Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

У квітні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений 20.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою С.С. за реєстровим №717, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Україниський Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 20536,84 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що нотаріусом вчинений виконавчий напис без наявності усіх передбачених законом документів, а також зазначена заборгованість не є безспірною, оскільки на момент подачі документів приватному нотаріусу, з неї вже було стягнуто за цим борговим зобов`язанням грошові кошти в сумі 18516,74 грн., а тому сума її заборгованості складала 4423,73 грн.. Проте, перед вчиненням виконавчого напису її не було направлено жодної письмової вимоги про усунення порушень перед кредитором, що порушує її права як боржника. В судове засідання 30.06.2021 року [PERSON] не з`явилась, проте, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, на їх задоволенні наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення. Своїм правом на подачу відзиву не скористався, причини неявки не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Світлана Станіславівна в судове засідання також не з`явилась з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, заяв про розгляд справи без її участі нотаріус на адресу суду не надсилала. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України неявка третіх осіб не є перешкодою у розгляді справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. З постанови про відкриття виконавчого провадження №57929891 від 17.12.2018 року вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Вольф Т.Л. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №717 від 20.02.2018 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою С.С. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 20536,84 гривень. Постановою приватного виконавця Павелків (Вольф) Т.Л. від 17.12.2018 року було звернуто стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника [PERSON] та визначено розмір основної винагороди приватного виконавця в сумі 2053,68 грн.. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказала на спірність суми, визначеної відповідачем у виконавчому написі від 20.02.2018 року в зв`язку із тим, що вона не погоджується з існуванням у нєї заборгованості в такій сумі, але була позбавлена права заперечити проти її розміру, крім того, жодної досудової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором вона не отримувала та про її існування не здогадувалась. Лише 08.12.2020 року вона отримала від ПАТ`ПУМБ» смс-повідомлення про те, що ніби-то внесла черговий платіж у сумі 726,11 грн та їй залишилось сплатити 11345,42 грн. за кредитним зобов`язанням. Крім того, позивачка зазначила, що за ВП №57929891 від 17.12.2018 року на той час вже проведено стягнення ГУ ПФУ у Херсонській області у сумі 18516,74 грн, і ій залишилось виплатити станом на початок 2018 року лише 4423,73 грн.. Відповідно до вимог статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу, за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Умови вчинення виконавчих написів визначені також Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (надалі Порядок). Відповідно до п. 3.2 Глави 16 зазначеного Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 9 далі - Перелік) . Відповідно до п. 2 цього Переліку для одержання виконавчого напису надаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Згідно п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Факт направлення вимоги стягувачем позивачці про усунення порушень умов кредитного договору матеріалами справи не підтверджується, відомості про вручення наведених вище письмових вимог в матеріалах справи також відсутні, сама позивачка їх отримання заперечує. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. Однак, в порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи [PERSON] , про те, що заборгованість не є безспірною та не надано доказів надіслання повідомлення про його отримання позивачкою, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд вважає також необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в частині заборгованості по виплаті заробітної платі, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню також судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved