Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

16.03.2021 [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ "ФК"АЛАНД" про визнання виконавчого напису № 62392, вчиненого 05 жовтня 2020 р приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві позивач [PERSON] вказує на те, що 10 серпня 2012 року між ним та ПАТ "ДельтаБанк" було укладено кредитний договір № 001-22041-100812, відповідно до якого він отримав кредитні кошти в сумі 30000 гривень під 2,9% річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення до 10 серпня 2015 року. 20.01.2021 р приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. відкрите виконавче провадження № 642060 щодо стягнення з нього заборгованості у розмірі 50110 гривень 09 копійок (23556,67 грн простроченої заборгованості, 26053,42 грн заборгованість за несплаченими відсотками та 500 грн за вчинення виконавчого напису) на користь ТОВ "ФК"АЛАНД" на підставі виконавчого написсу нотаріуса № 62392, вчиненого 05 жовтня 2020 р приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем. Вважає виконавчий напис нотаріуса № 62392 від 05 жовтня 2020 р таким, що вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами . Просить позов задовольнити та визнати виконавчий напис № 62392, вчинений 05 жовтня 2020 р приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., таким, що не підлягає виконанню. Відповідач ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відзив на позов відповідно до ст. 178 ЦПК України не подав. Треті особи - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна належним чином повідомлені про розгляд справи судом, пояснень на позов відповідно до ст. 181 ЦПК України не подали. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд приходить до наступного. 05 жовтня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинив виконавчий напис № 62392 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № 001-22041-100812 від 10 серпня 2012 року, укладеним ним із ПАТ "Дельта Банк", правонаступником усіх прав та обовязків якого є ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", правонаступником усіх прав та обовязків якого є ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД", заборгованість за Кредитним договором № 001-22041-100812 від 10 серпня 2012 року на загальну суму 50110,09 грн (а.с.9). 20 січня 2021 року на підставі виконавчого напису № 62392 від 05.10.2020 р приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна відкрила виконавче провадження № 64206084 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" заборгованості в розмірі 50110,09 грн, що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.11). 03 березня 2021 року на підставі виконавчого напису № 62392 від 05.10.2020 р приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна винесла постанову про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.12). Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановленому законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Пунктом 1 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Згідно пункту 3, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.92 при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У пункті 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17. Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р "Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Отже, на час розгляду справи судом Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише за Нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 06.05.2021 року до суду надійшов лист Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 2930/16/6.4/2021/56310 про те, що наказом Міністерства юстиції України від 24.02.2021 № 727/5 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 8679 на ім`я [PERSON] , анульоване. Наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 25.02.2021 № 58/09 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича припинено з 25.02.2021. Підпунктом 3.8 пункту 3 цього наказу [PERSON] зобов`язано в місячний строк передати до Житомирського обласного державного нотаріального архіву документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду (про забезпечення позову) від 11.03.2021 у справі № 240/3523/21 зупинено дію наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 37/09 від 03.02.2021 "Про зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Горая Олега Станіславовича"; зупинено дію наказу Міністерства юстиції України № 727/5 від 24.02.2021 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] "; зупинено дію наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №58/09 від 25.02.2021 "Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса [PERSON] ". Ця ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 Міністерством юстиції України оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 30-1 Закону України "Про нотаріат" наказ про припинення нотаріальної діяльності може бути оскаржений приватним нотаріусом до Міністерства юстиції України або до суду. Оскарження цього наказу приватним нотаріусом зупиняє реалізацію положень, передбачених частинами пятою цієї статті, а саме щодо "... зобов`язання протягом одного місяця з дня одержання наказу передати до відповідного державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса". Згідно з повідомленням Житомирського обласного державного нотаріального архіву станом на 28.04.2021 документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Горая О.С. до нотаріального архіву не передавались, у зв`язку з чим надати передбачені ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області документи немає можливості. Як вбачається зі ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватним нотаріусом Гораєм О.С. був вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved