Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

24 лютого 2014 року Комунальний заклад охорони здоров'я Обласний протитуберкульозний диспансер №3 звернувся до суду з заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заінтересована особа - [PERSON] У заяві вказано, що у [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] вперше було виявлено туберкульоз легень 03.03.2010 року. 13.04.2010 року на ЦЛКК у [PERSON] встановлено діагноз туберкульоз верхньої долі правої легені інфільтративний. З 13.04.2010 року по 19.06.2010 року [PERSON] лікувалася стаціонарно у протитуберкульозному закладі, але самовільно покинула його. Після цього [PERSON] була виписана за самовільне залишення лікування та відмови від лікування. В подальшому [PERSON] лікувалася амбулаторно. Під час обстеження 03.08.2010 року в її стані здоров'я не відмічалося динаміки в бік покращення, тому їй знову було запропоновано лікуватися в стаціонарному відділенні. До 11.10.2010 року [PERSON] на лікування не з'являлася. 11.10.2010 року [PERSON] була госпіталізована до стаціонарного відділення ОПТД №3, де перебувала до 13.09.2011 року. Після цього вона самовільно припинила лікування і покинула диспансер. До лікування [PERSON] вдалося залучити лише 21.12.2011 року. [PERSON] перебувала на лікуванні до 30.11.2012 року, після чого вона була переведена для продовження лікування в туберкульозний санаторій "Ріпки". Проте до санаторію вона не з'явилася, припинила лікування та не з'являлася на виклики до амбулаторного відділення за місцем проживання. 16.01.2013 року [PERSON] була госпіталізована до ОПТД №3, де перебуває і по теперішній час. В період лікування [PERSON] часто самовільно залишає стаціонарне відділення з невідомих причин, перериває лікування, чим значно шкодить лікуванню. 17.01.2013 року [PERSON] було консультовано лікарем - наркологом. Під час обстеження та враховуючи медичну документацію лікарем наркологом було встановлено, що [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями. Тобто, у неї встановлено також і діагноз хронічний алкоголізм, у зв'язку із чим лікарем - наркологом рекомендовано [PERSON] примусове лікування. Окрім цього [PERSON] є інвалідом 2 групи загального захворювання, її чоловік [PERSON] також хворий на відкриту форму туберкульозу. [PERSON] під час перебування на лікуванні зловживає спиртними напоями, порушує режим медичного закладу, не дотримується вимог медичного персоналу, самовільно залишає лікувальний заклад, бажання до лікування не проявляє. За станом здоров'я [PERSON] потребує постійного, тривалого лікування, що підтверджується записами в історії хвороби. Відповідно до ч. 3 статті 20 Закону України "Про протидію захворювання на туберкульоз", хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. В результаті недбалого лікування, що відбувається з вини [PERSON], туберкульоз прогресує і перейшов у хронічну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби. В період коли [PERSON] не лікується у стаціонарному відділенні, вона створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні, вимоги медиків не виконує. Хвора не бажає визнати, що становить загрозу для оточуючих, а тому найдоцільнішим буде направити [PERSON] для примусового лікування до психіатричної лікарні №1 для лікування туберкульозу та алкоголізму. Представник заявника Сергієнко С.М. у судовому засідання підтримала заяву у повному обсязі, просила її задовольнити та госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Обласної психіатричної лікарні №1, терміном на три місяці для примусового лікування хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином. У поданій до суду заяві просила справу розглянути без її участі. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 від 18.04.2013 року №25, [PERSON] має основний діагноз - мультирезистентний туберкульоз верхньої долі правої легені інфільтративний та супроводжуючий діагноз - хронічний алкоголізмі. У зв'язку із чим вона потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров'я Обласна психіатрична лікарня №1, терміном на шість місяців. /а.с. 4/ Крім того, наявність захворювання на туберкульоз у [PERSON] підтверджується випискою з амбулаторної картки хворої №075924. /а.с. 5 - 8/ Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] хвора на заразну форму туберкульозу та хронічний алкоголізм, а також враховуючи той факт, що вона ухиляється від обов'язкової госпіталізації до протитуберкульозного закладу, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви Обласного протитуберкульозного закладу №3 і ухвалення рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON] до Обласної психіатричної лікарні №1 для примусового лікування заразної форми туберкульозу та хронічного алкоголізму терміном на три місяці.

Outcome: approved