Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

30.07.2021 позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ "Вердикт капітал", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 27.01.2021 за № 15426 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 64203,49грн. Позов обґрунтовано тим, що вказаний виконавчий напис вчинено на користь відповідача щодо заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» № 500452433 від 25.01.2014. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушеннями вимог законодавства, а саме нотаріусу не було надано документів, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172; із наданих нотаріусу документів не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача та строки виникнення зобов`язань; виконавчий напис від 24.01.2020 вчинено поза межами трирічного строку з моменту виникнення права вимоги; нотаріусу не подано належних документів, які свідчили б про відступлення права вимоги у правовідносинах між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал». Як на правові підстави заявленої вимоги позивач посилається на статті3,15,16 ЦК України, статті\~87,88 Закону України « Про нотаріат», Главу 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Разом із позовом позивачем [PERSON] подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 02.08.2021 заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 64426497, яке перебуває в проваджені приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича, з виконання виконавчого напису № 15426, вчиненого 27.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 64203,49 грн., що виникла за кредитним договором № 500452433 від 25.01.2014. Ухвалою судді від 03.08.2021 у даній справі відкрито провадження та залучено як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича завірені належним чином копії документів на підставі яких було відкрито виконавче провадження № 64426497 з виконання виконавчого напису № 15426, вчиненого 27.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 64203,49 грн., що виникла за кредитним договором № 500452433 від 25.01.2014. 16.08.2021 від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. на виконання узвали судді від 03.08.2021 надійшли витребувані судом докази. 01.09.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів: оригіналу листа Житомирського обласного нотаріального архіву проте, що документи приватного нотаріуса Горая О.С. за 2021 рік на зберігання до вказаного архіву не передавались, а також оригіналу листа до приватного нотаріуса Горая О.С. про надання копій документів. На підставі яких було вчинено виконавчий напис, який повернувся через відмову адресата у прийнятті поштової кореспонденції. 02.09.2021 від відповідача представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі на підставах викладених у відзиві, просив зменшити розмір судових витрат, що підлягають до стягнення на користь позивача в разі задоволення позову. _ Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, 21.10.2021 від представника позивача адвоката Долі Д.М. через канцелярію суду надійшла заява про розгляду прави за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги задовольнити на підставах викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Треті особи, повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, заяв по суті справи до суду не подали, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25.01.2014 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» укладений кредитний договір № 500452433 про надання кредиту шляхом перерахування на рахунок позивача 17712,98грн. За користування кредитними коштами договором передбачена оплата в розмірі 14.99% річних. Датою остаточного повернення кредиту та нарахованих відсотків, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій встановлено 27.01.2017 року. 27.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 15426 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 64203,49грн. на підставі кредитного договору № 500452433 від 25.01.2014, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», та зазначено, що право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено від первісного кредитора спочатку на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», а потім до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал». Доказів відступлення прав вимоги за кредитним договором матеріали справи не містять. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. від 09.02.2021 відкрито виконавче провадження № 64426497 з примусового виконання згаданого виконавчого напису. За загальним правилом статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про\~нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001, що узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином для вчинення виконавчого напису нотаріусу не було подано належних документів, передбачених переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~"Про\~нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50\~Закону України\~"Про\~нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Із матеріалів позовної заяви, зокрема з укладеного кредитного договору вбачається, що строк кредитування був встановлений до 27.01.2017 року. Доказів пролонгації кредитного договору, якщо такий був укладений, суду не надано. У зв`язку з чим згідно висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12 нарахування процентів після закінчення строку дії договору не передбачено. Наведені обставини свідчить про те, що сума заборгованості не є безспірною, що фактично унеможливлювало видачу приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису. В порушення\~статті 87 Закону України « Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчинив виконавчий напис 27.01.2021 року, хоча з дня виникнення права вимоги кредитора за кредитним договором, тобто з 27.01.2017 року минуло більше трьох років. Окрім цього відповідачем не було надано нотаріусу належних доказів відступлення права вимоги до [PERSON] від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Вердикт капітал». Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, а також визнання позову відповідачем суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved