Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Любаренко І.О. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування арешту накладеного на все майно [PERSON] зареєстрований в Єдиному державному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 21.03.2005 року (реєстраційний № 1785500), внесений на підставі постанови № 145/39 від 10.02.2005 року відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управляння юстиції в м. Києві. Позовні вимого обґрунтовує тим, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] від 30 травня 2018 року, [PERSON] - помер. Після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Явдюк Наталією Анатоліївною, було відкрито спадкову справу в Спадковому реєстрі за №63135759. В процесі спадкування стало відомо, що 21.03.2005 року ре статором Двадцятої Київської державної нотаріальної контори зареєстровано Постанову № 145/39 від 10.02.2005 року відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві. Зазначеною постановою обмежено все майно [PERSON] , що не дає позивачу, спадкодавцю, можливості прийняти спадщину. Згідно відповіді Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 25.06.2019 р., вбачається, що виконавче провадження, по виконанню постави, серія та номер 145/39 виданий 10.02.2005 року, за якими боржник є [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває, та зареєстрованим не значиться. Більш того строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву державної виконавчої служби становить три роки, тому дана справа вважається знищеною. Представник позивача зазначив, що заборгованість перед ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» сплачено, додавши до позову заяву про оплату заборгованості за виконавчим документом. У зв`язку з тим, що згадані виконавчі провадження знищено, позивач позбавлений можливості зняти арешт накладений на все майно [PERSON] , у позасудовому порядку. З цих підстав представник позивач просив суд скасувати арешт накладений на все майно [PERSON] зареєстрований в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 21.03.2005 року (реєстраційний № 1785500), внесений на підставі постанови № 145/39 від 10.02.2005 року відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за відсутності його представника. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. (ст. 319 ЦК України) Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) зазначено, що арешт застосовується державним виконавцем для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Відповідно до даних з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, міститься запис про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 1785500, зареєстрованого 21 березня 2005 року, заявник: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, підстави обтяження: постанова, 145/39, 10.02.2005, Відділ Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] , дата народження - [INFO] , [ADDRESS] . Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження): прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту; сплата боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника; якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявленопорушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту; наявність письмового висновку експерта щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або коли витрати, пов`язані із зверненням на нього стягнення, перевищать грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, майно боржника. Борг у сумі 3 957,03 грн. [PERSON] сплатив ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» у повному обсязі (ВП № 54777858), що підтверджується заявою про оплату заборгованості за виконавчим документом. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) У разі закінчення виконавчого провадження згідно зі ст. 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно зі ст. 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із ст. 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у ч. 2 цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна. Звертаючись до суду із позовом, позивач ставить перед судом вимоги про зняття арешту із майна, що належить йому на праві власності, оскільки накладення арешту на майно порушує його права, як власника, захист якого передбачено ст. 319, 321, 391 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог про те, що наявність арешту майна порушує його право власності на це майно, ґрунтуються на вимогах ст. 321 ЦК України, підтверджено належними доказами, а тому позов є обґрунтований та доведений, та те що відповідач визнав позов, в зв`язку з чим він підлягає задоволенню. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України) Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ( ст. 89 ЦПК України) Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування арешту з майна, є обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються в порядку встановленому кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved