Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

У липні 2014 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд задовольнити позовні вимоги, якими стягнути із ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 7266 грн. 46 коп., матеріальні збитки у розмірі 700 грн. 00 коп.; стягнути із ФОП "[PERSON]" на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 25205 грн. 62 коп та франшизу у розмірі 1000 грн. 00 коп. та з ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія", ФОП "[PERSON]" понесені позивачем судові витрати у розмірі 341 грн. 73 коп., оргументуючи тим, що 04.09.2013 р. приблизно о 13 год. 10 хв. по вул. Чадаєва, 2-Б у м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-3307, д.н.з. [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці маневру, що виконувався, не звернувся на допомогу до стороніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем BMW-X5, д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів, після чого [PERSON] самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. 23.09.2013 р. на [PERSON] складено два протоколи про адміністративні правопорушення, один з яких за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, передбачене ст. 124 КУпАП, другий за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.10.2013 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Оскільки транспортний засіб винуватця ДТП був забезпечений Полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, я 25.09.2013 р. звернувся із заявою про ДТП до страхової компанії, з метою фіксації страхового випадку та отримання відшкодування за спричинену шкоду транспортному засобу. Після проведення оцінки відповідачем, розмір пошкодження складає 10430 грн. 13 коп. Вказана сума не влаштувала позивача і на його прохання про перегляд суми відшкодування відповідач відмовив, а на письмове звернення відповіді не направив. 28.02.2014 р. відповідачем перераховано суму матеріального відшкодування у розмірі 7965 грн. 85 коп. Маючи на меті встановити справжню суму, що підлягає виплаті страховою компанією, позивачем замовлено із власної ініціативи і за власни кошти автотоварознавче дослідження колісного транспортного засобу, вартість пошкодження складає 20290 грн. 38 грн., яку позивач бажає стягнути із ФОП "[PERSON]", оскільки винуватець ДТП керував транспортним засобом у комерційних цілях згідно договіру підряду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовим повідомленням, надіславши до суду заперечення проти позову. Представник відповідача ФОП "[PERSON]" у судових засіданнях проти позовних вимог заперечувала, пояснивши, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'являвся, повідомлявся належним чином, зворотні повідомлення у матеріалах справи є в наявності. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 04.09.2013 р. приблизно о 13 год. 10 хв. по вул. Чадаєва, 2-Б у м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-3307, д.н.з. [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці маневру, що виконувався, не звернувся на допомогу до стороніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем BMW-X5, д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів, після чого [PERSON] самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 7). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.10.2013 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення (а.с. 10). Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 28.07.2013 р. між ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" та власником транспортного засобу "ГАЗ-3307", д.н.з. [NUMBER] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що посвідчується полісом №АС/6107093 (а.с. 53). Згідно ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV від 01.07.2004 р. обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 25.09.2013 р. звернувся із заявою про ДТП до страхової компанії, з метою фіксації страхового випадку та отримання відшкодування за спричинену шкоду транспортному засобу (а.с. 54). На виконання вимог п. 34. 2. ст. 34 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 29.10.2013 р. ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" направило експерта для огляду пошкодженого транспортного засобу позивача та визначення розміру збитків, про що складено протокол огляду транспортного засобу №1707 із зазначенням переліку можливих прихованих пошкоджень (а.с. 56, 61). 08.11.2013 р. експертом складено звіт з оцінки транспортного засобу "BMW-X5", д.н.з. [NUMBER] . Згідно звіту про визначення матеріального збитку, завданого власнику дорожнього транспортного засобу вартість відновлювального ремонту становить 10430 грн. 13 коп., серед яких 1424 грн. 25 коп. сума податку на додану вартість (а.с.56-60). Із відповіді ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" за №2740 від 02.04.2014 р. вбачається, що позивач просив повторного перегляду раніше прийнятого рішення АТ "УОСК" щодо суми відшкодування, якою йому було відмовлено (а.с. 40). З метою вирішення питання щодо відшкодування заподіяної реальної матеріальної шкоди позивач звернувся до незалежного оцінювача ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт", згідно звіту №С14-126 від 17.03.2014 р. "Про визначення вартості матеріального збиту автомобілю" вартість матеріального збитку складає 20290 грн. 38 коп. (а.с. 4-16). За проведення вказаної вище оцінки завданого збитку позивачем було сплачено 700 грн. 00 коп. (а.с.26). Згідно Інструкції "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" спеціалістом відповідачу АТ "УОСК" запропоновано бути присутнім при огляді автомобіля позивача, але відповідач не з'явився та заяви про проведення огляду без його присутності не надсилав (а.с. 22-25). Згідно із ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені договором страхування перед позивачем. За даним полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Даним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль ГАЗ-3307, д.н.з. [NUMBER] та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50000 грн. 00 коп., а франшиза дорівнює 1000 грн. 00 коп. за договором АС/6107093 (а.с. 53). Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. За таких обставин, суд вважає доведеним позивачем завданий йому розмір матеріального збитку, який відповідно до звіту №С14-126 від 17.03.2014 р. "Про визначення вартості матеріального збиту автомобілю" вартість матеріального збитку складає 20290 грн. 38 коп. Отже, з урахуванням франшизи суми страхового відшкодування в розмірі 1000 грн. 00 коп., матеріальний збиток, який підлягає стягненню з відповідача ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на користь позивача суму матеріального збитку, яка становить 19290 грн. 00 коп. Згідно платіжного доручення №1149 від 28.02.2014 р. АТ "УОСК" на ім"я позивача перераховано суму матеріального відшкодування у розмірі 8005 грн. 88 коп. із врахуванням часу затримки (а.с. 79). Позивач у своїй позовній заяві стверджує, що на його рахунок фактично прийшло 7965 грн. 85 коп., але документального підтвердження суду не було надано. Таким чином, на користь позивача із ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" згідно вирахування сплачених коштів у розмірі 8005 грн. 88 коп., 20 % ПДВ у розмірі 4058 грн. 07 коп. та розміру франшизи у розмірі 1000 грн. 00 коп., підлягає стягненню матеріальний збиток у розмірі 7226 грн. 43 коп. Оскільки позивач звернувся для проведення повторного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу у ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт" із власної ініціативи, а не з урахуванням прихованих пошкодженнь, про які повинно було бути зазначено у протоколі огляду транспортного засобу від 12.03.2014 р. суд не погоджується із вимогами позивача про стягнення з відповідача ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на його користь 700 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних із здійсненням оцінки завданого збитку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із пояснень наданих при скоєнні ДТП, вбачається, що відповідач [PERSON] керував вищезазначеним автомобілем у комерційних цілях, за завданням ФОП "[PERSON]" (а.с. 89). Між ФОП "[PERSON]" та [PERSON] 02.09.2013 р. був укладений договір підряду №02/09/2013, відповідно до якого [PERSON] на автотранспорті замовника "ГАЗ-3307", д.н.з. [NUMBER] повинен був здійснювати доставку вантажів у сполученні згідно разових замовлень, виступати представником замовника при завантаженнях, перевезенні та розвантаженні (видачі) вантажу (а.с. 29-34). Відповідно до ч. 2 ст. 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Згідно до Заказ-Наряду (акту виконаних робіт) №170514 від 17.05.2014 р., позивачем фактично сплачено суму ремонту 45496 грн. 00 коп. (а.с.27), але до суду не надано як належний доказ квітанції до прибуткового касового ордеру про сплату вищезазначеної суми. Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами визначений Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320). Пунктом 3.3. глави 3 Положення передбачено, що приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником. Касові ордери або видаткові відомості одразу ж після одержання або видачі за ними готівки підписуються касиром, а на доданих до них документах ставиться відбиток штампа або напис Оплачено із зазначенням дати (число, місяць, рік) (пункт 3.12. глави 3 Положення). Таким чином, із відповідача ФОП "[PERSON]" як підрядника не підлягає стягненню на користь позивача фактично понесені матеріальні витрати у розмірі 25205 грн. 62 грн., яка визначена за формулою: 45496 грн. 00 коп. вартість фактично понесених витрат за відрахуванням 20290 грн. 38 коп. сума матеріальних збитків, що підлягає стягненню із ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія". Відповідно до п. 12.1 ст. 12 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Згідно п. 36.6 ст. 36 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", особою, відповідальною за завдання збитків, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином франшиза, встановлена Полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності вищезазначеного транспортного засобу, складає 1000 грн. 00 коп. та підлягає відшкодуванню особою, відповідальною за завдані збитки, а саме із ФОП "[PERSON]". Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 300 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial