Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

У липні 2016 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказувала, що з 21 липня 2009 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС Ржищівського МУЮ Київської області, актовий запис № 22 від 21 липня 2009 року. Під час шлюбу у сторін народилася спільна дочка [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають разом, однак шлюбні стосунки припинено, сторони не розуміють одне одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем, не ведуть спільного господарства. Крім того відповідач зловживає алкогольними напоями, на грунті пиятства вчиняє сварки, бійки, які негативно впливають на психічний розвиток їхньої малолітньої дочки та на самопочуття позивача. Тому позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Шлюб сторони розривають вперше, спору щодо поділу спільного майна та утримання і виховання спільної дочки немає. У зв'язку з вищевикладеним позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано відділом РАЦС Ржищівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 22 від 21 липня 2009 року. У поданій заяві від 29 липня 2016 року позивач просила звільнити її від сплати судового збору у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Ухвалою суду від 11 серпня 2016 року позивача було звільнено від сплати судового збору. У судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу, просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій проти позову не заперечував, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з нижчезазначеного. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 083772 від 21 липня 2009 року (а.с. 4) між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Ржищівського МУЮ Київської області, актовий запис № 22. Згідно з свідоцтвом про народження серії I-ОК № 167211 від 18 серпня 2011 року (а.с. 5) сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. \~Згідно довідки виданої\~ виконавчим комітетом Ржищівської міської ради № 4-52-952 від 29.07.2016 (а.с. 6) встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO],\~ до її сім'ї входять:дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. \~ \~Згідно ухвали Ржищівського міського суду Київської області про зупинення провадження у справі від 19 жовтня 2016 року позивачу та відповідачу було надано строк для примирення на 4 місяці до 19 лютого 2016 року. Ухвалою суду від 20 лютого 2017 року провадження в справі було відновлено. Відповідно до абз. 5 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007\~ № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" якщо після\~ закінчення\~ призначеного\~ судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на\~ припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом було вжито відповідно до вимог ст. 111 СК України заходи щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення, але подружжя не примирилось і стосунки не відновило, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, сімейне життя між подружжям не склалося, сторони не розуміють один одного, хоча і проживають разом шлюбні стосунки припинили, не ведуть спільного господарства, спору щодо розподілу спільного майна та спору щодо утримання та виховання спільної дитини\~ не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, то суд суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без зясування і дослідження інших обставин справи. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без зясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Як встановлено з матеріалів справи, позивача звільнено від слпати судового збору при поданні позовної заяви, а тому судовий збір\~ у розмірі 640 грн 00 коп. підлягає стягненню\~ з відповідача в дохід держави.\~\~ За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки\~ в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу\~ не здійснюється, отже фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу\~ не здійснювалось. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved