Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] комітет Крюківської районної ради міста Кременчука як орган опіки та піклування виконавчого комітету Крюківської районної ради звернувся до суду з позовною заявою, якою просив ухвалити рішення про накладення заборони на відчуження нерухомого майна на 11/50 частин житлового будинку №20 по Набережній Лейтенанта Дніпрова в місті Кременчуці Полтавської області, право на користування яким має малолітня дитина [PERSON], [INFO]; зобовязання відділу державної реєстрації речових прав Кременчуцького міського управління юстиції внести заборону на відчуження 11/50 частин житлового будинку №20 по Набережній Лейтенанта Дніпрова в місті Кременчуці Полтавської області до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Свої позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.12.2014 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки Крюківського РАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, відомості про батька дитини записані за заявою матері згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 26.03.2015 року [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання в прийомну сімю [PERSON] На підставі договору дарування [PERSON] належить 11/50 частин житлового будинку за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, Набережна Лейтенанта Дніпрова, буд.20, у якому зареєстрований [PERSON] У звязку з необхідністю накладення заборони на відчуження нерухомого майна на 11/50 частин вищевказаного житлового будинку, у якому зареєстрована малолітня дитина, позивач був вимушений звернутись за даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області [PERSON] позовні вимоги підтримала з зазначених вище підстав. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] державної реєстрації речових прав Кременчуцького МУЮ в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, враховуючи, що підстава, предмет та розмір позовних вимог не змінювався, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є матірю малолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження серії 1-КЕ №002463, виданого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ 11.04.2005 року. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку їх ухилення від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. Як вбачається з рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.12.2014 року, [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Однак, питання щодо накладення заборони на відчуження майна під час винесення рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] не вирішувалось. Рішенням [PERSON] комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області №17 від 29.01.2015 року, малолітньому [PERSON], 22.03.2005 року надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області №111 від 26.03.2015 року, дитину, позбавлену батьківського піклування [PERSON], [INFO], влаштовано на виховання та спільне проживання в прийомну сімю [PERSON], [INFO]. Відповідно до повідомлення УДМС України в Полтавській області №4/14902 від 09.04.2015 року, [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованим за адресою: [INFO], Набережна Лейтенанта Дніпрова, будинок 20. На підставі договору дарування серія №ААР №405457 від 03.02.1999 року, [PERSON] належить 11/50 частин житлового будинку №20 з господарчими будівлями, що знаходяться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, Набережна Лейтенанта Дніпрова. Як вбачається зі ст. 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сімї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти-члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно ч.4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд, у разі позбавлення батьків батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження житла. Ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що держава забезпечує право дитини на житло. Держава діє через органи опіки та піклування. Контроль за дотриманням житлових прав та охоронюваних законом інтересів дітей здійснюють органи опіки та піклування (ч.3 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей»). У відповідності до ч. 1 ст.32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ч. 3 ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватись лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. У відповідності до ч. 3 ст. 25 Закону України "Про охорону дитинства" у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. П. 2 ч. 1 ст. 248 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сімї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. На підставі викладеного, проаналізувавши перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що у зв'язку з необхідністю захисту майнових прав малолітньої дитини позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та вважає необхідним накласти заборону відчуження 11/50 частин житлового будинку №20 по Набережній Лейтенанта Дніпрова в місті Кременчуці Полтавської області, належних [PERSON] на підставі договору дарування ААР № 405457 від 03.02.1999 року. Суд також вважає, що підстави для зобовязання відділу державної реєстрації речових прав Кременчуцького міського управління юстиції внести заборону на відчудження 11/50 частин житлового будинку №20 по Набережній Лейтенанта Дніпрова в місті Кременчуці Полтавської області до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутні, оскільки відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26.10.2011 року, реєстрацію рішення суду про заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією таких прав, проводить орган державної реєстрації прав шляхом внесення відомостей, зазначених у рішенні суду, до бази даних про реєстрацію заяв і запитів. Оскільки частиною 2 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved