Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

28.02.2018 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить винести рішення щодо продовження госпіталізації [PERSON], який народився 25.05.1968 року, у КЗ «Херсонська психіатрична лікарня» ХОР у примусовому порядку. В заяві заявник зазначив, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним перебігом, поточний процес, галюцинаторно-маячний синдром, потребує продовження лікування. В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначив, що на сьогоднішній день психічний стан [PERSON] потребу продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку. Лікар-психіатр в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним перебігом, поточний процес, галюцинаторно-маячний синдром. У звязку з неможливістю самостійно забезпечити свою життєдіяльність, потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару. Заінтересована особа опікун [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у звязку з поганим станом здоровя. Особа, щодо якої вирішується питання про продовження госпіталізації у психіатричний стаціонар, [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти продовження госпіталізації. Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву як обґрунтовану, не заперечував проти її задоволення. Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 339 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до вимог ч.1 ст.340 ЦПК України у заяві про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для продовження надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч.2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. З матеріалів справи та оглянутої в судовому засіданні медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.07.2004 року [PERSON] олександра Володимировича, [INFO], визнано недієздатним. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07.09.2017 року продовжено лікування у психіатричному стаціонарі [PERSON], [INFO], в умовах Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради. На даний час стан хворого не змінився, покращення відсутні. У звязку з неможливістю самостійно забезпечити свою життєдіяльність, потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару. Згідно заяви від 10.02.2018 року [PERSON] просить продовжувати лікування [PERSON]. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним перебігом, поточний процес, галюцинаторно-маячний синдром. Потребує продовження стаціонарного лікування через погіршення стану здоровя.\~ Крім того, в сенсі позиції Високого Європейського Суду, висловленої у справі «Ракевич проти Росії» № 58973/00 від 28.10.2003 року, відносно того, що захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації, і захворювання повинно продовжуватись протягом періоду госпіталізації, - суд приходить до висновку, що комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, було встановлено у [PERSON] такий вид тяжкого психічного розладу здоровя, який свідчить про те, що він не здатний забезпечити свою життєдіяльність. Таким чином, враховуючи вище встановлене, та те, що через наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, останній не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Крім цього, у хворого спостерігаються судомні напади з перебігом, схильним до серійного та статусного, у звязку з цим, лікування хворого можливе тільки в умовах стаціонару. Суд дійшов переконання, що заява щодо продовження лікування [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved