Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

У жовтні 2020 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся з позовом представник [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Секістової Тетяни Іванівни, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Секістовою Т.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 04.09.2020 року, реєстр. 517. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 12.06.2014 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 500946286. На підставі договору кредиту банк надав позивачу у користування грошові кошти у розмірі 17356,73 грн. для особистих потреб. Дата закінчення дії договору кредиту була встановлена 13.06.2018 року. Так як на момент закінчення дії договору кредиту позивача не було повідомлено про заміну сторони кредитора, позивач виконував вимоги кредиту перед первісним кредитором АТ «Альфа-Банк», що підтверджується платіжками від 29.11.2018 р., 28.12.2018 р., 17.01.2019 р. У кінці серпня 2020 року на адресу позивача надійшла претензія від ТОВ «Вердикт капітал», вих. № 13867035 від 25.08.2020 року з вимогою про сплату боргу у розмірі 49587,39 грн. У претензії зазначено, що вказана заборгованість відступлена від первісного кредитора ВТ «Альфа Банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи» за договором факторингу № 1 від 21.06.2016 року. 26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» було укладено договір факторингу № 2019-1/КІ/ВЕСТА. У подальшому 16.01.2019 року між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 16-01/19/1 на підставі якого, ТОВ «Вердикт Капітал» вимагає від позивача грошові кошти. 29.09.2020 року на адресу позивача надійшов лист від приватного виконавця Щербакова Ю.С. з матеріалами виконавчого провадження № 63113830, виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. № 517 від 04.09.2020 року. Посилаючись на те, що при вчиненні виконавчого напису між сторонами існував спір щодо неузгодженості суми боргу, позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 12.10.2020 року було повернуто заяву [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 13.10.2020 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 12.11.2020 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 15.10.2020 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 09.12.2020 року вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 23.02.2021 року (протокольною) по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.03.2021 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі посилаючись на викладене в позовній заяві, та просив її задовольни. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, поштовим зв`язком був надісланий відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила. На виконання ухвали суду від 09.12.2020 р. поштовим зв`язком надіслала належним чином засвідчену копію нотаріальної справи заведеної з підстав видачі виконавчого напису реєстровий номер №517 виданий 04.09.2020 року. Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. в судове засідання не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні було встановлено, та сторонами не заперечується, що 12.06.2014 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», було укладено договір про надання споживчого кредиту № 500946286. На підставі договору кредиту банк надав позивачу у користування грошові кошти у розмірі 17356,73 грн. для особистих потреб, дата закінчення дії договору кредиту була встановлена 13.06.2018 року. Представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. з заявою про вчинення виконавчого напису. (а.с.139-141). Також, ТОВ «Вердикт капітал» до заяви про вчинення виконавчого напису було долучено кредитний договір № 500946286 від 12.06.2014 року, копія претензії до боржника, розрахунок суми заборгованості. (а.с.142-147) Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. 04.09.2020 року вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №500946286 від 12.06.2016 року, укладеним між ним та АТ «Альфа Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків на підставі Договору Відступлення прав вимоги від 21.06.2016 року є ТОВ «Кредитні ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 16-01/19/1 від 16.01.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року у загальному розмірі 49587,39 грн. (а.с. 37) Також, з матеріалів справи вбачається, що на підставі вчиненого виконавчого напису № 517 від 04.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. 22.09.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.12), винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 22.09.2020 р. (а.с.14), винесено постанову про арешт майна боржника від 22.09.20202 року (а.с. 16) Частиною першою статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року N 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі N 6-887цс17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі N 305/2082/14-ц (провадження N 14-557цс19). Суд зазначає, що в провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 521/580/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі Генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому ТОВ «Вердикт Капітал» просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 500946286 від 12.06.2014 року у розмірі 46793,47 грн., понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 13.04.2021 року, повний текст рішення складений 19.04.2021 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено. Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 13.04.2021 року в апеляційному порядку не оскаржувалось, та набрало законної сили. Таким чином, встановивши, що вчинений спірний виконавчий напис нотаріуса здійснено на підставі розрахунку заборгованості, нарахованої з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року, тоді як рішенням Малиновського районного суду м. Одеси 13.04.2021 розглянуто справу за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, утвореної станом на 04.12.2020 року, суд дійшов висновку про те, що розрахунок ТОВ «Вердикт Капітал» щодо заборгованості [PERSON] , у даному випадку не може свідчити про безспірність грошової вимоги. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, після 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Оспорюваний виконавчий напис було видано 04.09.2020 року, що свідчить про незаконність його вчинення. Доводи представника ТОВ «Вердикт Капітал», що ними були подані приватному нотаріусу усі передбачені законодавством документи, якими підтверджується безспірність заборгованості [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки суперечать правовим висновкам, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц в якій зазначено, що хоча вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком документів, однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, оскільки боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про законність та обгрунтованість позовних вимог та про задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат вирішуватиметься судом відповідно до ст. 246 ЦПК України.

Outcome: approved