Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначило, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 11 грудня 2012 року [PERSON] отримала кредит в сумі 5567,57 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний) платіж для погашення заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 27 квітня 2017 року має прострочену заборгованість в розмірі 16574 грн 62 коп, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5379 грн 55 коп, із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 3226 грн 33 коп, із заборгованості за пенею та комісією в сумі 6455 грн 40 коп, а також штраф 1513 грн 34 коп. А тому, позивач просить стягнути з відповідача 16574 грн 62 коп заборгованості за кредитом та сплачені судові витрати в розмірі 1600 грн 00 коп. Представник позивача до суду не зявився, однак в позові просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. Проаналізувавши матеріали справи в їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 11 грудня 2012 року [PERSON] отримала кредит в сумі 5567,57 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Однак, відповідач порушив умови договору та станом на 27 квітня 2017 року має прострочену заборгованість в розмірі 10778 грн 85 коп, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5379 грн 55 коп, із заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 3226 грн 33 коп, із заборгованості за пенею та комісією в сумі 6455 грн 40 коп, а також штраф 1513 грн 34 коп. Дані обставини ніким не спростовані, стверджуються документами, зібраними в справі і дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1ст.626 Цивільного кодексу України). Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов'язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивачем, згідно платіжного доручення, понесені судові витрати по оплаті судового збору на користь держави в сумі 1600,00 грн, тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Outcome: approved