Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

16.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ та Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ про звільнення майна з-під арешту. Так позивач зазначила, що 06.06.2014 року вона дізналася про накладення арешту на належне їй нерухоме майно, зокрема - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Даний арешт був накладений постановою про відкриття виконавчого провадження, яка винесена Заводським ВДВС Миколаївського МУЮ 03.12.2007 року. В свою чергу підставою для відкриття виконавчого провадження і накладення арешту на майно став виконавчий лист № 2-783, виданий 31.08.2007 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з неї на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором. Виконавче провадження закінчене згідно постанови Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ від 14.08.2008 року у зв'язку із фактичною сплатою нею заборгованості ЗАТ КБ "Приватбанк". Однак, закінчуючи виконавче провадження державний виконавець не скасував накладений на її майно арешт. Позивач вважає, що відповідачі порушили вимоги Закону України "Про виконавче провадження", що в свою чергу призводить до порушення її прав власника і унеможливлює розпорядження своїм майном. Посилаючись на вищезазначене просить скасувати в позовному порядку арешт накладений на майно. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги і підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ позов визнав. Представник відповідача Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому по суті позовних вимог свою позицію не висловив. Заслухавши пояснення присутніх сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Згідно виконавчого листа № 2-783 виданого 31.08.2007 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва на підставі рішення від 27.07.2007 року з позивача [PERSON] на користь МФ ЗАТ КБ "Приватбанк" стягнуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 22552 грн. 26 коп., судовий збір 225 грн. 52 коп., ІТВ - 30 грн., а всього 22807 грн. 78 коп. У зв'язку з цим постановою Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ від 03.12.2007 року було відкрито виконавче провадження і накладений арешт на все нерухоме майно позивача. З постанови Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ від 14.08.2008 року вбачається, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-783 від 31.08.2007 р., виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 22807,78 грн. закінчено у зв'язку зі сплатою боржником боргу в повному обсязі. Однак, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень отриманого позивачем 05.06.2014 року, раніше накладений державним виконавцем арешт на все нерухоме майно продовжує діяти. Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. За загальним правилом ст. 317 ч. 1 ЦК України визначає зміст права власності, яке охоплює права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 15 ч. 1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Розглядаючи даний спір, суд бере до уваги роз'яснення дані у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 р. № 6 із наступними змінами. Так, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване (п. 4 Постанови). При цьому, у відповідності до ст. 33 ЦПК України суд вправі замінити первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача лише за клопотанням позивача. В судовому засіданні позивач не вважала за необхідне залучати до участі у справі інших осіб, зокрема ПАТ КБ "Приватбанк", а самостійно суд позбавлений можливості вирішити дане питання за власною ініціативою. Таким чином, оскільки позов пред'явлено до осіб, які не є належними відповідачами у розглядуваній цивільній справі, - у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, навіть за умов визнання позовних вимог представником відповідача Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ. Судові витрати належить залишити за позивачем.

Outcome: dismissed