Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів в порядку регреса та просили стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» у рахунок відкодування витрат пов»язаних із сплатою страхового відшкодування в розмір 35000.00 грн. та судові витрати в сумі 1378.00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву, у якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач та його представник не зявились попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову заперечили та просили в задоволенні позовних вимог відмовити. Від представника третьої особи до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Враховуючи подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 3-5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно ст. 9.2. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», умов полісу, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно копії Витягу з централізованої бази МТСБУ франшиза за полісом АВ/3604034 становить 1000,00 грн. Відтак, Відповідач застрахував свою відповідальність на 49000,00 грн. (50000,00 ліміт за полісом 1000,00 франшиза = 49000,00 грн. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 02.11.2013р. о 14:30 в місті Полтава по вул. Пушкіна від вулиці Ватутіна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Mercedes-Benz Sprinter (груз) р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.12.2013 року винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобіля [NUMBER] [PERSON]. Також встановлено, що ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ» та ТОВ АВТОКРЕДИТ ПЛЮС 24.04.2013 року уклали договір страхування наземного транспорту № PLEMCPS-133W11V відповідно до умов якого позивач зобовязався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Договором. Предметом страхування за Договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Mercedes-Benz Sprinter (груз) р.н. [NUMBER], 2005, року випуску. Пунктом № 7 даного договору визначено перелік страхових випадків, з настанням яких виникає обовязок страховика здійснити страхове відшкодування у відповідності із договором страхування. У відповідності до звіту від 15.11.2013р., розмір заподіяної шкоди автомобілю страхувальника складає 134 018,04 грн., сума страхового відшкодування до виплати з урахуванням умов договору на підставі страхового акту від 23.12.2013 р. № И-4037 складає 84 000.00 грн. Зазначене страхове відшкодування виплачено в повному розмірі, що підтверджується платіжними дорученнями № 3474 від 23.12.2013р. та платіжне доручення № 3 від 24.12.2013р. (а.с. 21, 22) Судок також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, застрахована у ПРАТ СК ОСТРА , що підтверджує витяг з ЦБД МТСБУ та копія полісу АВ3604034 від 23.04.2013(а.с. 54). Суд вважає, що обов'язок відшкодувати шкоду в розмірі 49000,00 грн. замість винуватця у заподіянні такої шкоди, несе ПРАТ СК ОСТРА відповідно вимогам ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно рішення Господарського суду Одеської області від 22.12.2016р. ухваленого по справі №916/2875/16, встановлено, що позовну заяву ПАТ «СК «Інгосстрах» до ПАТ « СК «Остра» про відшкодування збитків, - задоволено в межах страхової суми - 49000,0 грн ( 50000,0 грн. ліміт за полісом - 1000,0грн. франшиза) по страховому випадку за полісом АВ3604034 від 23.04.2013р., що стався 02.11.2013 року о 14.30 в м. Полтава за участю відповідача, тому суд вважає, що страхове відшкодування сплачене, і не може перевищувати розмірів лімітів відповідальності страховика. Виходячи із цього, в частині решти суми завданих збитків (84000,00 49000,00 = 35000.00 грн.), які заявлені позивачем до відповідача є необґрунтованими. Також, суд при розгляді справи враховує положення Пункту 27 Постанови Пленуму ВСС Укрїни з розгляду цивільних і кримінальних справа № 4 від 01.03.2013р., де визначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191\~ЦК), а також статтею 38\~ а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. Отже, судом встановлено, що ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» звернулась до суду з позовом до відповідача в порядку визначеному для СУБРОГАЦІЇ і відповідно до вимогам статті 993 ЦК України та статті 27\~Закону України «Про страхування», але до суду позивачем не було надано договору за яким страхувальник передав свої права страховикові, що сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав вимоги до [PERSON]. Пунктом 2.1. ст. 2 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,встановлено, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Пунком 9.2. ст. 9 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»визначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Статтею 38 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачена можливість подання регресного позову страховиком у чітко визначених випадках. Жодних обставин що перечисленні у пункті 8.1.1. Закону, не мали та не мають місця в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що стала наслідком вищезазначених цивільно-правових відносин. Таким чином, ПАТ «Страхова компанія «Інгострах» уклавши зі своїм страхувальником Договір добровільного страхування наземного транспорту № PLEMCPS-133W11V від 24.04.2013 р. на страхову суму 120 000 грн. та отримавши розмір страхового платежу у 7 200 грн. взяла на себе ризик виплати страхового відшкодування у разі настання страхового випадку та не має право на стягнення з [PERSON] будь якої суми. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» до [PERSON], про стягнення суми в порядку суброгації відмовити за недоведеністю. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed