Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в остаточній редакції якого просить визнати незаконним та скасувати наказ №110К від 08 серпня 2013 року яким звільнено директора філії №1 Підприємства «Основа-Промінвест» ГО «ФПІ» [PERSON] з 08.08.2013 року на підставі п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП та поновити на посаді директора, зобов'язати відповідачів виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову зазначає, що 08 серпня 2013 року директор Підприємства «Основа-Промінвест» Громадської організації «Фонд підтримки інвалідів» виніс наказ №110К, яким звільнено директора філії №1 Підприємства «Основа-Промінвест» ГО «ФПІ» [PERSON] з 08.08.13 на підставі п.4 ч. 1 ст. 40 КЗпП (прогул). Вважає даний наказ неправомірним, незаконним, нікчемним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки комісією працівників Підприємства «Основа-Промінвест» не виконаний порядок звільнення особи відповідно до ст.149 КЗпП України, та допущені грубі порушення. Вважає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості чиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Вважає, що цього зроблено не було, що свідчить про порушення прав працівника, оскільки ця норма є оперативною,та зобов'язує роботодавця взяти необхідні пояснення. Також відповідачі порушили ст. 43 КЗпП та не отримали попередню згоду на звільнення [PERSON] від профспілкової організації. Позивач працював за сумісництвом, крім філії №1 Підприємства «Основа-Промінвест» ГО«ФПІ», на Підприємстві "Пласт Трейд», засновником якої також є Громадська організація «Фонд Підтримки інвалідів», президент [PERSON] Юридичною адресою Філії № 1 Підприємства «Основа-Промінвест» ГО «ФПІ» є м. Харків, вул. Плеханівська, 50/111, це приміщення житлового фонду. Відповідно ч. 2 ст. 813 якщо орендарем житла є юридична особа, то вона може використовувати таке житло лише для проживання у ньому фізичних осіб. На цій підставі юридична особа не може розміщувати офіс в приміщенні, що належить до житлового фонду. Тому, відповідно до договору оренди № ДА 002 від "31 " травня 2013 року, філія №1 Підприємства «Основа-Промінвест» ГО «ФПІ» та Підприємство «Пласт Трейд» ГО«ФПІ» знаходяться за однією адресою, а саме м. Харків, вул. Каштанова, 29. Робоче місце позивача знаходилося відповідно до цього договору за вищевказаною адресою. Так, позивач, [PERSON], 04,11,16 липня, а також в період з 01 серпня 2013 року по 07 серпня 2013 року включно, знаходився на робочому місці та виконував свої посадові обов'язки. Актів про невихід на Підприємство «Пласт Трейд», засновником якої є Громадська організація «Фонд підтримки інвалідів», за вказані дати, складено не було. Також, ці підприємства є взаємозалежними та тісно співпрацюють, тому відсутність директора на одному підприємстві унеможливлює роботу іншого підприємства. Виписка з ЄДРПОУ серія ААВ №515995 від 29.08.2013 року, свідчить, що [PERSON] є директор філії №1 підприємства «Основа- Промінвест», виходячи з цього, акт про невихід, наказ № 110к та документи про його звільнення вважає сфабрикованими та складені датами пізніше. Зазначає, що відповідачем -2 лист з наказом про звільнення та трудовою книжкою було відправлено 26 вересня 2013 року, що підтверджує факт складання документів про звільнення датами пізніше та порушення норм трудового законодавства. Оскільки позивач був звільнений без законної підстави 08.08.2013 року вважає, що стягненню з відповідача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні представники позивача, що діють на підставі довіреностей (а.с. 17, 87) [PERSON], [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Додатково зазначили, що позивач [PERSON] з травня по серпень 2013 року працював за адресою: м. Харків, вул. Каштанова, 29, про що свідчить договір оренди, лист, що [PERSON] проводив за вказаною адресою переговори з клієнтами. Акти про невихід на роботу позивач не отримував, про їх існування не був повідомлений, з наказом про його звільнення не ознайомлений. Про те, що позивач працював за сумісництвом, їм стало відомо в суді, вважають, що заяву про переведення позивача на роботу за сумісництвом він не міг писати, оскільки був відсутній на території України, а наказ про його звільнення не міг бути підписаний директором [PERSON], вважаючи, у зв'язку з тим, що він теж був за межами України. За час роботи заробітну плату отримував вчасно, при звільненні з позивачем був зроблений остаточний розрахунок, він отримав трудову книжку, з цих підстав в нього претензій немає. Представник відповідачів, що діє на підставі довіреностей Лутай Ю.В. (а.с. 65, 66) заперечувала проти позову та пояснив, що заходи дисциплінарного стягнення, що застосовуються до окремих працівників, які несумлінно виконують свої трудові обов'язки належить роботодавцеві й не обов'язково у послідовності, зазначеній у ст.147 КЗпП України. Звільнення [PERSON] з посади директора Філії №1, Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Фонд підтримки інвалідів", відбувалось згідно чинного законодавства, та в зв'язку з неодноразовими порушеннями ним чинного законодавства, а саме КЗпП України, у вигляді не виходу на роботу без поважних причин, та невиконання своїх посадових обов'язків. В зв'язку з тим, що [PERSON], згідно своєї заяви працював директором Філії №1 за сумісництвом, та ще й постійно був відсутній на роботі, ним не виконувались посадові обов'язки які були покладені на нього положеннями про Філію № 1 та чинним законодавством, тому значно знизився об'єм замовлень та кількість клієнтів на Філії № 1. Твердження представників позивача, що [PERSON] не писав заяви про переведення його на роботу за сумісництвом, а наказ про звільнення не міг [PERSON] підписати, оскільки вони були за межами України, вважає необґрунтованими та видуманими. Зазначив, що [PERSON] неодноразово дзвонили, надсилались листи з проханням повідомити про свої подальші дії та причини прогулу, але він ніяк не реагував на це, не надаючи ніяких пояснень. Відсутність таких пояснень не перешкоджає застосуванню стягнення, якщо роботодавець має докази того, що пояснення від працівника він зажадав, але працівник їх не надав. Таким доказом є акти укладені та підписані кількома особами, якими підтверджується відмова працівника надати пояснення по суті порушення трудової дисципліни. Після не виходу на роботу без поважних причин з 01.08.13 року по 07.08.13 р, згідно наказу № 110-к від 08.08.13 р. [PERSON] було звільнено з посади директора Філії №1 Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Фонд підтримки інвалідів" на підставі п.4 ч. 1 ст.40 КЗпП України. Запис в трудовій книжці був зроблений згідно п.п.2.3, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом № 58 від 29.07.93 р., а саме " в разі звільнення - текст повинен точно відповідати тексту наказу (розпорядження)". Відмова працівника засвідчити своїм підписом факт пред'явлення йому наказу про накладання дисциплінарного стягнення не впливає на дійсність оголошеного стягнення. Трудова книжка була відправлена з описом та з повідомленням на домашню адресу [PERSON]. Зробивши повний розрахунок виплат з урахуванням компенсацій за невідгуляні відпустки, та з компенсацією за несвоєчасну виплату розрахунку при звільненні, грошові кошти були перераховані на картковий особистий рахунок [PERSON] Додатково зазначив, що підприємству, [PERSON] не повідомляв, що є членом будь-якої профспілки. У Філії №1 Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Фонд підтримки інвалідів" відсутня профспілка, при звільненні відповідач діяв законно та зібрав засідання працівників для розгляду питання про звільнення директора Філії [PERSON], про що позивача повідомляли. Щодо твердження позивача, що він здійснював роботу за адресою: м. Харків, вул. Каштанова, 29 пояснив, що відповідачам про це не було повідомлено, про договір оренди, який позивач склав сам з собою їм теж не відомо. Комунальні послуги та плату за оренду приміщення 3 кв.м. за адресою м. Харків, вул. Каштанова, 29 відповідачі не здійснювали. Додатково додав, твердження позивача, стосовно того, що він вів переговори з клієнтами за адресою по вул. Каштановій відповідачу нічого не відомо. Планових переговорів не було. Третя особа, директор підприємства «Основа-Промінвест» ГО «ФПІ» [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що звільнення позивача [PERSON] проводилося на законних підставах з дотриманням всіх вимог чинного законодавства та положень про філію №1 підприємства «Основа-Промінвест» ГО «ФПІ» та статуту підприємства «Основа-Промінвест» ГО «ФПІ». Наказ про звільнення він підписував особисто у день його винесення. Щодо тверджень позивача, що він був за межами України спростував, надавши паспорт, в якому відсутні відмітки про залишення України. Суд заслухавши пояснення представників позивача [PERSON], [PERSON], представника відповідачів Лутай Ю.В., третю особу [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи при цьому з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи документами, що 11.01.2012 року [PERSON] прийнятий на посаду директора Філії №1 Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Фонд підтримки інвалідів" (а.с. 8). За заявою [PERSON] від 28.02.2013 року (а.с. 59) винесено наказ № 37/1к 01.03.2013 року директором підприємства «Основа-Промінвест» ГО «ФПІ», яким [PERSON] прийнято на посаду директора Філії №1 Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Фонд підтримки інвалідів" за сумісництвом з окладом згідно штатного розкладу (а.с. 58). Згідно актів, позивач [PERSON] 04.07.2013 року, 11.07.2013 року, 16.07.2013 року та з 01.08.2013 по 07.08.2013 року не виходив на роботу впродовж всіх робочих днів, будь-яких пояснень з приводу відсутності на роботі не надав (а.с.39-44). Допитана в якості свідка [PERSON], зазначила, що вона особисто підписувала акти про невихід [PERSON] на роботу, підтвердила, що позивач був відсутній на роботі, зазначені в актах дати. Допитана в якості свідка [PERSON], зазначила, що вона особисто підписувала акти про невихід [PERSON] на роботу, підтвердила, що позивач був відсутній на роботі, зазначені в актах дати, також вона підписувала протокол № 4/3 засідання комісії працівників, на якому була присутня. Відповідно п.п. 5.1.2, 5.1.5, розділу 5 статуту Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Фонд підтримки інвалідів", взаємини працівників і Підприємства регулюються трудовим договором, контрактом, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, інструкціями, положеннями Підприємства, цим Статутом й іншими локальними актами, а також нормативно-правовими актами України про працю. Підприємство самостійно, відповідно до діючого законодавства, визначає та вирішує всі питання кадрового забезпечення, визначає форми та методи організації праці, принципи та порядок нормування праці, встановлює оклади та доплати, визначає порядок преміювання. Згідно п.п. 5.2.1, 5.2.2 розділу 5 Статуту особи, що перебувають із підприємством у трудових відносинах становлять трудовий колектив Підприємства. Компетенцію і повноваження трудового колективу і його виборних органів становлять їхні права й обов'язки, зокрема: а) розгляд і затвердження проекту Колективного договору, б) розгляд і рішення більшістю голосів трудового колективу питань самоврядування останнього, в) прийняття участі в стимулюванні продуктивності праці, г) розгляд разом із Директором Підприємства питань, що стосуються поліпшення умов праці, життя й здоров'я, гарантій обов'язкового медичного страхування, а також інших питань соціального розвитку. Всі працівники підприємства повинні дотримуватись нормативно-правових актів України про працю, норми локальних актів, (Статуту, Правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, положень й ін.), норми трудового договору (контракту) і інші обов'язкові норми поведінки, встановлені Підприємством, а також не розголошувати комерційну таємницю Підприємства (а.с. 119-120). Відповідно ст. 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках: звільнення з суміщуваної роботи у зв'язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв'язку з обмеженнями на роботу за сумісництвом, передбаченими законодавством; звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації; звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службових осіб центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об'єднаннями громадян. Наказом № 109к 01.08.2013 року було утворено комісію для колегіального розгляду питання про звільнення [PERSON] (а.с. 38). Згідно листа (а.с. 49), журналу вихідної документації Підприємства «Основа-Проміенвест» ГО «ФПІ» (а.с. 162) [PERSON] повідомлялися час та місце розгляду питання про його звільнення. Протоколом № 4/3 засідання комісії працівників Підприємства «Основа-Проміенвест» ГО «ФПІ» 07.08.2013 рекомендували адміністрації Підприємства «Основа-Проміенвест» ГО «ФПІ» звільнити директора Філії №1 Підприємства «Основа-Проміенвест» ГО «ФПІ» [PERSON] з займаної посади, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, за прогул 08.08.2013 року (а.с. 45). Відповідно до п.п.3.1 положень про Філію № 1 Підприємства «Основа-Проміенвест» ГО «ФПІ», керівництво Підприємства «Основа-Промінвест» призначає та звільняє директора Філії №1, про що видає відповідний наказ. Наказом № 110к від 08.08.2013 року звільнено директора Філії №1 Підприємства «Основа-Проміенвест» ГО «ФПІ» [PERSON], з посади директора Філії №1 з 08.08.2013 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу Закону про працю України (прогул) (а.с. 48). На підставі наказу №30 від 08.08.2013 року (а.с. 47) було проведено розрахунок та здійснено виплати заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку [PERSON] згідно чинного законодавства (а.с.62). Позивачем та його представниками у суді не оспорюється сума виплаченої при звільненні заробітної плати, визнано факт виплати та отримання трудової книжки. Відповідно до положень про Філію № 1 Підприємства «Основа-Проміенвест» ГО «ФПІ», місце знаходження ФІЛІЇ: [ADDRESS]. Згідно договору оренди приміщення №2-Ю від 30.12.2011 року Філія №1 Підприємства «Основа-Проміенвест» ГО «ФПІ» орендувала приміщення площею 134,7 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Юріївська, 17 (а.с. 106-107). Позивач посилається на те, що він з травня по серпень працював за адресою: м. Харків, вул. Каштанова, 29, на підставі договору оренди. Однак суд не приймає, це посилання як поважну причину не виходу на роботу, оскільки, як вбачається з договору оренди № ДА 002 від 31.05.2013 року в особі директора Підприємства «Пласт- Тейд» [PERSON] та директором Філії № 1 Підприємства «Основа-Проміенвест» ГО «ФПІ» [PERSON] цей договір укладений між однією і тою самою особою, загальна площа приміщення складає 3 кв.м., ціль оренди: розміщення офісної меблі, а також виробництво меблі та пластику, п.п. договору 1.2, 1.3., 2, що не є можливим (а.с. 95-96). Філії № 1 Підприємства «Основа-Проміенвест» ГО «ФПІ» та Підприємству «Основа-Проміенвест» ГО «ФПІ» не було відомо про вказаний договір оренди, плати за оренду та комунальні послуги вони не здійснювали, про що представник відповідачів підтвердив у суді, а представники позивача не заперечували цей факт.. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], зазначили, що [PERSON] дійсно знаходився за адресою : м. Харків, вул. Каштанова, 29, однак як директор свого підприємства «Пласт Трейд». Свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] в липні та серпні 2013 року на роботі був рідко, в книзі виходу на роботу не розписувався. Суд оцінює критично доводи, представників позивача, щодо відсутності позивача та директора [PERSON] у дні підписання заяви [PERSON] В.В.28.02.2013 року та підписання спірного наказу про звільнення [PERSON] 08.08.2013 року на території України підтвердження свого не знайшли та спростовуються копіями паспортів [PERSON] (а.с. 112, 113) та [PERSON], оригінали яких були оглянуті у суді. (а.с. 169,170). З 28.02.2013 року та по теперішній час позивач не звертався з вимогами про незаконність наказу про переведення його на посаду директора Філії №1 за сумісництвом Більш того, твердження представника позивача [PERSON] про те, що позивач [PERSON] не знав та і не міг знати про факт його праці за сумісництвом, оскільки він, нібито, не підписував свою заяву від 28.02.2013 року спростовується тим, що ці факти, а саме про працю за сумісництвом на підприємстві позивач сам зазначив у своїй уточнюючій позовній заяві від 28.11.2013 року, яку надав суду (а.с.88-91). . Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Прогул - це неявка на роботу без поважних причин впродовж робочого дня. Під неявкою на роботу слід розуміти невихід робітника на своє робоче місце для виконання службових обов'язків. Суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] скоїв прогули без поважних причин, що підтверджується сукупністю доказів. Таким чином, будь - яких даних на спростування доказів про поважність причин відсутності на роботі позивач суду не надав. Крім того, вирішуючи спір, суд бере до уваги, що метою отримання власником або уповноваженим ним органом письмових пояснень порушника трудової дисципліни є з'ясування обставин, за яких вчинено проступок для врахування цього порядку з іншими обставинами при обранні виду стягнення, а тому сам по собі факт неотримання власником таких пояснень за відсутності даних про поважність причин вчинення проступку не може бути підставою для визнання рішення про застосування дисциплінарного стягнення незаконним. Суд враховує, що нормами про порядок застосування дисциплінарного стягнення не передбачена обов'язковість ознайомлення працівника з актом про відсутність на роботі, як і обов'язковість його складання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed