Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач - Станіславська сільська рада Білозерського району Херсонської області 21 листопада 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідачка з грудня 2016 року за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживає, веде аморальний спосіб життя, схильна до бродяжництва, не виконує свої батьківські обов'язки щодо дітей, не забезпечує їх матеріально. Син [PERSON] з 2014 року навчається та проживає у Старозбур'ївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат І-ІІ ступенів Херсонської обласної ради. Мати відносини із сином не підтримує, не цікавиться його навчанням та здоров'ям. Син [PERSON] з 7 грудня 2016 року перебуває на повному державному утриманні у Комунальному закладі «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради, за весь період перебування сина в закладі мати всього один раз відвідала його. Таким чином, відповідачка з дітьми не проживає, їх вихованням не займається, не цікавиться їх здоров'ям, фізичним та духовним розвитком, матеріально дітей не утримує, заклади, де перебувають діти, не відвідує. 4 липня 2017 року органом опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області було прийняте рішення № 01-10-507/0/17/601-18 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO]». 18 вересня 2017 року виконавчим комітетом Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області було прийняте рішення № 50 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]». Просили позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її малолітніх синів та стягнути з неї аліменти на користь Комунального закладу «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради, на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 листопада 2017 року. В ході судового засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, подальший розгляд справи проводити без її участі; не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не прибула, до суду викликалася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та розміщення оголошення в засобах масової інформації. Заяв, клопотань, відгуку на позовну заяву чи заперечення проти позову до суду не подавала. Представник третьої особи позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, подальший розгляд справи проводити без її участі. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, що є у справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені до вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER], виданого повторно 3 грудня 2016 року) [PERSON] народився [INFO], та його батьками записані: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER]) [PERSON] народився [INFO], та його батьками записані: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00017257865, сформованого 27 жовтня 2016 року, в актовому записі № 28 від 7 жовтня 2016 року про народження [PERSON], вчиненого виконавчим комітетом Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Малолітній [PERSON], [INFO], згідно довідки Старозбур'ївської школи-інтернат І-ІІ ступенів Херсонської обласної ради № 119 від 15 вересня 2017 року, навчається в третьому класі зазначеного закладу класі та перебуває на повному державному утриманні. Батько дитини - [PERSON], забезпечує дитину одягом, взуттям, канцелярським приладдям; дитина перебуває на утриманні батька у вихідні, святкові та канікулярні дні. Малолітній [PERSON], [INFO], згідно довідки Комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради перебуває у закладі на повному державному утриманні з 7 грудня 2016 року по теперішній час. Актом про невідвідування Комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради « 290 від 10 травня 2017 року підтверджується, що за час перебування у закладі малолітнього [PERSON], [INFO] з 7 грудня 2016 року по теперішній час мати дитину відвідала лише один раз 13 грудня 2016 року; ніхто з рідних, близьких жодного разу хлопчика не відвідував, не телефонував, не цікавився станом його здоров'я та долею, ніякої допомоги не надавав. Із характеристики Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області, на [PERSON], вбачається, що остання за час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторонни, схильна до бродяжництва, не має постійного місця проживання, виховання дітей не займається. Орган опіки та піклування Білозерської районної державної адмінстрації Херсонської області дійшов висновків про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки відповідачка нехтує виконанням батьківських обов'язків, дітей не відвідує, не цікавляться ними ні в усній, ні в письмовій формі, свідомо самоусунулася від виховання та утримання дітей. Відповідно до інформації Комунального закладу «Білозерський центр первинної медико-санітарної допомоги» Білозерської районної ради Херсонської області за № 941 від 23 листопада 2016 року та № 958 від 5 грудня 2016 року, [PERSON] власного житла не має, проживає на квартирі в с. Станіслав, яка не опалюється, кошти у останньої та придбання (вугілля), продуктів харчування відсутні. [PERSON] систематично зловживає алкогольними напоями, перебуваючи в лікарні постійно порушувала режим лікувальної установи, залишала малолітніх дітей без нагляду на тривалий час, через захворювання та неналежний догляд за малолітнім [PERSON] існувала пряма загроза його здоров'ю та життю. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 18 вересня 2017 року виконавчим комітетом Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області прийнято рішення № 50 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]». Відповідно до висновку Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 01-10-507/01/17/601-18 від 4 липня 2017 року, орган опіки та піклування . вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO], доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до висновку Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 01-10-507/01/17/601-18 від 27 лютого 2018 року, орган опіки та піклування . вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO], доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з [PERSON] на користь Комунального закладу "Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради на утримання сина [PERSON], [INFO], суд виходить з положень ст. 166 СК України, відповідно до яких, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що відповідачка зобов'язана та може надавати допомогу, так як є працездатною, у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь Комунального закладу "Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Дослідив та оцінив докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачка [PERSON] дійсно не приділяє увагу вихованню дітей, не піклується про їхнім духовний і фізичний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не цікавиться їхнім здоров'ям, а також не проявляє до дітей батьківської уваги та турботи, а тому суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст 164 СК України, вважає за можливе позбавити відповідачку батьківських прав, так як вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позивач згідно п. 14 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Таким чином, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь держави підлягає сплаті судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved