матеріальної допомоги на навчання дочки [PERSON], як вбачається з пояснень представника позивача, відповідач не надає. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України (статті 198 - 201). Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України. А тому, оцінюючи всі наявні докази, матеріальний стан дитини та платника аліментів, а також вік та стан здоров'я останнього, суд вважає, що він взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], до 30.06.2021 року, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 гривень щомісячно. Крім того, згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача 1000 грн. судових витрат по справі та судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави. На підставі ст. ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved