Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Комунального підприємства "Ритуал" Харківської міської ради, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , 1890 р.н., яка померла у 1971 року у м. Харкові, є бабою [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), визнати за [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) право користувача місця родинного поховання [PERSON] , померлої у 1971 році та [PERSON] , померлої [INFO] , що знаходиться на Харківському міському кладовищі №13 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 108, у кварталі №13, ряд 3, місце 3. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона народилася [INFO] , її батько є [PERSON] , а мати [PERSON] , позивач [PERSON] одружилася із [PERSON] та після одруження взяла прізвище « [PERSON] ». У 1971 році померла її баба (мама матері) - [PERSON] та була похована на Харківському міському кладовищі № 13 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 108 у кварталі №13, ряд 3. місце 3, про що свідчить Довідка КП «Ритуал» ХМР № 169 від 04.06.2020 року, однак, документи, що підтверджують їх родинні зв`язки із [PERSON] , не збереглися. [INFO] померла мати - [PERSON] та була похована на Харківському міському кладовищі №13 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 108 у кварталі №13, ряд З, N6046 3, рядом з [PERSON] . Свідоцтво про поховання [PERSON] та [PERSON] не видавалося, оскільки на час поховання останніх, діюче законодавство в України таких вимог, що встановлені приписами чинного законодавства України, в частині видачі свідоцтва про поховання, не містило. 28 березня 2021 року, позивач звернулася до відповідача із Заявою, де просила видати Свідоцтво про поховання [PERSON] та [PERSON] , що поховані на Харківському міському кладовищі №13 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 108, у кварталі №13, ряд 3, місце 3 - з метою вирішення питання про проведення під поховання. Відповідач своїм листом № 107 від 23.04.2021 року, надав відповідь, де посилаючись на норми "Порядку утримання кладовищ та інших місць похованнь", затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 року № 913 та Закону України "Про поховання та похоронну справу" фактичне не визнав права позивача бути користувачем місця родинного поховання та відмовив у задоволенні вимог вищезазначеної заяви, чим порушив її права. 04 серпня 2021 року представником відповідача Макієнко М.Ю. надано відзив на позов, в якому відповідач у задоволенні позовної заяви [PERSON] просить відмовити у повному обсязі. В обґрунтування свого відзиву представник відповідача зазначає, що відповідно до вимог законодавства України (спеціальних норм), що регулюють похоронні та пов`язані із ними відносини, особа автоматично набуває статусу користувача місця поховання при наявності свідоцтва про смерть (не повторного) та свідоцтва про поховання, як особа яка фактично проводила поховання померлого (померлих). Зазначені факти виключають можливість встановлення цього факту судом чи іншим органом, оскільки такий статус набувається особою автоматично, виключно при наявності обставин передбачених законодавством. Також, представник відповідача зазначив, що наявність факту родинних відносин між померлими та їх родичами не надає статусу користувача місця поховання особі, яка не є виконавцем волевиявлення померлого (померлих). 09 серпня 2021 року представником позивача [PERSON] адвокатом Янковським В.В. подано відповідь на відзив в якому представник позивача просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі В обґрунтування своєї відповіді на відзив представник позивача зазначає, що свідоцтво про поховання [PERSON] та [PERSON] не видавалося, оскільки на час поховання останніх, діюче законодавство в України таки: вимог, що встановлені приписами чинного законодавства України, в частині видачі свідоцтва про поховання, не містило. Як вже зазначалося у позові, позивач весь час дбає про місце поховаєш вищезазначених осіб, та вважає себе повноправним користувачем місця родинного поховання, оскільки там похована її мати та баба, тому має усі підстави для визнання за нею права бути користувачем вищезазначеного місця поховання, що в наступному може буті правовою підставою для отримання останньою відповідного свідоцтва про поховання встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішенні питання про проведення підпоховання та здійснення інших дії, пов`язаних з використанню місця поховання, в порядку ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу». Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.08.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. У судовому засідання представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.06.1998 року, [PERSON] , народилася [INFO] , її батько є [PERSON] , а мати [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25 серпня 1998 року виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Харків, [PERSON] одружилася з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ". Згідно до Свідоцтва про смерть [NUMBER] від 20.04.2018 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідно до копії актового запису про смерть № 9141 від 22.12.1971 року, [PERSON] , 1980 року народження,померла [INFO] , актовий запис внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за № 00093155689. Відповідно до довідки наданої КП "Ритуал" № 169 від 04.06.2020 року, місцем поховання померлих [PERSON] (1971 р. смерті) та [PERSON] (1985 р. смерті) знаходиться на міському кладовищі № 13 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 108 у кварталі 13, ряд 3 , місце 3. Судом встановлено, що позивач звернулася до відповідача КП "Ритуал" із заявою в якій просила видати Свідоцтво про поховання [PERSON] та [PERSON] , що поховані на Харківському міському кладовищі №13 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 108, у кварталі №13, ряд 3, місце 3 - з метою вирішення питання про проведення під поховання. Однак відповідач своїм листом № 107 від 23.04.2021 року, надав відповідь, де посилаючись на норми "Порядку утримання кладовищ та інших місць похованнь", затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 року № 913 та Закону України "Про поховання та похоронну справу" фактично не визнав права позивача бути користувачем місця родинного поховання та відмовив у задоволенні вимог вищезазначеної заяви. З метою підтвердження родинних відносин між [PERSON] (мати) та [PERSON] (баба), адвокатом направлявся запит до Державного архіву Вінницької області щодо видачі довідки про народження [PERSON] , на який отримано відповідь у листі Державного архіву Вінницької області від 14.05.2018 року №07-1628/7, де повідомлено, що надати «будь-яку інформацію» стосовно цієї особи немає можливості, оскільки загальних баз даних, в яких би містилась інформація на громадян, в архіві немає. Також, відповідно до відповіді Головного управління ДМС у Харківській області на запит адвоката до про надання інформації стосовно [PERSON] та [PERSON] , отримано відповіді №6301.6.1-20262/63.3-18 від 11.09.2018, №6301.6.1- 20263/63.3-18 від 11.09.2018 року де повідомлялось, що перевіркою за обліковими ГУДМС України в Харківській області інформації стосовно документування [PERSON] , [PERSON] паспортом громадянина колишнього СРСР не виявлено. Відповідно до відповіді Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про надання копії актового запису про смерть [PERSON] , отримано листа від 20.10.18 р. №15389/10.1-04-6, де першим підтверджено факт державної реєстрації смерті [PERSON] , 1890 року народження, але в зв`язку із додержанням таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, у наданні копії відповідного актового запису було відмовлено. Допитана у судовому засіданні 17.08.2021 року у якості свідка [PERSON] пояснила, що знайома з [PERSON] давно ще з 1966 року, бувала в їхній сім`ї, та що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON] . Допитана у судовому засіданні 17.08.2021 року у якості свідка [PERSON] пояснила, що знайома з родиною [PERSON] , бувала у них в домі, з 1965 року знає родину, та що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [PERSON] є дочка [PERSON] та онука [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України, докази мають були належними - містити інформацію щодо предмета спору, допустимими, тобто одержані в законний спосіб та достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, матеріалами справи достовірно встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а отже, є бабусею позивача [PERSON] . Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» (далі Закон), користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону. За приписами ст. 11 Закону поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України. У відповідності до положень ст. 25 Закону після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. Оскільки відсутність у позивача свідоцтва на поховання [PERSON] та [PERSON] позбавляє її права, як правонаступника на встановлення намогильних споруд у межах могили його родичів, вирішення питання про проведення підпоховання в родинне поховання інших померлих членів родини, здійснити інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, що передбачено ст. 25 «Про поховання та похоронну справу», суд вважає за необхідне позовні вимоги про визнання [PERSON] користувачем родинного поховання, що знаходиться за адресою: Харківське міське кладовище №13 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 108, у кварталі №13, ряд 3 , місце 3 - задовольнити. Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст. 6 (право на справедливий суд), ст. 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст. 17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст. 1 Протоколу № 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved