Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа в порядку окремого провадження за заявою [PERSON] в інтересах [PERSON] , заінтересована особа - Воловецька державна нотаріальна контора про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа, а саме заповіту, який був посвідчений 25.04.2007 року секретарем Гукливської сільської ради Воловецького району Мелеш О.І. та зареєстрований в реєстрі за №30. В обґрунтування заяви покликається на те, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка 25.04.2007 року склала заповіт, який був посвідчений секретарем Гукливської сільської ради Воловецького району Мелеш ОО.І. та зареєстрований в реєстрі за №30. Відповідно до вищезазначеного заповіту [PERSON] на випадок свої смерті зробила розпорядження, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] . Після смерті матері заявник звернулась до Воловецької державної нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини. Проте, коли нотаріус оглянула представлені документи вона виявила, що у заповіті допущена помилка, а саме неправильно вказано її прізвище замість « [PERSON] » записано « [PERSON] », яке не співпадає з прізвищем у паспорті та свідоцтві про укладення шлюбу. Внаслідок такої помилки, виникає необхідність встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме - заповіту. Заявник [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, а заяву просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, проти встановлення факту, що має юридичне значення не заперечила. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючих документів та надала про це відповідні докази. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2020 року [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №7. Відповідно до заповіту, 25.04.2007 року [PERSON] на випадок свої смерті зробила розпорядження, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці, де помилково заначено прізвище дочки як " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.07.1992 року. прізвище заявника вірно значиться як " [PERSON] ". У паспорті серії [NUMBER] , виданого 15.05.1998 року Воловецьким РВ УМВС України в Закарпатській області , прізвище заявника також записано як " [PERSON] ". Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що при складанні заповіту допущено технічно помилку щодо прізвища заявника. Такі розбіжності при написані персональних даних в документах спадкодавця, створили заявнику перешкоди у прийняті спадщини, тому встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить їй в подальшому реалізувати своє право на прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до абзацу 2 п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п.6 ст.273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] та вважає можливим встановити факт належності [PERSON] , заповіту складеного [PERSON] 25.04.2007 року, який був посвідчений секретарем Гукливської сільської ради Воловецького району Мелеш ОО.І. та зареєстрований в реєстрі за №30. З наведених міркувань та

Outcome: approved