Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, поданим представником позивача адвокатом Якобчуком П.О., до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 16431 від 23 вересня 2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром Маркет" заборгованості за кредитним договором, стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 10908 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з Єдиного реєстру боржників дізнався про те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби в місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) перебуває виконавче провадження № 66037194 з примусового виконання виконавчого напису № 16431, виданого 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з нього на користь ТОВ "Фінпром Маркет" заборгованості за кредитним договором. Про існування виконавчого напису дізнався 9 серпня 2021 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, що мало наслідком неправомірне провадження щодо виконання даного напису. При вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус не отримував від позивача первинні документи щодо видачі кредитних коштів та здійснення часткового погашення, тобто у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Розрахунок суми заборгованості зроблено відповідачем одноособово, без врахування думки та позиції позивача, та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Відповідач не надав нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, докази направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, за змістом виконавчого напису стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором № 016-Р/000828 від 11 березня 2008 року, укладеного між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та [PERSON] , тоді як насправді виконавчий напис вчинено на договорі про відкриття карткового рахунка, надання і використання платіжної картки (картка презентаційна) № 016-Р/000828 від 7 березня 2008 року, укладеного між ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" та [PERSON] . Ухвалою від 16 серпня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом сторін). 27 жовтня 2021 року суд отримав заяву відповідача про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за № 16431 від 23 вересня 2020 року, таким, що не підлягає виконанню, та в частині стягнення з ТОВ "Фінпром Маркет" судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. Одночасно представник відповідача подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1907 грн. У поданій 22 листопада 2021 року заяві представник позивача просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вимогу про стягнення витрат на правову допомогу просить залишити без розляду. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що 23 вересня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований за № 16431, про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ "Фінпром Маркет", якому ТОВ "Фінансова компанія "Арбімаркет" відсутплено право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги від 4 серпня 2020 року, якому в свою чергу ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на підставі договору про відступлення прав вимоги № 000123-а від 12 червня 2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 016-Р/000828 від 11 березня 2008 року, укладеного між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та [PERSON] . Запропоновано стягнути з [PERSON] за період з 11 червня 2018 року по 23 вересня 2020 року включно суму в розмірі 25000 грн заборгованості за тілом кредиту, 50 грн плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25050 грн. Постановою від 12 липня 2021 року головним державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Стариченко І.С. відкрито виконавчого провадження № 66037194 з примусового виконання виконавчого напису № 16431, виданого 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису, що й ст.87-88 Закону України «Про нотаріат». Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (пункт 2) доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в частині, зокрема, пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. З вказаного випливає, що станом на 23 вересня 2020 року були відсутні правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису № 16431 за кредитним договором, оскільки постанова Кабінету Міністрів України, якою було встановлено таку можливість, визнана в цій частині незаконною та нечинною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тому відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений пп.2.3 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотеко держателем повідомлень - письмової вимог про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Позивач оспорює розмір заборгованості, вчинення виконавчого напису на належному договорі та факт вчасного його інформування про наявність заборгованості, що свідчить про наявність спору щодо суми, пред`явленої до стягнення. За таких обставин суд дійшов висновку, що виконавчий напис виданий неправомірно, за відсутності правових підстав для його вчинення. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 908 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved