Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

18 червня 2020 року позивач КП "ЖЕО" звернулось до [PERSON] з позовом про стягнення 5778,67 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги та 2102 грн. судового збору. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 19 червня 2005 року відповідач є власником 1-кімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 19,5 кв.м. Між КП "ЖЕО" та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Користуючись житлово-комунальними послугами, остання не перераховувала їх вартість в повному обсязі, згідно встановлених тарифів на рахунок КП "ЖЕО", чим порушила вимоги п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого обов`язком наймача та членів його сім`ї є у встановлені строки вносити плату за житлово-комунальні послуги, тобто щомісяця перераховувати вартість житлово-комунальних послуг на рахунок КП "ЖЕО" згідно встановлених тарифів. За період з серпня 2017 року по травень 2020 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 5778,67 грн. Зазначену заборгованість та судовий збір просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно і належним чином, через оголошення на веб-порталі судової влади України. Крім того, відповідач отримала судову повістку про виклик до суду 26 вересня 2020 року, що підтверджується її підписом в корінці рекомендованого повідомлення. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що постановлено відповідну ухвалу. Суд, дослідивши докази в сукупності, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 19 червня 2005 року відповідач є власником 1-кімнатної квартири [ADDRESS] /а.с. 6/. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) станом на 25 травня 2020 року серед зареєстрованих в зазначеній квартирі значиться [PERSON] та [PERSON] , дядько та тітка відповідача, відповідно. [PERSON] хоча і не зареєстрована, однак вказана квартиронаймачем /а.с. 5/. Між КП "ЖЕО" та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій /а.с. 7-8/. [PERSON] отримані послуги в повному обсязі не оплачувала, що призвело до виникнення заборгованості з 01 серпня 2017 року по 31 травня 2020 року у розмірі 5778,67 грн. /а.с. 4/. Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. За правилами частини 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору покладається саме на споживача. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідні послуги з утримання будинків і споруд та придомової території, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. Обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом закріплений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на правах спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир та власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно зі ст. 322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію, що узгоджується також з положеннями ст.ст. 322, 382 ЦК України. Згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та "Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обслуговування допоміжних приміщень житлових будинків і прибудинкових територій здійснюють на договірній основі з власниками житла або з уповноваженим ними органом відповідні підприємства, які повинні дотримувати вимог цих Правил. Власники квартир у багатоквартирному будинку можуть утворювати товариства (об`єднання) власників квартир для забезпечення ефективного використання приватизованих квартир та управління ними і вирішення інших передбачених статутом питань. Відповідно до ст. 66 ЖК України, розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Не виконання зобов`язань наймачем житла по сплаті квартирної плати, завдає КП "ЖЕО" майнових збитків та не дає змоги КП "ЖЕО" належним чином утримувати житловий фонд міста, що порушує права інших громадян, які старанно сплачують квартирну плату та витрати на утримання будинків та прибудинкової території у розмірі на рівні квартирної плати. Крім того, у зв`язку із заборгованістю наймача житла, КП "ЖЕО" вимушене перерозподіляти кошти на утримання житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури міста з інших виробничих ділянок підприємства, що негативно впливає на рівень обслуговування м. Южноукраїнська. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, оскільки власник квартири зобов`язаний приймати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, а позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 2102 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved