Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] на підставі ст.ст. 235, 334, 387 ЦК України звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], АТ "Банк" Фінанси та кредит", третя особа - ВДВС Луцького РУЮ про визнання права власності на автомобіль марки „DAEWOO LANOS D4LM500 ", 2004 року випуску, державний номер [NUMBER], та зняття арешту і заборони на його відчуження. Посилався на те, що з відповідачем домовився про придбання автомобіля, останній оформив нотаріальну довіреність на [PERSON], той в свою чергу оформив довіреність на нього. 15 листопада 2007 року він розрахувався за автомобіль, передавши [PERSON] 7500 доларів США, однак автомобіль 3 вересня 2014 року був арештований і на нього була накладена заборона на відчуження. Оскільки він провів тимчасову реєстрацію автомобіля на своє ім'я, ремонтував його, здійснював обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, і до дня вилучення володів і користувався ним, вважається таким що набув право власності на майно. Відсутність реєстрації автомобіля на його ім'я не перешкоджає набуттю ним прав власника майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та дали пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням слухати у його відсутність, позов визнав, підтвердивши доводи позивача про продаж йому автомобіля через [PERSON] за 7500 доларів США. 15 листопада 2007 року. Представник відповідача - АТ "Банк "Фінанси та кредит" подав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову через ненабуття позивачем права власності на автомобіль та відсутність у нього права вимагати скасування арешту, накладеного за борговими зобов'язаннями власника [PERSON] Представник третьої особи на стороні відповідача - відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки від нього повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення рішення у відсутності сторін, які не з'явились. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню, визнання відповідачем позову суперечить вимогам закоону, а тому не може бути прийняте судом. Статтею 34 Закону України від 30.06.1993, № 3353-XII "Про дорожній рух" передбачено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Єдина на території України процедура державної реєстрації автомобілів визначена постановою КМ України від 07 вересня 1998 року № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів". Правомочності відповідача [PERSON] як власника автомобіля марки „DAEWOO LANOS D4LM500 ", 2004 року випуску, державний номер [NUMBER] підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ВНС 400838, виданим Луцьким МРЕВ ДАІ на підставі акту прийому передачі від 29 січня 2004 року. Зазначені обставини позивачем [PERSON] та його представником [PERSON] не оспорювались, про скасування державної реєстрації автомобіля вимоги не заявляли. За змістом довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 18 жовтня 2007 року, відповідач [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником з питань відчуження автомобіля марки „DAEWOO LANOS D4LM500 ", 2004 року випуску, державний номер [NUMBER] строком до 18 жовтня 2010 року. Довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON] 15 листопада 2007 року, [PERSON] від імені [PERSON] уповноважив позивача [PERSON] здійснювати розпорядження, в т. ч. експлуатацію автомобіля марки „DAEWOO LANOS D4LM500 ", 2004 року випуску, державний номер [NUMBER], термін дії довіреності - до 18 жовтня 2010 року. За довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] 28 липня 2009 року, відповідач [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником з питань відчуження спірного автомобіля строком до 28 липня 2019 року. Доводи позивача про обставини опису та арешту спірного автомобіля підтверджуються постановами ВДВС Луцького РУЮ у виконавчих провадженнях № 18537714, 26634573, 46680581 про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 3 вересня 2014 року. Стаття 328 ЦК України, на яку як на підставу позову посилався позивач, визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Натомість правомірність набуття позивачем права власності на автомобіль судом встановлена бути не може з огляду на наступне. Статтею 244 ЦК України передбачено, що довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Правомочності [PERSON] на експлуатацію та розпорядження спірним автомобілем визначаються письмовою довіреністю, строк дії якої не минув та яка не скасована у встановленому порядку. Договір купівлі-продажу у відповідності до вимог ст. 655 ЦК України є двостороннім відплатним договором, для якого необхідне зустрічне волевиявлення двох сторін. За формою і змістом цей правочин має відповідати вимогам ст.ст. 207, 208 ЦК України - має бути укладеним в письмовій формі та містити підписи сторін, що його укладають, як правочин вчинений між двома фізичними особами на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Виходячи з положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якою, зокрема, є предмет купівлі-продажу. З письмової розписки від імені [PERSON] від 15 листопада 2007 року вбачається, що він, діючи від імені [PERSON], отримав від [PERSON] 7500 доларів США за автомобіль марки „DAEWOO LANOS D4LM500 ". Вказаний письмовий документ судом не розцінюється як правочин, що відповідає за змістом встановленим законом вимогам, оскільки не містить підписів двох сторін, а предмет договору - автомобіль, який не визначений документом за його родовими ознаками, станом на день видачі письмової розписки зареєстрований в установленому порядку на іншу особу. Заявляючи вимоги про визнання права власності та зняття арешту та заборони відчуження, [PERSON] не залучив до участі в справі співвідповідачем [PERSON], який передав йому автомобіль від імені власника [PERSON], суд же у відповідності до вимог чинної ст. 33 ЦПК України позбавлений права виходити за межі заявлених вимог та здійснювати таку процедуру з власної ініціативи. Не являючись власником спірного автомобіля, [PERSON] також не наділений правом вимоги про зняття арешту та заборони відчуження спірного автомобіля, а тому позов і в цій частині заявлених вимог є безпідставним та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed