Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

05 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю "Веселинівська автоколона №3" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та повернення їй земельної ділянки. В позовній заяві позивач зазначила, що вона має у власності земельну ділянку загальною площею 4,386 га., кадастровий номер 4821755000:05:000:0212, право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 821317, виданим 15 лютого 2006 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010601000087. 23 лютого 2005 року вона надала згоду передати земельну ділянку, яку успадкувала після смерті свого батька [PERSON], на умовах оренди ТОВ "Веселинівська автоколона №3" строком на 10 (десять) років. Вказаний договір не був зареєстрований, проте ТОВ "Веселинівська автоколона №3" фактично використовувало її земельну ділянку. Бажаючи самостійно обробляти свою земельну ділянку, 13.08.2014 року вона звернулася до відповідача з питанням про повернення земельної ділянки, проте їй було відмовлено та при цьому їй стало відомо про наявність Договору оренди земельної ділянки від 02 січня 2010 року, який вона уклала з відповідачем строком на 10 років, тобто до 02.01 2020 року. Отримавши в жовтні 2014 року від відділу Держземагенства у Веселинівському районі Миколаївської області копію договору оренди земельної ділянки № 111 від 02.01.2010 року, який був зареєстрований відділом Держкомзему у Веселинівському районі 23 червня 2011 року за № 482175504000037, за яким вона начебто передала ТОВ "Веселинівська автоколона №3" належну їй земельну ділянку в оренду на 10 років, виявила, що вказаний договір вона не підписувала. Даний Договір оренди земельної ділянки вона з відповідачем не укладала, не підписувала його, між нею та відповідачем не були узгоджені істотні умови договору, також вона нікому доручення укладати договір від її імені не надавала, оскільки мала бажання самостійно обробляти свою земельну ділянку. Тому просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 111 площею 4,386 га. (кадастовий номер:4821755000:05:000:0212), розташованої в межах території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, укладений 02 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] з обмеженою відповідальністю "Веселинівська автоколона №3", зареєстрований 23 червня 2011 року відділом Держкомзему у Веселинівському районі Миколаївської області у державному реєстрі земель за № 4821755040000037, та повернути їй земельну ділянку, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 1356 грн.79 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з тих же підстав, просить визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки №111 від 02 січня 2010 року та повернути земельну ділянку позивачу, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1356 грн.79 коп. Суду пояснив, що Договір оренди земельної ділянки №111 від 02 січня 2010 року з відповідачем ТОВ "Веселинівська автоколона №3 " позивач не укладала, з відповідачем не узгоджувала істотні умови договору, даний договір не підписувала та ніякої довіреності на підписання даного договору нікому не надавала. За таких обставин вважає, що сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди земельної ділянки, що є підставою, передбаченою ст.15 Закону України "Про оренду землі", для визнання спірного договору недійсним. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали, суду пояснили, що вони допускають, що Договір оренди земельної ділянки №111 від 02 січня 2010 року позивач не підписувала. Однак, саме з позивачем [PERSON] були узгоджені всі істотні умови договору і вона висловила свою волю передати земельну ділянку на умовах оренди відповідачеві. Протягом 2010-2014 років позивач отримувала орендну плату за договором оренди земельної ділянки від 02.01.2010 року, що свідчить про те, що позивач своїми діями фактично схвалила договір оренди земельної ділянки від 02.01.2010 року, який був підписаний іншою оосбою, яка діяла без доручення в майнових інтересах позивача, і підписала договір оренди земельної ділянки від 02.01.2010 року. Вважають, що фактичне тривале виконання умов договору оренди земельної ділянки обома сторонами є підтвердженням того, що його укладення відповідало внутрішній волі позивача. Тому вважають позовні вимоги позивача небгрунтованими, в зв'язку з чим просять відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представників відповідача [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має у власності земельну ділянку загальною площею 4,386 га., кадастровий номер 4821755000:05:000:0212, право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 821317, виданим 15 лютого 2006 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010601000087. (а.с. 6). 02 січня 2010 року між ТОВ "Веселинівська автоколона №3" та від імені [PERSON] було укладено Договір оренди землі, за яким позивач передала відповідачу в користування на умовах оренди строком на 10 (десять) років належну їй на праві власності земельну ділянку площею 4,386 га., кадастровий номер 4821755000:05:000:0212 - (а.с. 11-12). Даний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Веселинівському районі Миколаївської області 23 червня 2011 року за № 482175504000037 - (а.с.11-12). Як вбачається з висновку експерта №443 від 25.05.2015 року за результатами почеркознавчої експертизи в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014150180000791 від 26.12.2014 р., підпис від імені [PERSON] в графі "Орендодавець" в договорі оренди земельної ділянки №111 від 02.01.2010 р., укладений між [PERSON] та ТОВ "Веселинівська автоколона №3" в особі [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою. В судовому засіданні учасникам судового розгляду було роз'яснено їх право заявити клопотання про призначення судово - почеркознавчої експертизи, проте сторони та їх представники не заявили таких клопотань, при цьому представник позивача [PERSON] послався на висновок експерта № 443 від 25.05.2015 р., даними якого підтверджується та обставина, що спірний договір оренди земельної ділянки №111 від 02.01.2010 р. був підписаний не позивачем, а іншою особою, а представники відповідача [PERSON] та [PERSON] допускали, що вказаний договір позивач не підписувала. Крім того, представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні від 21.12.2015 р. зазначив, що він згоден з висновком експерта № 443 від 25.05.2015 р., а також вказав, що він не буде заявляти клопотання про призначення судово - почеркозначої експертизи по двом іншим примірникам договорів оренди земельної ділянки, які знаходилися у відповідача, так як також допускає що ці примірники договорів не підписувала позивач, а підписала інша особа. Також в судовому засданні було встановлено, що договір оренди земельної ділянки №111 від 02.01.2010 року було укладено в трьох примірниках, один з яких знаходився у відділі Держгеокадастру у Веселинівському районі Миколаївської області та на вимогу суду був направлений до суду і оглянутий в судовому засіданні, а два інших примірника знаходилися у відповідача, і представник відповідача [PERSON] надав ці два примірники суду, які і були в судовому засіданні досліджені. Вказана обставина свідчить про те, що позивач [PERSON] не отримувала примірник договору оренди земельної ділянки №111 від 02.01.2010 року, не знала про його зміст та про викладені в договорі істотні умови, а дізналася про наявність цього спірного договору та про викладені в ньому істотні умови договору вже в 2014 році, коли звернулася 13.08.2014 року до відповідача з проханням не обробляти її земельну ділянку та пізніше, в жовтні 2014 року, отримала з відділу Держземагенства у Веселинівському районі Миколаївської області копію спірного договору. Відповідно до положень ст.638 ЦК України дійсним є договір, який відповідає вимогам ст.203 ЦК України, а сторони при його укладенні в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обовязки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України. В силу ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що позивач договір оренди земельної ділянки від 02 січня 2010 року не підписувала, даний договір від її імені підписано іншою особою, якій вона повноважень на вчинення такої дії не надавала, а тому суд вважає, що волевиявлення позивача на укладення договору оренди земельної ділянки від 02 січня 2010 року та викладених в ньому умов відсутнє. Суд вважає, що доводи представника відповідача про те, що позивач в подальшому схвалила договір оренди землі, який був укладений в її інтересах іншою особою, яка діяла без доручення і підписала спірний договір, прийнявши його до виконання, оскільки вона отримувала протягом 2010-2014 років орендну плату, є необґрунтованими, так як під час укладення спірного договору була відсутня згода сторін щодо усіх істотних умов договору, а також була відсутня воля орендодавця на укладення і підписання договору, який оспорено позивачкою до суду. Крім того, повноваження такого представника повинні бути підтверджені довіреністю у відповідності до положень ст.244 ЦК України, а тому вчинення ним дій з перевищенням повноважень та наступним схваленням довірителем можливо тільки при наявності такого письмового документу, яким є довіреність. Проте, представники відповідача вказали в судовому засіданні, що така довіреність відсутня. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених положеннями ч.1 ст.215, ч.3 ст.203 ЦК України щодо визнання спірного договору оренди земельної ділянки №111 від 02.01.2010 року недійсним та повернення земельної ділянки позивачеві в зв'язку з відсутністю волевиявлення позивача на вчинення оспорюваного правочину. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1356 грн. 79 коп., розмір якого підтверджується доданими до справи квитанціями. На підставі викладеного,

Outcome: approved