Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0339 філії -Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в обґрунтування якого посилалося на те, що 30.03.2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Договiр про iпотечний кредит № 303, згідно умов якого останній отримав кредит у сумі 23000,00 доларів США строком до 29.03.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних на придбання квартири за адресою: [ADDRESS]. Позичальник зобов'язався щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, проводити погашення кредиту рівними частками в сумі 137 доларів США. З метою забезпечення виконання умов договору про іпотечний кредит мiж Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки №626 від 5 квітня 2007 року, згідно умов якого, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором передав в іпотеку, а іпотекодержатель (банк) прийняв іпотеку в порядку і на умовах, визначених в договорі. Предметом іпотеки за цим договором є однокімнатна квартира загальною площею 31,1 кв.м., житловою площею 13,9 кв.м., яка складається з коридору №1=4,8 кв.м., санвузла №2=3,4 кв.м., кімнати №3=13,9 кв.м., кухні №4=7,6 кв.м., лоджи=2,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 31 травня 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] було укладено Додаткову угоду №2 до Договору про іпотечний кредит №303 від 30 березня 2007 року, відповідно до якої внесені зміни до п.1.2,1.5 кредитного договору:, та встановлено термін остаточного погашення кредиту не пізніше 31 травня 2012 року. Свої зобов'язання за Кредитним договором Позичальник не виконав, своєчасно не погашав кредит та нapaxoвaні відсотки відповідно до умов договору, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 25.05.2014 року складає 22065,45 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 15783,99 доларів США; заборгованість за відсотками - 1078,74 доларів США; пеня за прострочення відсотків складає - 211,18 долара США; пеня за прострочення кредиту - 2880,58 доларів США; заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 113,90 доларів США; заборгованість 3% річних простроченої суми кредиту - 915,58 доларів США; сума індексації простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції - 1081,49 доларів США. Відповідно до п.4.2 договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором. Позивач, вважає що умови кредитного договору відповідачем не виконані, тому просить звернути стягнення за кредитним договором на предмет іпотеки, а саме: на квартиру за адресою: [ADDRESS]. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та стягнути з відповідача понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Мордико Ю.В. підтримав позовні вимоги, доповів обставини, зазначені в позові та просив суд задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у зв'язку з відсутністю даних щодо реєстрації місця проживання, викликався в судове засідання через розміщення оголошення в газеті «Запорізька правда», проте до суду не з'явився, тому суд за згодою представника позивача, відповідно до положень ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.. Судом встановлено, що 30.03.2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та [PERSON] був укладений Договір про iпотечний кредит № 303, згідно якого останній отримав кредит у сумі 23000,00 доларів США строком до 29.03.2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних. Позичальник, відповідно до п.1.5 договору , взяв на себе зобов'язання щомісячно до 15 числа кожного місяця проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 137,00 доларів США. Проценти, нараховані на залишок заборгованості повинні бути сплачені до 15 числа кожного місяця шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, що підтверджується копією договору. З метою забезпечення виконання умов договору про iпотечний кредит мiж Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки №626 від 5 квітня 2007 року, згідно умов якого, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором передав в іпотеку, а іпотекодержатель (банк) прийняв іпотеку в порядку і на умовах, визначених в договорі. Предметом іпотеки за цим договором є однокімнатна квартира загальною площею 31,1 кв.м., житловою площею 13,9 кв.м., яка складається з коридору №1=4,8 кв.м., санвузла №2=3,4 кв.м., кімнати №3=13,9 кв.м., кухні №4=7,6 кв.м., лоджи=2,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією договору іпотеки.. Також в судовому засіданні встановлено, що 31 травня 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] було укладено Додаткову угоду №2 до Договору про іпотечний кредит №303 від 30 березня 2007 року, відповідно до якої внесені зміни до п.1.2, п.1.5 кредитного договору:, та встановлено термін остаточного погашення кредиту не пізніше 31 травня 2012 року. З пояснень представника позивача та наданих письмових доказів судом з'ясовано, що відповідач останній платіж по погашенню тіла кредиту вніс 30 квітня 2013 року, а з погашення відсотків - 30 серпня 2013 року, після чого повернення кредитних коштів не здійснював, внаслідок чого Банком нарахована сума заборгованості станом на 25.05.2014 року в розмірі 22065,45 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 15783,99 доларів США; заборгованість за відсотками - 1078,74 доларів США; пеня за прострочення відсотків складає - 211,18 долара США; пеня за прострочення кредиту - 2880,58 доларів США; заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 113,90 доларів США; заборгованість 3% річних простроченої суми кредиту - 915,58 доларів США; сума індексації простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції - 1081,49 доларів США. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільні в укладанні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідач припустився порушення виконання зобов'язання за Договором про іпотечний кредит і має заборгованість за кредитом на загальну суму 22065,45 доларів США, як вбачається з наданого Банком розрахунку. Однак, суд вважає, що нарахування Банком інфляційних втрат на суму 1081,49 доларів США не відповідає вимогам законодавства, оскільки індекс інфляції встановлюється лише до національної валюти та його визначення здійснюється у гривневих показниках, тому в цій частині вимоги позивача є безпідставними та сума 1081,49 доларів США не повинна включатися до загальної суми заборгованості за кредитним договором, тому суд вважає доведеною суму заборгованості станом на 25.05.2014 року в розмірі 20983,96 доларів США. Відповідно до п.3.1.4 Договору іпотеки від 05.04.2007 року іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором-та/або цим договором, зокрема, у разі несплати або частковій сплаті у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту, та/або при несплаті або частковій сплаті суми відсотків, та/або при несплаті або частковій сплаті суми комісійних винагород, та/або при несплаті або частковій сплаті штрафних санкцій, збитків та/або в разі невиконання зобов'язань, що визначені договором. Відповідач має прострочення строків по платежам, а отже, у позивача виникло право заявляти вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та /або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо від є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодежателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. На виконання умов Іпотечного договору та приписів Закону України «Про іпотеку» Банк 14.04.2014 року направив на адресу [PERSON] вимогу про усунення порушень зобов'язань за договором про іпотечний кредит, яку він отримав 23 квітня 2014 року, як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, однак у наданий 30-денний строк заборгованість за кредитом, процентами та пенею не погасив.. Відповідно до п.6.1 договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідної його частини) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених цим Договором та/або кредитним договором, а рівно в випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих Іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною. За частиною 5 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Пунктом 6.6 договору іпотеки передбачено, що за цим договором іпотекодержатель має право від свого імені здійснити продаж предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу . Іпотекодавець цим підтверджує, що він згоден з тим, що перехід предмету іпотеки до іпотекодержателя чи третьої особи відбувається за його волевиявленням і такий перехід не потребує будь-яких додаткових узгоджень та обговорення сторонами. Оцінка предмета іпотеки у випадку продажу предмета іпотеки будь-якій третій особі встановлюється на підставі оцінки нерухомого майна на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, що підтверджується відповідним документом суб'єкта оціночної діяльності. З системного аналізу наведених норм вбачається, що рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем, якщо про це є застереження в іпотечному договорі. Крім цього, згідно ст. 39 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Суд також враховує, що 7 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 3 червня 2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. У свою чергу, частиною 4 визначено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Однак, у переданій в іпотеку банку квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON] не зареєстрований згідно довідки Бердянського ВМ УДМС України в Запорізькій області. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, втім підлягають задоволенню частково: за рахунок звернутого стягнення на предмет іпотеки підлягають погашенню боргові зобов'язання за кредитним договором на загальну суму 20983,96 доларів США, тобто без врахування нарахованої банком суми індексації простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 1081,49 доларів. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2837,44 грн.

Outcome: partial