Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якому зазначило, що 06.02.2014 року було укладено кредитний договір № Р36.414.70002 між публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] За умовами даного договору вона отримала кредит у сумі 25597 грн. 00 коп., зі сплатою 7.9 % річних\~ з\~ погашенням\~ кредиту та процентів у терміни,\~ передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 30.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" та публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" укладено договір факторингу №30/09-1, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу) з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому - передачі прав вимог. Банк свої зобовязання виконав, а відповідачка належним чином зобов'язання не виконує та станом на 30.03.2016 року має заборгованість в сумі 35842 грн. 01 коп., яка складається із залишку по тілу кредиту в сумі - 23550 грн. 09 коп., із нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 11291 грн. 11 коп. Тому, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованості за кредитом та сплачені судові витрати. Представник позивача до суду не зявився, однак в позовні заяві просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позові та проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоч про день та час розгляду справи повідомлена судовою повісткою, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та просила розглянути справу без її участі. Проаналізувавши матеріали справи в їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06.02.2016 року за № Р36.414.70002 було укладено кредитний договір між публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON], за умовами якого вона отримала кредит у сумі 25597 грн. 00 коп., зі сплатою 7.9 % річних\~ з\~ погашенням\~ кредиту та процентів у терміни,\~ передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 30.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантье" та публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" укладено договір факторингу №30/09-1, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу) з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому - передачі прав вимог. Банк свої зобовязання виконав, а відповідачка належним чином зобов'язання не виконує та станом на 30.03.2016 року має заборгованість в сумі 35842 грн. 01 коп., яка складається із залишку по тілу кредиту в сумі - 23550 грн. 09 коп., із нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 11291 грн. 11 коп. Дані обставини ніким не спростовані, стверджуються документами, зібраними в справі і дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України - "Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться." Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України - "Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)". Оскільки позивачем, згідно платіжного доручення, понесені судові витрати по оплаті судового збору на користь держави в сумі 1378 грн. 00 коп., тому позов і в цій частині також підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України - "Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати".

Outcome: approved