Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якому вказує, що 11.03.2008 року між позивачем та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір №0703/0308/71-033, відповідально до якого позивачу надано кредит у розмірі 47000,00 доларів США, строком до 11.03.2038 року зі сплатою 9,5% річних. 25.05.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «ДельтаБанк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за вказаним кредитним договором. 15.06.2012 року між ПАТ «ДельтаБанк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за вищевказаним кредитним договором, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №0703/0308/71-033 від 11.03.2008 року на користь ПАТ «АльфаБанк». В забезпечення виконання зобов'язань позивача за кредитним договором 11.03.2008 року між позивачем та ВАТ «Сведбанк» укладено договір іпотеки, згідно якого позивач передав в іпотеку об'єкт житлової нерухомості - двокімнатну квартиру [ADDRESS]. У серпні 2016 року від державного виконавця позивачу стало відомо, що відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чуловського В.А, щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №0703/0308/71-033 у розмірі 61883,81 Доларів США. З вказаним виконавчим написом позивач не згоден, т.я. вважає, що сума заборгованості, яка вказана нотаріусом у виконавчому написі, не відповідає фактичній, тобто не є безспірною. Крім того, позивач вважає що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом було порушено ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а саме не враховано що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати виконавчий напис № 10014 від 29.04.2016 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги заявлені в позові, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» у судовому засіданні проти вимог позивача заперечував суду пояснив, що відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року укладеного з ПАТ «ДельтаБанк, ПАТ «АльфаБанк» набув права вимоги за кредитним договором №0703/0308/71-033. Внаслідок неналежного виконання обов'язків за вказаним кредитним договором у позичальника [PERSON] утворилась заборгованість у зв'язку з чим, листом від 24.03.2016 року №26950-34-б/б ПАТ «АльфаБанк» було висунуто вимогу про погашення наявної заборгованості, в якій було повідомлено про наслідки невиконання зобов'язання, а саме вчинення виконавчого напису. Заборгованість боржником погашена не була. 29.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №0703/0308/71-033 у розмірі 61883,81 Доларів США. Заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом, була оформлена банком у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов'язкові відомості про боржника та стягувача, а також щодо розміру заборгованості і строків, за які провадиться стягнення. Нотаріус не звертався до стягувача за наданням додаткової інформації, оскільки йому було надано всі необхідні і достатні документи для вчинення виконавчого напису. Нотаріусом було перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість та відповідність документів, поданих на обґрунтування стягнення, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності з дотриманням 30 денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до положень ст.1050 ЦК України. Також представник відповідача зазначає, розрахунок заборгованості наданий нотаріусу жодним чином не оспорений позивачем. Позивач лише зазначає, що розрахунок не є безспірним, однак не наводить жодних доказів, з приводу інших сум заборгованості або сплати ним заборгованості. У зв'язку з наведеним представник відповідача вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав. Дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, що 11.03.2008 року між позивачем та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір №0703/0308/71-033, відповідально до якого позивачу надано кредит у розмірі 47000,00 доларів США, строком до 11.03.2038 року зі сплатою 9,5% річних. 25.05.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «ДельтаБанк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за вказаним кредитним договором. 15.06.2012 року між ПАТ «ДельтаБанк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за вищевказаним кредитним договором, згідно якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №0703/0308/71-033 від 11.03.2008 року на користь ПАТ «АльфаБанк». В забезпечення виконання зобов'язань позивача за кредитним договором 11.03.2008 року між позивачем та ПАТ «Сведбанк» укладено договір іпотеки, згідно якого позивач передав в іпотеку об'єкт житлової нерухомості - двокімнатну квартиру [ADDRESS]. 29.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «АльфаБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 61883,81доларів США. Строк, за який провадиться стягнення з 10.05.2013 року по 10.02.2016 року. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, подаються, зокрема, документи, оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У пунктах 3.1, 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ «АльфаБанк» у розмірі 61883,81 доларів США за кредитним договором №0703/0308/71-033 від 11.03.2008 року - не є безспірною. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Постановою Пленуму Верховного Суду України вiд 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотарiальнi дiї або вiдмову у їх вчиненi» у п. 13 роз'яснено, що вiдповiдно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаpiycoм i за умови, що наявнiсть безспiрної заборгованостi або іншої вiдповiдальностi боржника перед стягувачем пiдтверджується документами, передбаченими спецiальним нормативним актами з цього приводу, i що з дня виникнення права вимоги минуло не бiльше трьох pоків, а у випадках, коли законом встановлено iнший строк давностi, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаpiycoм виконавчого напису є подання документiв, якi встановлюють заборгованiсть боржника перед кредитором, пiдтверджують безспiрнiсть вимоги та подачi вимоги в межах строку позовної давностi у три роки та у межах рiчного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспiрностi вимоги є вiдсутнiсть заперечень боржника щодо заборгованостi та її розрахунку, а також вiдсутностi будь-яких суперечностей у поданих документах. На пiдтвердження безспiрностi заборгованостi нотаpiycy мають бути поданi документи, що свiдчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотapiyc повинен упевнитися в розумiннi боржником пред'явлених до нього вимог i визнання їх. Документом, що пiдтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з пiдписом боржника про його отримання. З наданих до суду документів вбачається, що вони не доводять безспірності заборгованості, т.я. не були надані первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки , тощо). Відповідачем також не надано суду доказів підтверджуючих безспірність заборгованості позивача на дату вчинення виконавчого напису №10014 від 29.04.2016 року, документів первинної бухгалтерської документації, оформлених у відповідності до норм статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а також будь-яких інших письмових доказів, які підтверджують безспірність заборгованості відповідно до норм статті 88 Закону України "Про нотаріат", підпункту "б" частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року №1172. Крім того, вiдповiдно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотapiyc вчиняє виконавчi написи, якщо поданi документи підтверджують безспiрнiсть заборгованостi або iншої вiдповiдальностi боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не бiльше трьох років, а у вiдносинах мiж пiдприємствами, установами та органiзацiями - не бiльше одного року. Відповідно до п.2.3 та п.3.8 Кредитного договору, Банк має право змінити умови кредитного договору та вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж, визначений п.3.3 Кредитного договору. Згідно п.3.9 кредитного договору, Банк має право вимагати дострокове повернення кредиту, настання права вимоги виникає у Банка через 30 календарних днів після направлення позичальнику вимоги про виконання порушеного зобов'язання у порядку передбаченому у п.3.10 кредитного договору. Відповідно до матеріалів справи відповідачем 14.01.2013 року за №2504-б/б була надіслана позивачу вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитом, таким чином право вимоги настало у відповідача 15.02.2013 року, а відповідно на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса минув трирічний строк. Відповідно до п.3.4 гл.16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Вiдповiдно до п. 3.1 Порядку вчинення нотарiальних дiй, нотаpiyc вчиняє виконавчi написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не бiльше трьох років. У п. 31 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ № 5 вiд 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» зазначено, що враховуючи положення п. 7 ч.13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давностi якого минув. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням діючого законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн. з відповідача.

Outcome: approved