Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

29 січня 2021 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернулася до Новосанжарського районного суду з позовом до Нехворощанської сільської ради (надалі також - відповідач-1), Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради, (надалі також - відповідач 2,) в якій просила: -визнати договір оренди землі від 07.12.2012 - 7,87 га ріллі, кадастровий номер 5323483700:00:001:1012, укладений між Новосанжарською районною державною адміністрацією та [PERSON] таким, що не припинився у відповідності до положень абз. 4. ч. 1 ст. 31 та ст. 7 Закону України «Про оренду землі»; - визнати договір оренди землі від 07.12.2012 - 4,19 га ріллі, кадастровий номер 5323483700:00:001:1016, укладений між Новосанжарською районною державною адміністрацією та [PERSON] таким, що не припинився у відповідності до положень абз. 4. ч. 1 ст. 31 та ст. 7 Закону України «Про оренду землі»; - визнати недійсним та скасувати рішення другої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради № 9/32 від 10.12.2020; - скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавської області Бугорської Марини Валеріївни № 56037103 про припинення іншого речового права (права оренди) на земельну ділянку із кадастровим номером - 5323483700:00:001:1012, державна реєстрація якого здійснена 28.12.2020 та відомості про яке внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 31.12.2020; - скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавської області Бугорської Марини Валеріївни № 55754778 про припинення іншого речового права (права оренди) на земельну ділянку із кадастровим номером - 5323483700:00:001:1016, державна реєстрація якого здійснена 14.12.2020 та відомості про яке внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 17.12.2020. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року позовна заява залишена без руху для усунення позивачем недоліків позовної заяви (а.с. 49). На усунення недоліків позивачем до суду 05 лютого 2021 року наданий документ про сплату судового збору відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху від 01 лютого 2021 року (а.с. 54). Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 57). 09 лютого 2021 року Новосанжарський районний суд Полтавської області своєю ухвалою задовольнив заяву [PERSON] про забезпечення її позову; наклав арешт на земельну ділянку із кадастровим номером 5323483700:00:001:1012, площею 7,8656 га, для ведення товарного сільського виробництва; та наклав арешт на земельну ділянку із кадастровим номером 5323483700:00:001:1016, площею 4,1926 га, для ведення товарного сільського виробництва. Своєю ухвалою від 02 березня 2021 року суд закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 76-77). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначала, що Нехворощанською сільською радою протиправно прийнято рішення від 10 грудня 2020 року № 9/32, яким вирішено провести земельні торги з продажу права оренди на земельні ділянки, в тому числі й на ті земельні ділянки, право на оренду яких відповідно до укладених договорів належало її померлому батьку. З огляду на викладене, держаним реєстратором Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради без належної правової підстави внесені записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - припинення права оренди відповідних земельних ділянок. Позивачем пояснено, що її батько [PERSON] був орендарем земельних ділянок кадастровий номер 5323483700:00:001:1012 та кадастровий номер 5323483700:00:001:1016. [INFO] [PERSON] помер та право на оренду земельних ділянок перейшло до неї, [PERSON] , як до єдиної спадкоємиці. [PERSON] вказано, що договори оренди землі від 07.12.2012 є діючими, і вона являється спадкоємицею права оренди земельних ділянок, які не могли бути припинені державним реєстратором, і не могли бути включені до переліку земельних ділянок для продажу права оренди. В обґрунтування своїх аргументів позивач посилалась на абзац 4 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі», в якому зазначено, що договір оренди землі припиняється, в тому числі, у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки. Оскільки, [PERSON] , як спадкоємиця за орендарем [PERSON] , не відмовлялась від права оренди земельних ділянок, то відповідні договори є діючими та такими, що не припинились. Отже, рішення Нехворощанської сільської ради та рішення державного реєстратора є незаконними та підлягають скасуванню. З огляду на викладене, через протиправне позбавлення права оренди землі, позивач звернувся до суду з цим позовом. 24 лютого 2021 року представником Нехворощанської сільської ради до суду подано відзив на позовну заяву (а.с. 60-63), в якому зазначено про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказано, що оскаржуване рішення Нехворощанської сільської ради від 10.12.2020 № 9/32 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону (аукціон)», а також рішення державного реєстратора про припинення права оренди на спірні земельні ділянки, є правомірними, та скасуванню не підлягають. Зокрема, у відзиві на позовну заяву акцентовано увагу на тому, що договори оренди землі від 07.12.2012 на спірні земельні ділянки, які укладались між Новосанжарською районною державною адміністрацією та вже померлим [PERSON] є такими, що припинились у силу вимог статті 31 Закону України «Про оренду землі» у зв`язку зі смертю фізичної особи-орендаря. Зазначено, що оскільки після померлого [PERSON] не оформлені правовстановлюючі документи щодо підтвердження переходу права на оренду земельної ділянки до його спадкоємців, внести зміни до договорів оренди в частині зміни орендаря, є неможливим. Державним реєстратором виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради припинено право оренди земельної ділянки площею 7,8656 га та земельної ділянки площею 4,1926 га. на підставі свідоцтва про смерть [PERSON] . Зазначено, що оскільки передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, оскаржуваним рішенням Нехворощанської сільської ради № 9/32 від 10.12.2020 «Про проведення земельних торгів у сфері аукціону (аукціон)» затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу права оренди у розмірі річної орендної плати на них на земельних торгах, в який включені, у тому числі, й спірна земельна ділянка площею 7,8656 га, кадастровий номер 5323483700:00:001:1012, та спірна земельна ділянка площею 4,1926 га, кадастровий номер 5323483700:00:001:1016. З огляду на викладене, вказано на правомірність оскаржуваного рішення № 9/32 від 10.12.2020 «Про проведення земельних торгів у сфері аукціону (аукціон)» та рішень державного реєстратора щодо припинення права оренди [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні, що відбулось, 23 березня 2021 року, просив позов задовільнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. 23 березня 2021 року у судовому засіданні представником [PERSON] від її імені подана заява, в якій остання просила розгляд справи провести без її участі, за участю її представника, позов просила задовільнити у повному обсязі (а.с. 81-82). Представник Нехворощанської сільської ради та Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради в судовому засіданні, що відбулось 23 березня 2021 року, просила відмовити в задоволенні позову, вказавши на аргументи, що є аналогічним викладеним у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів у судовому засіданні 23 березня 2021 року, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 07 грудня 2012 року між Новосанжарською районною державною адміністрацією, в особі голови Шовкопляса Сергія Миколайовича (орендодавець), який діяв на підставі Закону України «Про місцеві державні адміністрації», та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 07.12.2012 № 419 «Про продовження терміну оренди земельної ділянки» надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в запасі на території Маячківської сільської ради, кадастровий номер 5323483700:00:001:1012 (а.с. 11-14). Згідно з пунктом 2 вказаного договору, в оренду передавалась земельна ділянка загальною площею 7,87 га ріллі із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення. Пунктом 8 Договору оренди встановлено, що договір діє 10 років з моменту державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права серії ЕАМ № 684860, індексний номер: 12832578, вбачається, що 09.11.2013 зареєстрований договір оренди б/н від 07.12.2012 земельної ділянки площею 7,8656 га, кадастровий номер 5323483700:00:001:1012, між [PERSON] (орендар) та Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області (орендодавець) на строк до 07.12.2022 (а.с. 36). Також, 07 грудня 2012 року між Новосанжарською районною державною адміністрацією, в особі голови Шовкопляса Сергія Миколайовича (орендодавець), який діяв на підставі Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та [PERSON] (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 07.12.2012 № 420 «Про продовження терміну оренди земельної ділянки» надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в запасі на території Маячківської сільської ради, кадастровий номер 5323483700:00:001:1016 (а.с. 17-20). Згідно з пунктом 2 вказаного договору, в оренду передавалась земельна ділянка загальною площею 4,19 га ріллі із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення. Пунктом 8 Договору оренди встановлено, що договір діє 10 років з моменту державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права серії ЕАМ № 684922, індексний номер: 12925235, вбачається, що 16.11.2013 зареєстрований договір оренди б/н від 07.12.2012 земельної ділянки площею 4,1926 га, кадастровий номер 5323483700:00:001:1016, між [PERSON] (орендар) та Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області (орендодавець) на строк до 07.12.2022 (а.с. 38). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 23 листопада 2020 року, копія якого наявна в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 68 (а.с. 23). Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 27 від 11.12.2020 (а.с. 40). З повідомлення приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області В.М. Дашівської від 11.12.2020 № 121/01-16 вбачається, що 11 грудня 2020 року відкрита спадкова справа № 27 після померлого [INFO] [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , дружина померлого - [PERSON] та син померлого - [PERSON] від належних їм часток спадщини відмовились відповідно до заяв від 11.12.2020, порядкові номери 81, 82 (а.с. 41). В той же час, 14.12.2020 державним реєстратором Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення права оренди земельної ділянки площею 4,1926 га, кадастровий номер 5323483700:00:001:1016, на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , відомості внесені до реєстру 17.12.2020, індексний номер рішення 55754778 (а.с. 35). Також, 28.12.2020 державним реєстратором Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення права оренди земельної ділянки площею 7,8656 га, кадастровий номер 5323483700:00:001:1012, на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , відомості внесені до реєстру 31.12.2020, індексний номер рішення 56037103 (а.с. 34). Крім цього, своїм рішенням другої сесії восьмого скликання від 10.12.2020 № 9/32 Нехворощанська сільська рада затвердила перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу права оренди у розмірі річної орендної плати на них на земельних торгах у формі аукціону (а.с. 32). Відповідно до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва комунальної власності Нехворощанської сільської ради, для продажу права оренди у розмірі річної орендної плати на них на земельних торгах (аукціоні), до складу земельних ділянок, право оренди на які планувалось передати на аукціоні, увійшли, крім іншого, й земельні ділянки кадастровий номер 5323483700:00:001:1012 та кадастровий номер 5323483700:00:001:1016. Вважаючи, що право оренди на відповідні земельні ділянки державним реєстратором припинено безпідставно, а також вказуючи про протиправність винесення таких земельних ділянок на земельні торги оскільки, позивачка як спадкоємиця після орендаря не відмовлялася від права оренди на ці земельні ділянки, [PERSON] звернулась до суду із відповідним позовом. Надаючи оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Норми права, які підлягають застосуванню Згідно зі статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також - ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно з статтею 3 Закону України «Про оренду землі», об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про оренду землі», орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Згідно з статтею 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до статті 7 Закону України «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії). Відповідно до частини 5 статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом. Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 30.05.2008, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно з статтею 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Згідно з пунктами 1, 2 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Згідно з пунктом 6 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, формування заяв у сфері державної реєстрації прав у базі даних заяв здійснюється шляхом внесення відомостей про: 1) тип заяви, а саме: про державну реєстрацію прав; про виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав; про виключення з Державного реєстру прав відомостей про поновлення договору; про скасування; про заборону вчинення реєстраційних дій; про відкликання заяви; про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; інший; Під час формування заяви обирається один із передбачених цим підпунктом типів заяви; 2) заявника (крім випадків, передбачених законодавством): прізвище; ім`я; по батькові (за наявності); унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); реквізити документа, що посвідчує особу заявника: - назва документа; - серія документа (за наявності); - номер документа; - дата видачі документа; - уповноважений суб`єкт, що видав документ; - строк дії документа (за наявності); - додаткові відомості про документ (за наявності); підстава дії від імені іншої особи (у разі подання заяви уповноваженою на те особою): У разі формування заяви, що подається декількома заявниками, відомості про заявника зазначаються щодо кожного такого заявника; 3) засоби зв`язку із заявником (абонентський номер мобільного телефона та/або адреса електронної пошти); 4) реквізити платежу про справляння адміністративного збору (крім випадків формування заяви щодо суб`єкта речового права, обтяження, який звільнений від сплати адміністративного збору за державну реєстрацію прав). Висновки щодо правозастосування З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку зі смертю фізичної особи-орендаря [PERSON] , державним реєстратором Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради на підставі свідоцтва про його смерть внесено записи про припинення укладених договорів оренди землі від 07 грудня 2012 року, строк дії яких не закінчився, а саме: оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 5323483700:00:001:1012 та 5323483700:00:001:1016. В обґрунтування правомірності внесення записів про припинення речового права (права оренди) державний реєстратор посилався на вимоги абзацу 4 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренди землі». Надаючи оцінку здійсненому державним реєстратором припиненню права оренди, суд виходить з наступного. Так, абзац 4 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що договір оренди землі припиняється в разі, безпосередньо, смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки. Частиною 1 статті 7 цього Закону України встановлено, що право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. З огляду на викладене, відповідно до змісту викладених норм договір оренди земельної ділянки припиняється у разі наявності двох обов`язкових підстав, а саме: зокрема, у разі смерті фізичної особи-орендаря за наявної відмови спадкоємців померлого орендаря від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки, якщо інше не передбачено договором. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників справи, [PERSON] , дочка померлого орендаря [PERSON] , є спадкоємицею за батьком [PERSON] . Дружина померлого - [PERSON] , та син померлого - [PERSON] від належних їм часток відмовились (а.с. 41). [PERSON] звернулась до нотаріуса після смерті батька із заявою про прийняття спадщини (а.с. 41). Крім того, з метою повідомлення Нехворощанської сільської ради про бажання і після смерті батька орендувати спірні земельні ділянки, звернулась до Нехворощанської сільської ради із відповідними листами від 14.12.2020 (а.с. 24, 25). Однак, у відповідь на звернення [PERSON] , Нехворощанська сільська рада своїм листом від 12.01.2021 № 02-09/13, повідомила їй, що оскільки вона не має правовстановлюючого документа, що підтверджує її право на спадщину після померлого [PERSON] , знести зміни до відповідних договорів оренди не має підстав, а тому право оренди на зазначені ділянки буде реалізовано на земельних торгах (а.с. 29). Досліджуючи дії відповідачів на предмет їх відповідності вимогам абзацу 4 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі», суд зазначає, що після смерті фізичної особи орендаря, його єдина спадкоємиця не відмовилась від виконання укладених договорів оренди земельних ділянок, а навпаки, заявила, надіславши листи Нехворощанській сільській ради, про намір і в подальшому виконувати умови цього договору. Отже, суд приходить до висновку, що припиняючи укладені договори оренди земельних ділянок, відповідачі не дослідили всю сукупність обов`язкових підстав для їх припинення, таких як смерть фізичної особи-орендаря та відмова спадкоємців від виконання укладених договорів оренди земельної ділянки. Крім того, суд зазначає, що таку підставу для припинення договору оренди, як смерть орендаря, не містять і самі договори оренди землі від 07.12.2021. Так, пункти 34 та 35 таких договорів передбачають, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, а також дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Тобто, договори оренди земельних ділянок вказують на припинення договору оренди земельних ділянок у разі смерті фізичної особи-орендаря. В той же час, суд зазначає, що і передбачені пунктами 34 та 35 підстави припинення договорів оренди - відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 5323483700:00:001:1012 та 5323483700:00:001:1016 не можуть бути припинені на підставі абзацу 4 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі». Отже, державний реєстратор Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради, вчиняючи запис про припинення відповідних договорів оренди на підставі свідоцтва про смерть орендаря і відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі», діяв протиправно, без належних на це правових підстав. Оскільки, договори оренди не можна вважати такими, що припинились на підставі абзацу 4 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі», Нехворощанська сільська рада необґрунтовано винесла рішення № 9/32 від 10.12.2020, яким на земельні торги (аукціон) винесла земельні ділянки, до переліку яких, також увійшли земельні ділянки кадастровий номер 5323483700:00:001:1012, загальною площею 7,8656 га, та 5323483700:00:001:1016, загальною площею 4,1926 га. Отже, рішення Нехворощанської сільської ради № 9/32 від 10.12.2020 в частині проведення земельних торгів у формі аукціону щодо земельної ділянки із кадастровим номером - 5323483700:00:001:1012, площею 7, 8656 га та земельної ділянки із кадастровим номером - 5323483700:00:001:1016, площею 4, 1926 га, є недійсним та підлягає скасуванню. Надаючи оцінку позовним вимогам про визнання договорів оренди землі такими, що не припинились, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Абзацом 2 частини 2 статті 16 ЦК України, передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Зважаючи на викладені норми чинного законодавства, суд зазначає, що стаття 16 ЦК України не містить такого способу захисту порушених прав позивача, як визнання договору таким, що не припинився. Підстав для захисту цивільного права позивача на оренду спірних земельних ділянок, у спосіб, що не визначений нормами чинного законодавства, а саме: шляхом визнання договорів такими, що не припинились, у суду не має. З огляду на вказане, враховуючи те, що державний реєстратор Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради, без належних правових підстав вніс записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення договорів оренди спірних земельних ділянок, належним та ефективним способом захисту порушений прав [PERSON] буде скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавської області № 56037103 про припинення іншого речового права (права оренди) на земельну ділянку із кадастровим номером - 5323483700:00:001:1012, державна реєстрація якого здійснена 28.12.2020, а також скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавської області № 55754778 про припинення іншого речового права (права оренди) на земельну ділянку із кадастровим номером - 5323483700:00:001:1016, державна реєстрація якого здійснена 14.12.2020. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір за подачу позову у сумі 4540 грн, а також судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. З огляду на викладене, а також, враховуючи те, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, судовий збір з відповідачів має бути стягнутий у такому розмірі. Судовий збір за позовну вимогу про визнання недійсним та скасування рішення другої сесії восьмого скликання Нехворощанської сільської ради № 9/32 від 10.12.2020 в частині проведення земельних торгів у формі аукціону щодо спірних земельних ділянок, у розмірі 908 грн підлягає стягненню з Нехворощанської сільської ради. У зв`язку з задоволенням позовних вимог про скасування рішень державного реєстратора Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавської області, на користь позивача з Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавської області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 грн. Також, враховуючи сплачений позивачем судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн, з Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавської області на користь позивача має бути стягнений відповідна сума судового збору. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 20.01.2021 (а.с. 43-46), ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 47), детальний опис робіт (наданих послуг) від 23.03.2021 (а.с. 83), згідно з яким вартість наданої правової допомоги становить 9000 грн. На підтвердження факту оплати вказаної суми надана квитанція № б/н від 23.03.2021 на суму 9000 грн, підписана адвокатом (а.с. 84). Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просила стягнути з відповідачів судові витрати. На їх підтвердження у судовому засіданні 24 березня 2021 року до початку розгляду справи по суті, представником позивача надані документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідачі, ані у відзиві на позов, ані їх представник у судовому засіданні, заперечень проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу не вказав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Европейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). З урахуванням вищенаведеного, враховуючи часткове задоволення позову та виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог відносно кожного з відповідачів, суд приходить до висновку про те, що на користь позивача з Нехворощанської сільської ради підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 1800 грн 00 коп., а з Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 3600 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial