Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому уточнивши позовні вимоги просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 55 від 15 лютого 2014 року; стягнути судові витрати по справі; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». На обґрунтування позову зазначила, що 15 лютого 2014 року вона, [PERSON], з відповідачем по справі, [PERSON], уклали шлюб, який був зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 55. До шлюбу із відповідачем в неї народився син, [PERSON], [INFO]. Впродовж їх шлюбних відносин сторонами досягнуто згоди на зміну прізвища сина позивача з "[PERSON]" на "[PERSON]" без його усиновлення відповідачем. У зв'язку із викладеним, 08 червня 2016 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області були видано повторне Свідоцтво про народження серії [NUMBER], в якому прізвище її сина було змінено з [PERSON] на [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Їх відносини поступово псувалися через відсутність порозуміння, постійних сварок, конфліктів, недовіри один до одного, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх сім'ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На протязі останнього року їх відносини з відповідачем зіпсувалися. На теперішній час ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, у них різний бюджет, спільне господарство вони не ведуть, не спілкуються один з одним, тому позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки це порушуватиме її інтереси та інтереси її дитини. Поновлювати відносини вже недоцільно і неможливо. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки спроби примирення між ними не принесли жодних результатів. Питання щодо розподілу майна між сторонами та щодо аліментів, буде вирішуватися окремо. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження, місце роботи якого невідоме, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, шляхом оголошення у пресі, а саме через регіональне видання - газету «Вісті Придніпров'я» та урядову газету «Урядовий кур'єр». Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України з опублікування оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідач про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, з 15.02.2014 року. Зареєстровано шлюб Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 55, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Як вбачається зі змісту позову, до реєстрації шлюбу із відповідачем у позивача народився син, [PERSON], [INFO]. Впродовж їх шлюбних відносин сторонами досягнуто згоди на зміну прізвища сина позивача з «[PERSON]» на «[PERSON]» без його усиновлення відповідачем. У зв'язку з чим, 08 червня 2016 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області були видано повторне Свідоцтво про народження серії [NUMBER], в якому прізвище [PERSON] було змінено на «[PERSON]», що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8, 9). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами припинено подружні стосунки, шлюбно-сімейні стосунки до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю сторони не бажають, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Приймаючи до уваги висловлене позивачем в позовній заяві бажання надалі іменуватися шлюбним прізвищем, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн. Відповідно до п.6 ч.2 ст. 79 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягають судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 930 гривень.

Outcome: approved