Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Розівський елеватор» (далі - Позивач) звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.10.2013 року о 17.40 хв. на вул. Горького в м. Дніпропетровську водій автомобіля марки «ОПЕЛЬ ОМЕГА», д/н [NUMBER] [PERSON] (далі - Відповідач-1), який при виїзді з другорядної дороги на головну (на перехресті з пл. Десантників) допустив зіткнення з найближающимся ліворуч автомобілем «MITSUBISHI GRANDIS», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого останньому автомобілю нанесено механічні пошкодження, чим і завдана матеріальна шкода. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль «MITSUBISHI GRANDIS», д/н [NUMBER] ідентифікаційний номер [NUMBER] належить ПАТ ««Розівський елеватор». Постановою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2013 року за справою про адміністративне правопорушення за № 203/7468/13-п (3/0203/2341/13), відповідача-1 - [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Згідно висновку № 40/14 експертного дослідження про оцінку вартості матеріального збитку від 31.03.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «MITSUBISHI GRANDIS», д/н [NUMBER] ідентифікаційний номер [NUMBER], який належить на праві приватної власності позивачу, оцінюється у розмірі 21 637 (двадцять одна тисяча шістсот тридцять сім) грн. 54 коп. Згідно централізованої бази МТСБУ між ПрАТ «Страхова компанія «Україна» (далі - Відповідач -2) та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (автомобіль «OPEL OMEGA», д/н [NUMBER]), про що видано страховий поліс за № АС /0064335 від 28.12.2012 року, термін дії договору з 29.12.2012 року по 28.12.2013 року. Дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача -1 сталася 25.10.2013 року, тобто під час дії полісу та договору. Відповідно до п.4,5 цього страхового полісу у разі настання страхового випадку страхова сума (ліміт відповідальності, за шкоду заподіяну майну), яку має виплатити відповідач -2 становить 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., а сума франшизи 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. Таким чином, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Розівський елеватор» суму відшкодування матеріальної шкоди (франшизи) у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь Публічного акціонерного товариства «Розівський елеватор» не отриману суму страхового відшкодування у розмірі 21 137 (двадцять одна тисяча сто тридцять сім) грн. 54 коп. 25 червня 2014 року до суду надійшла заява від представника Публічного акціонерного товариства «Розівський елеватор», в якій вони просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.53). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать їх підписи в повідомленнях підприємства поштового зв'язку про вручення судових повісток (а.с.44,45). У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що 25.10.2013 року о 17.40 хв. на вул. Горького в м. Дніпропетровську водій автомобіля марки «ОПЕЛЬ ОМЕГА», д/н [NUMBER] [PERSON] під час руху не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, скоїв зіткнення з автомобілем марки «MITSUBISHI GRANDIS», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та який належить останній на праві приватної власності. Судом також встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.11.2013 року за справою про адміністративне правопорушення за № 203/7468/13-п (3/0203/2341/13), відповідача-1 - [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, та останньому було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. (а.с.7). В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 25.10.2013 року, внаслідок чого заподіяна шкода позивачу, як власнику автомобіля марки «MITSUBISHI GRANDIS», д/н [NUMBER] ідентифікаційний номер [NUMBER], доведена в силу вищевказаної норми процесуального закону. Згідно висновку № 40/14 експертного дослідження про оцінку вартості матеріального збитку від 31.03.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «MITSUBISHI GRANDIS», д/н [NUMBER] ідентифікаційний номер [NUMBER], який належить на праві приватної власності позивачу, оцінюється у розмірі 21 637 (двадцять одна тисяча шістсот тридцять сім) грн. 54 коп. (а.с. 16-23). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль «MITSUBISHI GRANDIS», д/н [NUMBER] ідентифікаційний номер [NUMBER] належить ПАТ «Розівський елеватор» (а.с.31). У відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана в тому числі неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до приписів ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. зі змінами та доповненнями «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Судом встановлено, що особою, яка на відповідній правовій підставі володіла автомобілем марки «OPEL OMEGA», д/н [NUMBER] зареєстровано під час ДТП, і є винною у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди, є саме відповідач -1 - [PERSON]. Тому, проаналізувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що вчинення відповідачем деліктного правопорушення доведено належними доказами, що є підставою для притягнення його до відповідальності у виді стягнення спричиненої майнової шкоди. Разом з цим, як вбачається із матеріалів даної цивільної справи, відповідач-1 - [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність в страховій компанії ПрАТ «Страхова компанія «Україна», що підтверджується відповідним страховим полісом № АЕ/0064335 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.12.2013 року. Розмір франшизи таким договором визначений о розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., а розмір ліміту відповідальності за заподіяну майнову шкоду погоджений сторонами у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. (а.с.6). Статтями 12, п.12.1 та ст.36, п. 36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Страховик відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП в тому числі майну третьої особи. Оскільки страхова компанія, не є заподіювачем шкоди, то відшкодування завданих збитків страховиком здійснюється у відповідності з умовами Договору та у відповідності із вимогами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів". Таке відшкодування здійснюється за обов'язкової наявності таких обставин у їх сукупності: 1) обставина настання цивільно-правової відповідальності особи; 2) обставина страхування такої відповідальності на момент заподіяння шкоди; 3) обставина звернення постраждалої особи до страховика з відповідною заявою про відшкодування збитків. За умови наявності вказаних обставин у їх сукупності, та відповідно до вимог ст.ст. 22,29, 37.2 Закону страховик відповідно до страхових сум відшкодовує оцінену шкоду та витрати на відновлювальний ремонт з урахуванням зносу та не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Разом з цим, відповідно до вимог ст.33 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний проінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди про назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди письмово надати страховику, з яким укладено договір, повідомлення про ДТП, відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, а у випадку, коли він не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. З наведеного вбачається, що обставині відшкодування завданих збитків страховиком, в обов'язковому порядку повинно передувати надання страхувальником інформації іншим особам, причетним до цієї пригоди про себе, повідомлення назви та місцезнаходження страховика та надання відомостей про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди також надання письмового повідомлення страховику, з яким укладено договір, про скоєну ДТП. Суд зауважує, що відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явилися, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, не спростували доводів позивача щодо вказаних обставин, у тому числі щодо розміру завданої шкоди, та повідомлення страхової компанії про означений страховий випадок, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами з цього приводу, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що відповідачем будь-яких заперечень на позов подано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню на його користь з відповідача [PERSON] суми франшизи в розмірі 500,00 грн. 00 коп., а із відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Україна» не отриманої суми страхового відшкодування у розмірі 21 137 (двадцять одна тисяча сто тридцять сім) грн. 54 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідачів на користь держави належить стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. із кожного відповідача окремо. На підставі викладеного,

Outcome: approved