Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивачі звернулись до Галицького районного суду Івано-Франківської області з зазначеним позовом та просять суд визнати незаконними та скасувати: -рішення відповідача від 05 грудня 2011 року в частині п. 1 про виділення земельної ділянки в смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. під будівництво очисних споруд між потоком та городом [PERSON] та п. 2 про зобовязання сільського голови виготовити державний акт на земельну ділянку; -рішення відповідача від 08 листопада 2012 року в частині: п. 1 про затвердження матеріалів попереднього погодження відведення земельної ділянки площею 0,0906 га. для будівництва очисних споруд в смт. Більшівці; п. 2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0906 га. для будівництва очисних споруд в смт. Більшівці; п. 3 про подання проекту відведення земельної ділянки на затвердження сесії селищної ради у встановленому законом порядку; -рішення відповідача від 28 грудня 2012 року в частині п. 1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0906 га. для будівництва очисних споруд в смт. Більшівці, та п. 2 про передачу в постійне користування земельної ділянки площею 0,0906 га. відповідачу. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що спірна земельна ділянка межує з будинковолодінням позивача [PERSON] Спорудження очисних споруд поблизу будинковолодінь позивачів створить незручності у проживанні та користуванні земельними ділянками, порушить право на безпечне для життя та здоровя довкілля. Будівництво очисної споруди в межах захисної зони річки Млинівка суперечить вимогам закону. Позивачі [PERSON], її представник адвокат [PERSON], позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. Додатково пояснили, що спірна земельна ділянка, на якій планується спорудження очисних споруд є практично в центрі селища. Вони, як громада заперечують щодо розміщення очисних споруд в центрі селища. Вважають спорудження таких є необхідним, однак за межами житлової забудови селища. Інші позивачі в судове засідання не звились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представники відповідача селищний голова [PERSON] та [PERSON] позов заперечили. Заперечуючи позов покликались на те, що оскаржувані рішенні спрямовані на реалізацію першочергових заходів соціально-економічного розвитку смт. Більшівці, зокрема щодо утилізації побутових стоків. Запланована до спорудження очисна споруда за технологією «БІОВІТАЛ» потужність 100 куб.м. стоків на добу є екологічно-безпечним обєктом, забезпечує високу якість очистки побутових стоків за відсутності неприємних запахів. Для вибору земельної ділянки залучались фахівці з питань містобудування, екології, санітарії, землевпорядкування, які дали позитивні висновки щодо використання спірної земельної ділянки для будівництва очисних споруд. Просили в позові відмовити. Залучені треті особи, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання представників не скерували. Заслухавши позивачів, представника позивача адвоката [PERSON], представників відповідача, дослідивши здобуті докази, приймаючи рішення по суті спору, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом. Статтею 80 ЗК України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності. За змістом статей 2 та 5 ЗК України, рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин. Відтак, даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: вул. Хмельницького, 3, смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,15 га., що стверджується наявною в матеріалах справи копією Договору купівлі-продажу ( т. 1, а.с. 13-15). Рішенням відповідача від 05 грудня 2011 року виділено земельну ділянки в смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. під будівництво очисних споруд між потоком та городом [PERSON] (п.1) та зобовязано сільського голову виготовити державний акт на земельну ділянку (п. 2) (т. 1, а.с. 10). Рішенням відповідача від 08 листопада 2012 року затверджено матеріали попереднього погодження відведення земельної ділянки площею 0,0906 га. для будівництва очисних споруд в смт. Більшівці (п.1); надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0906 га. для будівництва очисних споруд в смт. Більшівці (п.2); вирішено подати проект відведення земельної ділянки на затвердження сесії селищної ради у встановленому законом порядку (п.3) (Т.1, а.с. 11); Рішенням відповідача від 28 грудня 2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0906 га. для будівництва очисних споруд в смт. Більшівці (п. 1); передано в постійне користування земельної ділянки площею 0,0906 га. відповідачу (п. 2) (Т. 1, а.с. 12). 27 травня 2013 року здійснено реєстрацію земельної ділянки в Держаному земельному кадастрі з присвоєним кадастровим номером 2621255300:01:001:0934 та визначено наступні параметри земельної ділянки: місце розташування - вул. Хмельницького, смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл.; цільове призначення водогосподарських підприємств; категорія земель землі водного фонду; форма власності комунальна; площа 0,0906 га. (Т. 1, а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 58 Земельного Кодексу України, до земель водного фонду належать землі, зайняті гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них. Відповідно до ч.ч. 1, 3-4 ст. 59 Земельного кодексу України, землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Землі водного фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування: а) державним водогосподарським організаціям для догляду за водними об'єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами, а також ведення аквакультури тощо; б) державним підприємствам для розміщення та догляду за державними об'єктами портової інфраструктури; в) державним рибогосподарським підприємствам, установам і організаціям для ведення аквакультури. Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо…. Системний аналіз зазначених норм вказує на те, що земельна ділянка з цільовим призначенням водогосподарських підприємств, категорія земель землі водного фонду не може перебувати у власності фізичних чи юридичних осіб, а така може бути передана в постійне користування державним підприємствам, установам і організаціям для конкретних цілей або ж громадянам та юридичним особам на умовах оренди. Відтак, рішення відповідача від 05 грудня 2011 року в частині зобовязання сільського голову виготовити державний акт на земельну ділянку (п. 2) та рішення відповідача від 28 грудня 2012 року в частині передачі в постійне користування земельної ділянки площею 0,0906 га. Більшівцівській селищній раді (п. 2) слід визнати незаконними та скасувати. Відповідно до ст. 114 ЗК України, санітарно-захисні зони створюються навколо об'єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об'єктів від територій житлової забудови. У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об'єктів, об'єктів соціальної інфраструктури та інших об'єктів, пов'язаних з постійним перебуванням людей. Правовий режим земель санітарно-захисних зон визначається законодавством України. Відповідно до ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та СНиП 2.04.03-85 «Каналізація. Зовнішні мережі і споруди», для каналізаційних очисних установок, які працюють за методом повного окислення та аеробною стабілізацією мулу при продуктивності споруд до 700 м.куб/добу становить 50 м. Враховуючи розміри проектованої ділянки 24,32 м/ 10 м. /26 м./ 14,53 м. /14,13 м./24,99 м./23,09 м./ 14 м. (Т. 1, а.с. 17), а також відстань від межі проектованої ділянки до межі земельної ділянки позивача [PERSON] від 2,81 м. до 3,67 м. (т.2 а.с. 50), санітарно-захисна зона очисної споруди накладатиметься на земельну ділянку [PERSON] за адресою: вул. Хмельницького, 3, смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. на якій розміщено житловий будинок, відповідно чинитимуться перешкоди (встановлюються обмеження) в користування такої. Розташування земельної ділянки, розміри такої не забезпечать встановлення санітарно-захисних зон у розмірах, які забезпечать відокремлення очисних споруд від територій житлової забудови Відтак, з урахуванням балансу інтересів сторін, оскаржувані рішення в частині визначення майбутнього використання земельної ділянки для будівництва очисних споруд слід визнати незаконними та скасувати. Зазначеними рішеннями порушуються права позивача [PERSON] як землекористувача та інших позивачів, як членів територіальні громади смт. Більшівці, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. при визначенні долі земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності. Формування спірної земельної ділянки з цільовим призначенням водогосподарських підприємств, категорія земель землі водного фонду в разі її використання з іншою метою не порушує прав позивачів. Враховуючи викладене, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial