Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вище вказаним позовом до Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, підставність якого обґрунтовує таким. [INFO] року в с. Вахнівка померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщин, до складу якої увійшло право спадкодавця на земельну частку (пай), яке вона набула на підставі Сертифікату серія [NUMBER] виданого згідно рішення від 23 червня 1997 року за №165, відповідно до якого земельна частка (пай), перебуває у колективній власності КСП «Росія», розмір земельної частки становить 2,94 в умовних кадастрових гектарах, цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, [PERSON], будучи двоюрідним онуком по лінії матері [PERSON], має намір успадкувати належне спадкодавцеві майно, будучи спадкоємцем п'ятої черги спадкування за законом, та за відсутності спадкоємців попередніх черг, які б прийняли спадщину, однак позбавлений такої можливості, оскільки було встановлено розбіжності у написанні прізвищ його діда, тобто батька матері, який приходився померлій рідним братом - «[PERSON]» та матері «[PERSON]». Крім цього, за життя спадкодавця правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, на вказані обставини було звернуто увагу нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зважаючи на те, що спадщина належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини, а таке право, на думку позивача, не визнається та оспорюється, позивач просить встановити юридичний факт від якого залежать його майнові права та визнати за ним право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія [NUMBER], розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в полі №6 під [NUMBER] в с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Вахнівка, Липовецького району. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити. Відповідач - представник Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився, сільський голова надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.158, 169 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке. [INFO] року в с. Вахнівка померла [PERSON], в підтвердження чому є свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно інформації отриманої судом з Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набуття чинності цим Кодексом, тобто до 1 січня 2004 р. Наведене свідчить, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано до спадщини, яка не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Зібрані у справі докази підтверджують те, що після смерті [PERSON] спадкоємці, які прийняли спадщину відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР, відсутні, отож наведене свідчить, що до застосування у даному спорі підлягають норми ЦК України. Аналізуючи докази, що наявні в матеріалах цивільної справи, судом встановлено, що позивач [PERSON], приходиться [PERSON] двоюрідним онуком по лінії матері, на підтвердження чому слугують свідоцтва про народження родичів по лінії споріднення, відповідно Витяги із Державного реєстру актів цивільного стану, згідно яких слідує, що матір'ю позивача є Задворна (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], яка померла [INFO] року, що доведено свідоцтвом про її смерть (а.с.24). Батьками [PERSON] згідно свідоцтва про народження є: [PERSON] та [PERSON], який приходився померлій рідним братом по матері [PERSON], на це вказують свідоцтва про народження та Витяги Державного реєстру актів цивільного стану. Втім згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], помер [PERSON], 18.02.1978 року. Згідно довідкок Вахнівської сільської ради (а.с.11-13) судом встановлено, що [PERSON] проживала одиноко, сім'ї не мала. Її мати [PERSON] померла [INFO] року; брат [PERSON], який приходився дідом [PERSON], помер 1978 року; сестра [PERSON], померла [INFO] року. Зібрані у справі докази, які були перевірені судом підтверджують факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] про те, що вони були рідними братом та сестрою, їх матір'ю була [PERSON], 1884 року народження, батько [PERSON], який загинув у Першу світову війну, тому запис про батька щодо [PERSON] було вчинено зі слів матері. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги в частині встановлення факту родинних стосунків, а саме те, що [PERSON] приходиться двоюрідним онуком [PERSON], яка померла [INFO] року, підтверджені належними та допустимими доказами, отож підлягають до задоволення, оскільки від встановлення цього факту залежать майнові права позивача, іншого порядку встановити даний факт, поміж як у судовому порядку, чинним законодавством не передбачено. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) суд виходить з такого. Як слідує із Виписки Відділу Держгеокадастру у Липовецькому районі (а.с.15), Сертифікат серія [NUMBER] виданий згідно рішення від 23 червня 1997 року за №165, на ім'я [PERSON], та зареєстрований 10.07.1997 року за порядковим №468, розмір земельної частки становить 2,94 в умовних кадастрових гектарах. Вартість земельної частки (паю) становить 104 674, 25 гривень. Земельна частка (пай), перебуває у колективній власності КСП «Росія» та на даний час використовується як невитребувана земельна частка (пай) і перебуває в оренді ФГ «ЛАН» в полі №6 під [NUMBER] в с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області, цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно довідок виданих виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради від 21.03.2017 року (а.с.14, 30). Позивач, в розумінні вимог ст.1265 ЦК України, будучи двоюрідним онуком спадкодавця увійшов до п'ятої черги права на спадкування за законом. Ступінь споріднення визначено за числом народжень, що віддаляють його від спадкодавця, так як народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Наведене свідчить, що спадкодавець за життя набула майнових прав, позивач за нормами ЦК України має право на спадкування за законом, так як спадщина відкрилась та не була прийнята ніким із спадкоємців, однак реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлений можливості, оскільки нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом, на що вказує нотаріальний акт, що долучений до справи (а.с.28). У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Належність спадкової маси у виді права на земельну частку (пай) спадкодавцеві доведена належними доказами, а саме: сертифікатом на право на земельну частку (пай); довідками органу місцевого самоврядування. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до загальних норм цивільного права, а саме ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин та у контексті приведених правових норм регулювання даного спору, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини викладені ним у позовній заяві, отож суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного, ст..ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233, 1235,1236, 1245, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ППВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року та

Outcome: approved