Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби в Донецькій області. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , народилась [INFO] в м. Кутаїсі Грузинської РСР. Свідоцтво про народження видане відділом РАГС Автозаводською району м. Кутаїсі, актовий запис №723. В травні 1991 року мати заявниці [PERSON] , разом зі нею та братом [PERSON] були вимушені покинути Грузію через міжетнічні конфлікти, та переїхати до України, де вона (мати) народилась. Після переїзду до України оселились за адресою: [ADDRESS] . З 1992 по 1997 рік заявниця навчалась в ЗОШ №7 м. Красноармійська. [INFO] помер брат [PERSON] , свідоцтво про смерть видане Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №768. Після смерті брата залишились з матір`ю вдвох. Через те. що жили у скрутному становищі, заявниця була вимушена припинити навчання у школі та пішла працювати на сезонні сільгоспроботи в КСХП ім. Маршала Москаленко, де працювала з 24.04.1997 р. по 01.11.1999 р. Після працювала на сезонних сільгоспроботах в ТОВ Агрофірма «Дружба» з 2000 по 2003р. З 27 серпня 2001 року зареєстрована як платник податків та отримала реєстраційний номер платника податків. [INFO] померла мати [PERSON] . Після смерті матері заявниця залишилась сама, у неї не було освіти та професії. За період з 2003 по 2009 рік мешкала на квартирі, так як іншого житла немає. На теперішній час живе в будинку покійного співмешканця. В 2009 році заявниця стала співмешкати з [PERSON] , в селі Калинівка, але офіційно оформити стосунки не могли, оскільки у заявниці, крім свідоцтва про народження, інших документів немає. [INFO] заявниця народила сина, [PERSON] , свідоцтво про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №484. На теперішній час заявниці необхідно отримати паспорт громадянина України. З цього приводу вона ще у 2011 році зверталась до Красноармійського МВ УМВС України в Донецькій області. Проведеною перевіркою було встановлено, що вона не належить до громадянства будь-якої країни. Для отримання громадянства та паспорту заявниці було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання на території України. Встановлення такого факту необхідно для отримання паспорту громадянина України. Заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме той факт, Що [PERSON] , постійно проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року. Ухвалою суду від 24 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 24.02.2020 року. Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року за заявою заявниці у справі замінено заінтересовану особу Покровський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби в Донецький області на Головне управління Державної міграційної служби в Донецькій області та призначено судове засідання на 20 березня 2020 року, про що повідомлена заявниця та заінтересована особа. 18 березня 2020 року до суду надійшли пояснення від представника заінтересованої особи. В поясненнях зазначено, що надані заявницею письмові докази не є підтвердженням факту постійного проживання на території України, тому у задоволенні заяви [PERSON] просить відмовити. Крім того, представник просить провести розгляд справи за участю представника ГУ ДМС України в Донецькій області. 20 березня 2020 року до судового засідання з`явилась заявниця [PERSON] , представник заінтересованої особи не з`явився, будь-яких заяв, клопотань до судового засідання не надав, з проханням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. У зв`язку з неявкою представника заінтересованої особи судове засідання відкладене на 14 травня 2020 року. Відповідно до рекомендованого повідомлення судова повістка отримана ГУ ДМС України в Донецькій області 10.04.2020 року. 14 травня 2020 року до судового засідання представник заінтересованої особи не з`явився, будь-яких заяв, клопотань до судового засідання не надав, з проханням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. У зв`язку з повторною неявкою представника заінтересованої особи, з урахуванням думки заявниці, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутністю представника заінтересованої особи. Суд, вислухавши заявницю, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви виходячи з наступного. [PERSON] народилась [INFO] у місті Кутаїсі Грузинської РСР, у свідоцтві про народження батьками зазначені: батько - [PERSON] за національністю руський, мати - [PERSON] за національністю українка (а.с.32). В судовому засіданні заявниця суду пояснювала, що у травні 1991 року приїхала до України разом з матір`ю та старшим братом. Ці обставини також підтверджувала свідок [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 15.08.2003 року [PERSON] померла у місті Красноармійськ [INFO] (нині Покровськ) (а.с.7). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 30.071996 року (а.с.7). Відповідно до довідки, яка видана директором ЗОШ І-ІІ ступенів №7, [PERSON] навчалась в даній школі з 1992 року по 1997 рік, у 1997 році було відрахована зі школи згідно рішення КСН (а.с4). У період з 24.04.1997 року по 01.11.1999 року [PERSON] працювала на сезонних сільгоспроботах в КСХП ім. Маршала Москаленко, 25.05.2000 року прийнята до СООО «Агрофірма «Дружба» на сезонну роботу в якості сезонного різноробочого (а.с.6). Вперше з заявою про видачу паспорту [PERSON] звернулась 05.07.2011 року (а.с.5). У Державному реєстрі фізичних осіб- платників податків [PERSON] зареєстрована 27.08.2001 року (а.с.5). [INFO] у місті Красноармійськ (нині Покровськ) народився [PERSON] , матір`ю якого у свідоцтві про народження вказана [PERSON] (а.с.3). [PERSON] 21.07.2010 року видана довідка за № 257 у тому, що вона перебуває на обліку у зв`язку з вагітністю (а.с.8). Згідно довідки д 11.08.2011 року [PERSON] без реєстрації проживає у селі Калинове Сергіївської сільської ради (а.с.9). Відповідно до довідки виданої виконкомом Сергіївської сільської ради, [PERSON] дійсно проживає без реєстрації за адресою: село Калинове Сергіївської сільської ради з липня 2010 року по цей час, разом з нею проживає син [PERSON] (а.с.10). На запит суду Покровським міським відділом Головного управління ДМС України в Донецькій області надана інформація про те, що у базі ЄІАС УМП є інформація щодо документування паспортом громадянина України зразка 1994 року громадянина [PERSON] , [INFO] . Відомості щодо документування паспортом громадянина України зразка 1994 рок громадянки [PERSON] , [INFO] , у базі ЄІАС УМП відсутні (а.с.30). Свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома з [PERSON] з весни 1991 року, вона з матір`ю та братом проживала у її сусідки. Навесні 1991 року у свідка народилась донька, свідок була вимушена годувати донькою козинячим молоком, яке купляла у господарки будинку, в якому проживала заявниця з родиною. Свідок спілкується з [PERSON] майже тридцять років, і весь цей час остання проживала спочатку у місті, а потім у Покровському районі. У пункті 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про громадянство України», від 08.10.1991 року, введений в дію 13 листопада 1991 року, вказано, що громадянами України є особи, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) постійно проживали в Україні, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, і які не є громадянами інших держав. Закон України «Про громадянство України» від 08.10.1991 року, втратив чинність на підставі Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року, який набрав чинності 01.03.2001 року. Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року передбачено, що громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Частина 2 цієї статті передбачає, що особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) встановлення належності до громадянства України стосується: а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі: осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України; б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту. Пунктом 8 цього Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: 1) заяву про встановлення належності до громадянства України; 2) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); 3) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 9 цього Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Таким чином, враховуючи те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявниці юридичне значення та необхідне їй для отримання паспорту громадянина України, враховуючі наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved