Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позов мотивує тим, що з метою отримання банківських послуг, відповідач звернувся до позивача, у зв`язку з чим підписав заяву-анкету №б/н від 15.03.2010року, якою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір надання банківських послуг та підтвердила факт, що він проінформований про умови кредитування в АТ «Приватбанк». Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та видано кредитну картку для користування. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00грн. Так як відповідачем порушено умови повернення кредиту, станом на 28.07.2020р., за ним рахується борг 64817,45грн., з яких: 51723,45грн.- заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 00,00грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 51723,45грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 00,00грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 13094,00грн. заборгованість за простроченими відсотками; 00,00грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 00,00грн. нарахована пеня; 00,00грн. нараховано комісії, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також та 2270,00 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення по суті справи (а.с.87-91), згідно яких просить відмовити в задоволенні позову. Відмову в задоволенні позову мотивує тим, що він дійсно отримав кредитну картку, проте ніяких умов кредитування не підписував, ніяких кредитних коштів з карткового рахунку не знімав та не погашав. Суд вважає розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у відсутності відповідача. За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~засобу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються наступними нормами . Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Ч.ч.1,2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що 15.03.2010року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-анкету №б/н, якою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір надання банківських послуг та підтвердив факт, що він проінформований про умови кредитування в АТ «Приватбанк» (а.с.11 на звороті). Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та видано кредитну картку для користування. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00грн., починаючи з 15.07.2019р. (а.с.9). Відповідачем порушено\~умови повернення\~кредиту,\~станом на\~ 28.07.2020р., за ним рахується борг 64817,45грн., з яких: 51723,45грн.- заборгованість за тілом кредита, в т.ч. 00,00грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 51723,45грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 00,00грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 13094,00грн. заборгованість за простроченими відсотками; 00,00грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 00,00грн. нарахована пеня; 00,00грн. нараховано комісії . Проте відповідач не погоджується взагалі з наявністю заборгованості, посилаючиь на те, що позивачем неправомірно нараховано відсотки та прострочену заборгованість. Суд частково погоджується з доводами відповідача. Так, за отриманими банківськими послугами позивачем надано розрахунок завборгованості, яка починається фактично із надання кредитного ліміту в розмірі 50000,00 грн. ( а.с.8) Цією ж таблицею підтверджується, що [PERSON] сплатив 12539,29 грн. заборгованості по тілу кредиту та 7322,71грн. відсотків. Разом з тим, АТ КБ "ПриватБанк" надав суду витяг з Тарифів облуговування кредитних карт "Універсальна" , де вказано відсотки станом на 2015р. Даний витяг не був відомий [PERSON] на день піписання заяви - анкети, а тому не може бути складовою підписаного між сторонами договору. Проте, з огляду на виписки за договором (а.с.45-57) вбачається, що АТ КБ "ПриватБанк" стягував з [PERSON] завищені відсотки, вказуючи, що стягнення проводиться в розмірі 3,6 відсотка, в той час як стягнення проводились в розмірі 7,2 відсотка. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України кредитор немає права змінювати процентну ставку в односторонньому порядку. Відповідач в зв`язку з таким нарахуванням і заперечує позов. За таких умов суд вважає, що так як АТ КБ "Приватбанк" за період з 01.12.2019р. по 01.03.2020р. нарахував та з стягнув з [PERSON] зайві проценти, що становить 7472,15грн. (3673,2+3795,64+3785,1+3540,9=14794,84 грн. мінус нараховані та стягнуті відсотки (а.с.45) мінус 7322,71грн. сплачені за розрахунком (а.с.8 на звороті) = 7472,15грн.) Тому загальний розмір заборгованості становить 50000,00грн. - 12539,26грн. (сплачені за розрахунком тіло) - 7472,15грн. (зайво сплачені) =29988,59грн. Таким чином, з врахуванням того, що всі договірні відносини щодо процентної ставки між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] не було укладено щодо заявки, тому з [PERSON] необхідно стягнути 29988,59грн. тіла кредиту та сплачений позивачем судовий збір. В задоволенні решта позову відмовити.

Outcome: approved