Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування, яка була сплачена страховою компанією постраждалій особі [PERSON] за страховим актом № 2300071790 від 11.08.2015 року та платіжним дорученням № 033291 від 12.08.2015 року. У своїх вимогах посилається на договір обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, який бів укладений з [PERSON] та не повідомлення останнім у 3-х денний термін про настання страхового випадку, на вину [PERSON]., підтверджену Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2015 р., яка постановою Апеляційного суду м. Києва від 12.05.2015 року змінена в частині призначення адміністративного стягнення у вчиненні ним 25.02.2015р. дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої було заподіяно технічні пошкодженння транспортному засобу. Тому позивач в порядку регресу просить стягнути із відповідача понесені ним фактичні витрати по сплаті страхового відшкодування у розмірі 16456,04 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує ст. 993-1188 ЦК України, ст. ст. 33, 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення за наявними в матеріалах справи доказами, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.08.2014 р. між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АІ/2337724, об'єктом страхування за яким був транспортний засіб "Фольцваген", державний номер [NUMBER] з терміном дії з 23.08.2014 р. по 22.08.2015 р. (а.с.25). 25.02.2015 року о 08 год. 05 хв. пна проспекті Перемоги, 97 в м.Києві, відбулась дорожньо-транспортна пригода за автомобіля "Ауді", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «"Фольцваген", державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2015р. винним в ДТП було визнано водія [PERSON], яка постановою Апеляційного суду м. Києва від 12.05.2015 року, змінена лише в частині призначенння адміністративного стягнення (а.с.14--15, 16). [PERSON], 03.03.2015 року подала до ПрАТ «СК «Провідна» заяву про виплату страхового відшкодування. За результатами розгляду заяви ПрАТ «СК «Провідна» ДТП визнана страховим випадком, і на підставі страхового акту № 2300071790 від 11.08.2015 року здійснено потерпілій [PERSON] виплату страхового відшкодування в сумі 16456,04 грн. (а.с.11-12). Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів» Дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страховог відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Так, Верховним Судом України у постанові від 12.02.2014 року у справі №6-1ЦС14 зроблено правовий висновок про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Факт неповідомлення страховика у строки передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено під час розгляду справи. Стаття 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів», разом з іншим, встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування вправі подати регресний позов до страхувальника чи водія забезпеченого транспортного засобу, винного в ДТП, якщо той письмово не повідомив страховика про подію в строк не пізніше трьох робочих днів. Претензію позивача компенсувати витрати зі сплати страхового відшкодування від 14.09.2016 року, відповідач не виконав.(а.с.14-15). За таких фактів та відповідних їм правовідносин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, та можливість задоволення його вимог на підставі вказаних норм закону. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved