Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання державних актів про право колективної власності на землю такими, що втратив чинність та їх скасування, зобов`язання вчинити дії, позовні вимоги якого в процесі судового розгляду уточнив. Обґрунтовуючи уточнений позов посилався на те, що 12.06.2019 року, позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передання безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2.0 га кожному на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області відповідно до графічних матеріалів. 21.06.2019 року Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області відмовило у задоволенні вищевказаних заяв. Підставою відмови в задоволені заяви стало те, що згідно інформації відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вищезазначені земельні ділянки відносяться до земель колективної власності, згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 3 від 21.12.1993 року та ПЛ № 4 від 21.12.1993 року Причиною виникнення даного спору є наявність формально існуючого державного акту на право колективної власності на землю, невизначеність статусу земельних ділянок, що перешкоджає в отримані позивачами дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства кожному площею 2,0 га на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Оскільки відсутні дані про реєстрацію юридичних осіб, кооперативу садоводів любителів «Алмаз» та «Монтажник» на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району, отже вказані юридичні особи є припиненими, тому відповідно до положень ст. 346 ЦК України та ч.4 ст. 91 ЦК України припиняється і право власності на землю які належали цим юридичним особам . Зважаючи на положення ч.1 ст. 27 ЗК України (1990 року) де передбачено припинення права користування земельною ділянкою у разі припинення діяльності підприємства та на відсутність сертифікатів на право на земельну частку (пай ) до виділення в натурі земельних ділянок членам кооперативів, оскільки при ліквідації підприємств відповідна державна реєстрація державного акта на право колективної форми власності на землю не була скасована та на теперішній час відсутній законодавчий механізм передачі земель колективної форми власності до державної чим порушується охоронюваний законом інтерес позивачів який полягає в реалізації їх права на отримання у приватну власність земельної ділянки, позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. Просили визнати нечинними та скасувати Державний акт на право колективної власності серії ПЛ №3 від 21.12.1993 року на земельну ділянку розташовану в межах Ярмаківської сільської ради Миргородського району та Державний акт на право колективної власності серії ПЛ №4 від 21.12.1993 року на земельну ділянку розташовану в межах Ярмаківської сільської ради Миргородського району і зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з урахування рішення суду розглянути заяви позивачів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га кожному на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району відповідно до наданих ними графічних матеріалів 12.06.2019 року. Посилаючись на положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності від 06.09.2012 року якими передбачено, що у державній власності залишаються землі розташовані за межами населених пунктів крім земельних ділянок приватної власності, зазначали, що спірні земельні ділянки є землями державної власності, отже відповідачем по справі є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин в тому числі і розпорядження землями державної власності. Відповідно до ухвали судді від 04 жовтня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання . 05 листопада 2019 року відповідачем поданий відзив, в якому він зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не є належним відповідачем по справі, оскільки відповідно до п. 1 ст. 15-1 Земельного кодексу до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Пунктом 21 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України , встановлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Тобто власником колективної власності на сьогодні є територіальні громади. Таким чином Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не має повноважень щодо розпорядження землями колективної власності. Просив в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 04 червня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав вказаних у позові. Стверджував, що оскільки кооперативи (сільськогосподарське підприємство) ліквідоване, йому не може належати майно, отже правовстановлюючий документ на підставі якого земля йому належить є не чинним. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.186,199) заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за відсутності представника відповідача на адресу суду не надходило. Представник відповідача Ярмаківської сільської ради в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника (а.с.188). Зважаючи на згоду представника позивачів, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення відповідно до положень ст.180-184 ЦПК України. Заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлено. Відповідно до Державного акту на право колективної власності серії ПЛ №3 від 21.12.1993 року на земельну ділянку передано у колективну власність кооперативу садоводів любителів «Алмаз» при Миргородській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння земельну ділянку площею 10,7 га для ведення колективного садівництва відповідно до рішення 11 сесії 21 скликання Ярмаківської сільської ради народних депутатів від 21.09.1993 року розташовану в межах Ярмаківської сільської ради Миргородського району, який зареєстрований у Книзі записів державних актів про право власності на землю 21.12.1993 року за № 3.(а.с.70,71). Згідно Державного акту на право колективної власності серії ПЛ №4 від 21.12.1993 року на земельну ділянку передано у колективну власність кооперативу садоводів любителів «Монтажник» при Миргородському СБК земельну ділянку площею 9,3 га для ведення колективного садівництва відповідно до рішення 11 сесії Ярмаківської сільської ради народних депутатів від 21.09.1993 року, розташовану в межах Ярмаківської сільської ради Миргородського району, який зареєстрований у Книзі записів державних актів про право власності на землю 21.12.1993 року за № 4 (а.с.153). Відповідно до повідомлення Миргородської районної державної адміністрації відсутні відомості щодо державної реєстрації колективного садівничого підприємства «Алмаз» та «Монтажник» Ярмаківської сільської ради Миргородського району (а.с.187). Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 12.06.2019 року звернулися до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із заявами про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Ярмаківської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га кожному, відповідно до графічного матеріалу на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки(а.с.21-25). Відповідно до повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в бажаному позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] місці розташування земельних ділянок на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області земля відноситься до земель колективної власності згідно Державного акту на право колективної власності серії ПЛ №3 від 21.12.1993 року, зв`язку з чим в задоволенні заяв відмовлено (а.с.26-29) Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в бажаному позивачем [PERSON] місці розташування земельної ділянки на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області земля відноситься до земель колективної власності згідно Державного акту на право колективної власності серії ПЛ №3 від 21.12.1993 року, в зв`язку з чим в задоволення заяви відмовлено (а.с.30) Положеннями ст.3 ЗК України в редакції 1990 року, визначено форми власності на землю в Україні: державну, колективну, приватну, які є рівноправними. Згідно ст.5 ЗК України в редакції 1990 року, земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Землі у колективну власність передаються безплатно. Статтею 53 Земельного Кодексу України передбачено, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Судом встановлено, що спірні земельні ділянки перебувають в колективній власності садівницького кооперативу. Закон України від 10.07.2003 р. N 1087-IV "Про кооперацію" (далі - Закон N 1087) визначає правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на виробничі, обслуговуючі та споживчі, які за напрямами діяльності можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо (стаття 6 Закону N 1087). У статті 2 Закону N 1087 наведено, зокрема, термін "обслуговуючий кооператив", що визначає кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. При цьому цим законом визначено, що кооперативи мають право провадити будь-яку господарську діяльність, передбачену статутом і не заборонену законом (стаття 23 Закону N 1087). Також пунктом 2 статті 2 Закону "Про сільськогосподарську кооперацію" встановлено, що загальні принципи, поняття та норми утворення, забезпечення функціонування, управління та ліквідації сільськогосподарського кооперативу і кооперативних об`єднань, контроль за їх діяльністю, права та обов`язки їх членів, формування майна, фондів, цін і тарифів на продукцію та послуги, а також трудові відносини у таких кооперативах та об`єднаннях регулюються Законом України N 1087. Згідно зі ст. 15 Закону вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, до компетенції яких належить: - затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; - утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; - заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; - затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; - визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; - визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; - визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; -затвердження річного звіту і балансу кооперативу; - затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; - прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; - утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; - прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; - прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Порядок ліквідації обслуговуючих кооперативів та сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів, визначений статтею 29 Закону N 1087, абзацом восьмим статті 29 Закону N 1087 передбачено, що майно кооперативу, яке залишилося після задоволення вимог кредиторів кооперативу, здійснення виплат членам кооперативу паїв та виплат на паї, кооперативних виплат, оплати праці, розрахунків з кооперативним об`єднанням, членом якого він є, розподіляється між членами кооперативу у порядку, визначеному статутом. Крім того, майно неподільного фонду не підлягає поділу між його членами і передається за рішенням ліквідаційної комісії іншій (іншим) кооперативній організації (кооперативним організаціям) або зараховується до доходу бюджету. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки в супереч вимог ст. 81 ЦПК України позивачами не надані будь-докази які підтверджують факт прийняття рішень віднесених до компетенції загальних зборів членів кооперативу, в тому числі про припинення(ліквідації) кооперативів та розподілу майна між членами кооперативу в порядку передбаченому Законом України від 10.07.2003 р. N 1087-IV "Про кооперацію", який регулює спірні правовідносини, тому в задоволенні позовних вимог про визнання не чинними та скасування державних актів на право колективної власності на землю необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог. Суд вважає безпідставним посилання представника позивач, як на підставу задоволення позову на порядок припинення права колективної власності на землю передбачений ч.1 ст. 346 ЦК України та ст. 30 ЗК України виходячи з вищевикладених обґрунтувань відмови в задоволенні позову. В зв`язку з відмовою в задоволенні вимог про визнання нечинними та скасування державних актів на право колективної власності на землю позовні вимоги про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Полтавській області розглянути заяви позивачів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідно до наданих ними графічних матеріалів 12.06.2019 року є похідними і задоволенню не підлягають. В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати понесені позивачами при зверненні до суду, відповідно до положень ст.141 КПК України не підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: dismissed