Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Позов мотивований тим, що з грудня 2006 року сторони почали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народився син - [PERSON]. 29.07.2012 року відповідач залишив позивачку з дитиною. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.12.2012 року відповідача зобов'язано сплачувати позивачу аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За період з 01.04.2014 року по 01.11. 2014 року відповідач жодного разу не сплачував аліменти, а тому на підставі ст. 196 СК України позивач ставить питання про стягнення з [PERSON] пені в розмірі 3 298 грн. 56 коп. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, прохає їх задовольнити, мотивуючи тим, що відповідач за період з 01.04. 2014р. по 01.11.2014 року аліменти на дитину не виплачував взагалі, на виклики державного виконавця не з"являвся, заборгованість по аліментам відповідач погасив у листопаді 2014 року після порушення кримінальної справи за ст. 164 КК України. Відповідач позов не визнав, вважаючи його безпідставним ,у вказаний позивачкою період він неодноразово виїжджав на роботу до Росії після чого повертався до м. Лубни . Заборгованість по аліментах виникала через відсутність коштів, він мав намір погасити всю суму боргу по аліментах за один раз, після повернення з Росії, що і зробив у середині листопада 2014 року. У грудні 2013 року прохав свого знайомого перерахувати заборгованість по аліментам через банкомат ПАТ КБ «Приват банку», що ним було зроблено. Він має хвору, мати інваліда 1 групи, яка потребує сторонньої допомоги, над якою він здійснює догляд. Свідок [PERSON] пояснив, що в грудні 2013 року він на прохання відповідача через банкомат в кінці 2013 року перерахував на картку позивачці 4500 грн. [PERSON] весною та літом 2014 року перебував на роботах у Росії, неодноразово приїжджав додому при цьому не прохав його перерахувати борг по аліментах позивачці. Дослідивши обставини справи, докази, заслухавши думку сторін суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Встановлено, що з грудня 2006 року сторони проживали однією сім"єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народилася дитина - син [PERSON], який проживає з позивачкою по теперішній час і заходиться на її утриманні. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.12.2012 року відповідача зобов'язано сплачувати позивачу аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 29.11.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення є чинним. Судом встановлено, що відповідач за період квітень 2014р. по жовтень 2014 року мав заборгованість по аліментах, що підтверджується довідкою - розрахунком ВДВС Лубенського МУЮ, поясненнями свідка [PERSON] державного виконавця, листом ВДВС Лубенського МУЮ . Згідно листа відділу ДВС Лубенського МУЮ від 31.10.2014 року № 17145 з 01.04.2014р. по 01.11.2014 року відповідач не сплачував аліменти, має заборгованість станом на 01.11.2014 року в розмірі 3765грн.10 коп., рекомендовано позивачці звернутися до правоохоронних органів з заявою про порушення кримінальної справи за ст.164 КК України.(а.с.9) Свідок [PERSON] - державний виконавець Лубенського ВДВС пояснив суду, що [PERSON] мав заборгованість по аліментам за період квітень 2014. - жовтень 2014 року в розмірі - 3765 грн.10 коп. Весною 2014 року вона йому роз»яснила порядок виплати аліментів, що аліменти виплачуються щомісячно у встановлених розмірах незважаючи на це відповідач протягом 7 місяців борг по аліментах не погашав, їй не телефонував , до ВДВС не з»являвся, через інших осіб аліменти не виплачував. Станом на 01.04.2014 року заборгованість по аліментах у відповідача складала 538грн., а станом на 01.11.2014року розмір боргу збільшився до 3765грн. 10 коп.. Розрахунок боргу є вірним. Кінцевим терміном внесення аліментів являється останній день календарного місяця. Всю суму боргу по аліментах відповідач погасив у листопаді 2014 року. Доказів підтверджуючих поважність причин не сплати аліментів за вказаний період відповідач не надав, а тому у виникненні боргу є вина [PERSON] Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В результаті не сплати аліментів у відповідача виникла заборгованість в розмірі 3765грн. 10 коп. і тому у позивачки на підставі ст. 196 СК України виникло право вимагати стягнення з відповідача неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки на чому вона і наполягає, звернувшись до суду з цим позовом. Згідно постанови Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі N 6-81цс13 викладена позиція, відповідно до якої вказано - оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Враховуючи розмір заборгованості по аліментах, період їх не сплати (кількість місяців, днів) суд приходить до висновку, що загальна сума пені складає - 3 298 грн. 56 коп. Розрахунок цієї суми додається: За квітень 2014 року (385 грн 80 коп. (заборгованість за сплату аліментів за квітень) х 1% х 214 (днів прострочки)) = 825 грн 61 коп. За травень 2014 року (385 грн 80 коп. (заборгованість за сплату аліментів за травень) х 1% х 184 (днів прострочки)) = 709 грн 87 коп. За червень 2014 року (385 грн 80 коп. (заборгованість за сплату аліментів за червень) х 1% х 153 (днів прострочки)) = 590 грн 27 коп. За липень 2014 року (385 грн 80 коп. (заборгованість за сплату аліментів за липень) х 1% х 122 (днів прострочки)) = 470 грн 67 коп. За серпень 2014 року (385 грн 80 коп. (заборгованість за сплату аліментів за серпень) х 1% х 91 (днів прострочки)) = 351 грн 07 коп. За вересень 2014 року (385 грн 80 коп. (заборгованість за сплату аліментів за вересень) х 1% х 60 (днів прострочки)) = 231 грн 48 коп. За жовтень 2014 року (385 грн 80 коп. (заборгованість за сплату аліментів за жовтень) х 1% х 31 (днів прострочки)) = 119 грн 59 коп., а всього сума пені складає - 3298 грн. 56 коп. Відповідно роз»ясень у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Судом встановлена вина відповідача у виникненні заборгованості по аліментах за квітень - жовтень 2014 року, доказів на підтвердження поважних причин виникнення заборгованості по аліментах відповідач суду не надав, факт виникнення боргу по аліментах за вказаний період мав місце, відповідач у вказаний період жодних дій по сплаті аліментів, погашення боргу не вчиняв , а тому позивачка, як одержувач аліментів суд вважає має право на стягнення неустойки (пені) з відповідача , її вимоги є правомірними, законними. Ствердження відповідача, що він у грудні 2013 року сплатив аліменти через свого знайомого і в нього відсутня заборгованість за квітень - жовтень 201 4рооку суд оцінює критично і спростовується показаннями свідка [PERSON], поясненнями позивачки, письмовими матеріалами. Разом з тим суд при визначенні розміру пені по аліментах взяв до уваги п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що відповідач має на своєму утриманні пристарілу мати інваліда 1 групи, яка потребує стороннього догляду, що тільки він за нею здійснює цей догляд, його тяжкий майновий стан, інтереси позивачки, яка має на утриманні малолітню дитину, термін не сплати аліментів, принцип розумності, справедливості і визначає розмір пені - 1500 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: partial