Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

07.11.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 06.12.2017 - з уточненою позовною заявою до [PERSON] з наступними вимогами: змінити розмір аліментів визначений рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08 травня 2008 року по справі №2-681/08, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину [PERSON], [INFO], в сумі 1000 грн, щомісячно починаючи з 01.09.2017 до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 21.11.2017 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. 14.12.2017 відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду у зв'язку з його відрядженням за межі району. 14.12.2017 в судовому засіданні прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та відкладено розгляд справи 22.01.2018 від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення проти позовної заяви та письмові докази, на які він посилався в обґрунтування заперечень. 25.01.2018 відповідач [PERSON] подав до суду заяву з проханням провести судовий розгляд за його відсутністю, з урахуванням поданих ним заперечень. 26.01.2018 судовий розгляд справи проведено за правилами загального позовного провадження за участі позивача [PERSON], представника позивача адвоката [PERSON], за відсутності відповідача [PERSON] В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній зазначила, що з відповідачем по справі вона з 1987 року по 2009 рік перебувала у шлюбі. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. 08.05.2008 Зміївським районним судом Харківської області по справі №2-681/08 було прийнято рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 400 грн щомісяця. Рішення суду про стягнення аліментів знаходиться на виконанні у виконавчій службі Зміївського району Харківської області. На даний час розмір аліментів у сумі 400 грн є недостатнім для утримання дитини, оскільки змінилися обставини, за яких аліменти призначалися. Дитина виросла і витрати на утримання дитини значно збільшилися, на час визначення аліментів дочці було 8 років, тепер дитині 16 років. 01.09.2017 дочка поступила на навчання до Національного аерокосмічного університету ім. Жуковського "Харківський авіаційний інститут", де навчається на І курсі за денною формою навчання. Витрати на утримання дитини значно збільшилися: проїзд до місця навчання і назад, самостійне харчування, витрати на придбання канцелярських засобів, підручників, посібників тощо. Відповідач на даний час працює в ТОВ "Спецгазбуд", де постійно отримує заробітну плату, що є підставою зміни способу сплати аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі. На час визначення аліментів в твердій грошовій сумі відповідач мав мінливий дохід, тепер відповідач працює та має постійний заробіток, в зв'язку з чим аліменти на утримання дочки потрібно стягувати з відповідача в розмірі 1/4 частини від заробітку. Окрім витрат, пов'язаних з утриманням дитини, у неї виникають додаткові витрати на дитину. В зв'язку з тим, що дитина поступила на навчання до університету на контрактну форму навчання (щорічна форма контракту складає 9000 грн, щомісячно - 750 грн) та мешкає в гуртожитку в м. Харкові, який їй було надано університетом (щомісячна оплата за гуртожиток 600 грн) вона щомісячно сплачує додаткові витрати в сумі 1350 грн. З метою реалізації права дитини на житло, вона разом з відповідачем у 2016 році звертались до служби у справах дітей з заявою про надання дозволу на приватизацію гуртожитку в [ADDRESS], на ім'я неповнолітньої дочки [PERSON] (відповідач надавав нотаріально посвідчену заяву). 24.04.2017 дочка стала одноосібною власницею кімнати в гуртожитку, в зв'язку з чим у неї виникають додаткові витрати, пов'язані з утриманням житла в сумі 650 грн щомісячно. В сукупності сума додаткових витрат на дитину складає 2000 грн. Вважала, що половину з цих додаткових витрат в сумі 1000 грн щомісячно повинен нести відповідач, до досягнення дитиною повноліття. Під час судового розгляду позивачка [PERSON] та представник позивачки адвокат [PERSON] в цілому підтримали позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у запереченні проти позовної заяви позов визнав частково, не заперечував проти стягування з нього на утримання дочки аліментів у розмірі 1/6 частки його доходів, оскільки він має постійну роботу та отримує стабільний дохід. В обґрунтування заперечень [PERSON] вказав, що він має на утриманні ще одну дитину [PERSON], [INFO], про що позивач суду не повідомила. Крім того, він має матір, яка є пенсіонеркою. Вважав, що законодавцем чітко визначено (для наказного провадження), що загальний розмір аліментів на 2-х дітей має складати 1/3 частину від заробітку (тобто по 1/6 частині на 1 дитину) і саме 1/6 частину від його заробітку на утримання дочки [PERSON] він згоден сплачувати у вигляді аліментів. Саме така частина від його заробітку буде цілком покривати усі витрати дочки, що визначені у позові. Що стосується додаткових витрат, то на його думку, витрати, вказані позивачкою в позовній заяві, не є додатковими витратами, які викликані виключними обставинами, а тому стягнення таких витрат додатково до встановленого розміру аліментів є безпідставним. З довідки про його заробітну плату вбачається, що за 6 останніх місяців загальна сума отриманої ним заробітної плати становить 61773 грн. Тобто, за 1 місяць він отримує в середньому 10295 грн 00 к., 1/6 з яких становить 1715 грн 00 к., чого є достатньо для покриття усіх витрат на навчання дочки. Вважав, що сплата комунальних послуг не є виключною обставиною. Стверджував, що позивачкою всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України належними та допустимими доказами не доведено жодної обставини, які можуть вважатись особливими в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України та крім цього, не доведено необхідності нести такі додаткові витрати. Доводи позивачки щодо необхідності стягнення на її користь додаткових витрат на оплату комунальних послуг, гуртожитку чи навчання - не можуть бути належними доказами в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і їх також не можна віднести до витрат, що викликані особливими обставинами, оскільки вони не є додатковими витратами та відносяться до поточних витрат, участь у яких повністю буде покриватися його аліментними платежами. Вислухавши позивачку та представника позивачки, дослідивши заперечення відповідача, письмові докази оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-ІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (чинній з 15.12.2017 року), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Враховуючи, що призначення справи до судового розгляду здійснено за правилами ЦПК України в редакції, яка була чинною до 14.12.2017 року, судовий розгляд справи по суті проведено за правилами загального позовного провадження. Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08.05.2008 стягуються з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 400 (чотириста) гривен щомісячно, починаючи з 08 квітня 2008 року і до повноліття дитини з послідуючою індексацією відповідно до закону (а. с. 12-13). Згідно свідоцтв про народження та про розірвання шлюбу, паспортів громадянина України Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER], [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою в кв. [ADDRESS] (а. с. 3-5, 10, 11). З довідки, виданої деканом факультету Національного аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут" від 27.10.2017, договору про надання освітніх послуг №16-6/17 від 19.08.2017, додаткової угоди №16у-6/17 від 19.08.2017 вбачається, що [PERSON] є студентом Національного аерокосмічного університету 1 курсу 6 факультету денного відділення за контрактом, загальна вартість освітньої послуги становить 41770 грн. Закінчує навчання у червні 2021 році (а. с. 15, 17, 32-33). Даним квитанції ПАТ КБ "Приватбанк", копії яких надані позивачкою, підтверджується витрати, здійснені на оплату проживання [PERSON] в гуртожитку №7 кімната №223 (Студентське містечко НАУ ім. Жуковського ХАІ) в розмірі 1320 грн та 600 грн, та на оплату її навчання за контрактом по 900 грн. щомісячно (а. с. 16, 34). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.04.2017, технічного паспорту на кімнату [ADDRESS], Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником кімнати [ADDRESS]. (а. с. 18-22). Даними довідок ТОВ "Спецгазбуд" від 13.12.2017 та 15.01.2018 підтверджується, що [PERSON] працює на вказаному підприємстві з 19.02.2013 року, за період січень - грудень 2017 року отримав дохід 133738 грн 00 к. (а. с. 45, 56). З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №9336 від 11.12.2017, які надані відповідачем, вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], їх місцем проживання є квартира [ADDRESS] (а. с. 55, 57). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною 1 ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сторонами надано докази того, що відповідач має постійне місце роботи та отримує регулярний дохід, що є підставою для визначення аліментів у розмірі частки від його доходів. Разом з тим, з урахуванням повідомлених сторонами відомостей про їх сімейний та матеріальний стан, зокрема про наявність у відповідача на утриманні іншої малолітньої дитини, інтереси якої підлягають обов'язковому врахуванню, вимога позовної заяви про стягування аліментів підлягає частковому задоволенню шляхом визначення аліментів у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд не взяв до уваги повідомлені відповідачем відомості щодо наявності у нього матері, яка є пенсіонеркою (а. с. 53, 54), оскільки згідно довідки про склад сім'ї [PERSON] разом з ним зареєстрована лише малолітня дитина, а доказів наявності у відповідача обов'язків щодо утримання інших осіб, крім неповнолітніх дітей, не надано. До додаткових витрат позивачкою віднесено витрати по контракту за навчання у вищому навчальному закладі, проживання у гуртожитку, а також утримання житла, яке належить спільній дитині сторін на праві власності. Разом з тим, слід погодитися з доводами відповідача про те, що у розумінні частини 1 ст. 185 СК України до додаткових віднесені витрати, що викликані лише особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Витрати на вищу освіту, проживання у гуртожитку, утримання власного майна є звичайними витратами і вони не обумовлені особливими обставинами у розумінні ч. 1 ст. 185 СК України. При цьому, розмір аліментів, що підлягає стягуванню з відповідача, виходячи з рівності обовязку батьків щодо утримання дитини та наданих суду відомостей щодо отримуваних відповідачем доходів, є достатнім для забезпечення участі батька в утриманні дитини. За таких обставин, в частині вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, позовна заява є необґрунтованою і не підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути до Державного бюджету України судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial