Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

В лютому 2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом. В обґрунтування позову вказав, що з 20 листопада 2015 року перебувають з відповідачем в шлюбі, мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через психологічну несумісність, різні погляди на життя, через що постійно виникають сварки, між ними втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що їх шлюб має лише формальний характер, подальше збереження сім`ї неможливе. Просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на його користь судові витрати у виді сплаченого судового збору. 23 березня 2020 року, в порядку п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін. 06 квітня 2020 року відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що проти задоволення позову заперечує. 18 червня 2020 року відповідач [PERSON] надала заяву, в якій просила її відзив на позовну заяву, поданий в суд 06 квітня 2020 року, до уваги не брати, вказала, що примирення з позивачем неможливе, тому просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 106, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2015 року у виконавчому комітеті Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області за актовим записом № 33, що підтверджено даними свідоцтва про шлюб (а.с.6). Під час спільного проживання у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними свідоцтва про народження (а.с.7). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примирення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Згідно ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Таким чином, суд вважає, що позов обгрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі - 840,80 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 105, 112 СК України та

Outcome: approved