Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 31.10.2012 року, [PERSON], отримав кредит у сумі 4981.17 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитному розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи 3 "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим відповідач станом на 11.02.2014 року має заборгованість в сумі 10041.95 гривень, що складається з наступного: 4981.17 гривень - заборгованість за кредитом; 646.16 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3640.24 гривень - штрафи за п.п. 2.2. Генеральної угоди; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 454.38 гривень - штраф (процентна складова). На підставі наведеного просять стягнути з відповідача, в їхню користь заборгованість за кредитним договором б/н від 31.10.2012 року в сумі 10041.95 гривень та судові витрати понесені банком при подачі даної позовної заяви до суду. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, однак їхній представник - Олексик В.В. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника ПриватБанку. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи, у випадку неявки відповідача. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зокрема зазначив про те, що не визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього штрафу за п.п. 2.2. Генеральної угоди в сумі 3460 гривень, оскільки позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду. Просив у відповідності ст. 258 ЦК України застосувати строк позовної давності та задовольнити позов частково. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між відповідачем, [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 31.10.2012 року, за умовами якої відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4981.17 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 0.833% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, не пізніше 31.10.2013 року. Окрім того відповідно до п.п. 2.2. Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості зазначених в даній Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше чим на 31 день, по зобов'язаннях, строк яких не наступив, сторони домовилися, що строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 3460.24 гривень. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи досліджено, що відповідач взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов Генеральної угоди від 31.10.2012 року не виконував, внаслідок чого, станом на 11.02.2014 року його заборгованість перед банком складає 10041.95 гривень, яка складається з наступного: 4981.17 гривень - заборгованість за кредитом; 646.16 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3640.24 гривень - штрафи за п.п. 2.2. Генеральної угоди; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 454.38 гривень - штраф (процентна складова). Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені умови Генеральної угоди, зокрема останній прострочив свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушив графік погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, на думку суду, має місце невчасне виконання зобов'язання відповідачем. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Поряд з цим, відповідачем у судовому засіданні, заявлено про застосування судом позовної давності щодо стягнення штрафу за п.п. 2.2. Генеральної угоди, оскільки така пропущена позивачем без поважних причин, а питання про його поновлення позивачем не ставилось. Стаття 256 ЦК України зазначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно п.п. 1.1.3. Генеральної угоди, дата кінцевого погашення заборгованості по договору - 31.10.2013 року. З вище наведеного суд, констатує, що строк спеціальної позовної давності закінчується 31.10.2014 року, тому суд приходить до висновку, що не має підстав для застосування строку позовної давності за ст. 258 ЦК України, оскільки такий позивачем не пропущений. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а останнім жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов слід задовольнити. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України - стороні ПАТ КБ "ПриватБанк", на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони - [PERSON] понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з 243 гривень 60 копійок судового збору, сплачені при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved