Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

05.05.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева", третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. з вимогами: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. № 7863 від 21.11.2019 про стягнення з нього на користь ТОВ ФК "Женева" заборгованості за період з 11.05.2018 по 28.10.2019 у сумі 23589,51 грн. В обгрунтувння позовних вимог позивач зазначив, що 09.12.2013 отримав в АТ «Дельта Банк» кредитні кошти на споживчі цілі в сумі 17676,86 грн. зі строком погашення заборгованості до 08.12.2014. Внаслідок економічної і політичної кризи в Україні, які призвели до нестабільності заробітку, не зміг повернути в повному обсязі грошові кошти АТ «Дельта Банк». Однак більша частина боргу була ним погашена. 25 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61387358 про стягнення з нього на користь ТОВ ФК«Женева» заборгованості за період з 11.05.2018 по 28.10.2019 року в розмірі 23589,51 гривень. Дана постанова винесена на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. № 7863 від 21.11.2019р., яким стягнуто з нього заборгованість на користь ТОВ ФК «Женева» в розмірі 23 589,51 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 11 721,45 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5 955,41 грн., строкова заборгованість за комісією 2653,81 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 3 258,84 грн., за вчинення виконавчого напису 650,00 грн. В рамках виконавчого провадження № 61387358 12.03.2020 приватним виконавцем винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, накладений арешт на моє майно та рахунки. Були проведені відрахування з заробітної плати. Вважає виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступні норми права та обставини. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В кредитному договорі був встановлений строк погашення заборгованості до 08.12.2014, тобто заборгованість могла бути стягнута з нього на підставі виконавчого напису до 07.12.2017. Кредитний договір з ТОВ «Фінансова компанія «Женева» він не укладав, про уступку права вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева» йому нічого невідомо, жодних повідомлень з цього приводу не надходило. З даного питання звертався через електронне звернення до Українського бюро кредитних історій, які повідомили, що надісланий на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Женева» запит про кредитний договір залишений без відповіді, тому дані про кредитний договір видалені. Крім того, зауважує, що за змістом п. 2.3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Однак, від банка жодних повідомлень не отримував. Вважає, що нотаріус вчинив виконавчий напис незаконно, в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», тому даний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У подальшому, представник позивача Полупанова О.О. надала суду заяву, в якій просила ввжати вірною дату вчинення виконавчого напису нотаріуса № 7863 від 20.11.2019 замість 21.11.2019. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07.05.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 06.07.2020 від третьої оосби приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Міністерства юстиції (м. Київ) Гамзатової А.А. надійшли пояснення, в яких зазначила про те, що стягувач звернувся з заявою про вчинення виконавчого напису в межах трирічного строку з моменту виникнення права на стягнення заборгованості. До заяви про вчинення виконавчого напису окрім оригіналу кредитного договору, відповідач (стягувач) долучив виписку з особового рахунку та надав докази повідомлення боржника про заміну кредитора в зобов`язанні з вимогою про погашення заборгованості. Підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було. На підтвердження наявної заборгованості по кредиту, стягувач надав засвідчену ним виписку з особового рахунку боржника. Підстав вважати, що заборгованість перед банком (первісним кредитором) на момент звернення стягувача з заявою про вчинення виконавчого напису була погашена чи була іншою, у неї не було. На підтвердження факту попереднього відправлення на адресу боржника вимоги про погашення боргу, відповідач надав до заяви про вчинення виконавчого напису копії Реєстру згрупованих рекомендованих поштових відправлень №33024 від 30.10.2019, в якому містяться відомості про направлення [PERSON] вимоги. Вважає, що вчинені нею нотаріальні дії здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства. 13.07.2020 від представника відповідача ТОВ "ФК "Женева" Радченко В.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що 11.05.2018 між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Женева" було укладено договір № 449/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у відповідності до умов якого, право вимоги за кредитним договором № 001-20839-091213 від 09.12.2013 перейшло до ТОВ "ФК "Женева". Після ччого було прийнято рішення про звернення до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису у зв`язку з наявною заборгованістю. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і нe потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.6.1999 № 1172. Просила у задоволенні позову відмовити. 17.08.2020 від представника позивача Полупанової О.О. надійшла відповідь на відзив відповідача та на пояснення третьої особи, в яких заперечувала проти доводів представника відповідача та третьої особи з тих підстав, що вчинення виконавчого напису без засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника, в якій необхідно вказати суму заборгованості, строки її погашення, відмітку стягувача про непогашення заборгованості є порушенням постанови КМУ від 29.06.1999р., якою затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису були допущені порушення ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та п. п. 3.1-3.2,3.4 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерств юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в якому передбачена можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса, якщо з дня виникнення права вимог минуло не більше трьох років. Претензія неправомірно підписана представником [PERSON] без відповідних повноважень. 25.08.2020 від представника відповідача ТОВ "ФК "Женева" надійшли заперечення на відповідь та відзив на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що судові витрати не підлягають задоволенню, оскільки з урахуванням незначної складності справи та сталої судової практики в даній категорії справ, заявлені витрати на правничу допомогу є необгрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у заяві від 17.08.2020 представник позивача Полупанова О.О. просила розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представників (а.с. 162-166) Представник відповідача ТОВ "ФК "Женева" про час та місце розгляду повідомлений своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, скористався правом надання відзиву та заперечнь проти позову. Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. направила листи про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Судом встановлено, що 09.12.2013 між АТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-20839-091213 у розмірі 17676,86 грн, строком на 12 місяців (п. 2.3 Договору) (а.с. 80) 11.05.2018 між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Женева" було укладено договір № 449/К по відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у відповідності до якого, правов имоги за кредитним договором № 001-20839-091213 від 09.12.2013 перейшло до ТОВ "ФК "Женева" (а.с. 81) З виписки з особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 001-20839-091213, станом на 28.10.2019 складає 23589,51 грн, з них: 11721,45 грн - заборгованість за сумою кредиту; 11868,06 грн - заборгованість за процентами та комісіями; 0,00 грн - плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної лінії (а.с. 78) 05.11.2019 ТОВ "ФК "Женева" звернулося до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області з заявою, в якій просить вчинити виконавчий напис на кредитному договорі № 001-20839-091213 від 09.12.2013, укладеного між АТ "Дельта Банк", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Женева", та [PERSON] , та стягнути заборгованість за період з 11.05.2018 по 28.10.2019 у розмірі 23589,51 грн, в тому числі: 11721,45 грн - заборгованість за сумою кредиту; 11868,06 грн - заборгованість за процентами та комісіями; 0,00 грн - плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної лінії (а.с. 77) Відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А. від 20.11.2019 за реєстровим номером 7863, із [PERSON] стягнуто заборгованість на користь ТОВ "ФК "Женева" заборгованість за кредитним договором № 001-20839-091213 від 09.12.2013, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] , у розмірі 23589,51 грн, за період з 11.05.2018 по 28.10.2019, яка складається з наступного: 11721,45 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5955,41 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - строкова заборгованість за сумою кредиту; 2653,81 грн - строкова заборгованість за комісією; 3258,84 грн - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - строкова заборгованість за штрафами і пенями (а.с. 76) На підставі виконавчого напису нотаріуса 20.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 12-21) Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). З матеріалів справи вбачається, що претензія на ім`я [PERSON] направлена ТОВ "ФК "Женева" 29.10.2019 (а.с. 142) При цьому, виконавчий напис вчинено 20.11.2019. Таким чином, нотаріус не дотримався 30-денного строку з моменту направлення банком боржнику письмової вимоги щодо усунення порушень за кредитним договором, встановленого підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, та не врахував, що недотриманням приватним нотаріусом вказаних вимог Порядку порушено права [PERSON] на спростування розміру заборгованості. Заслуговують на увагу й доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено поза межами строку позовної давності. Так, в претензії ТОВ "ФК "Женева" зазначено, що 09.12.2013 між ПАТ "Дельта Банк", правонаступником якого є ТОВ "ФК "Женева" та [PERSON] укладено заяву № 001-20839-091213 про відкриття кредитної лінії, відповідно до якої банк надав грошові кошти шляхом відкриття кредитної лінії, відповідно до якої банк надав [PERSON] грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 15735,72 грн зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 9,49 % річних на споживчі цілі, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 09.12.2014 на умовах визначених у заяві (а.с. 142) Будь-яких доказів про збільшення строку позовної давності на розсуд суду не надано. Відповідні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 № 137/1666/16, постанові Верховного Суду від 10.04.2019 № 201/11696/16. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Крім того, позивач просить стягнути судові витрати у розмірі 13281,20 грн, з них витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн, витрати за подання позову та заяви про забезпечення позову у розмірі 1281,20 грн. Як убачається з матеріалів справи, представником [PERSON] у даній справі є адвокати Полупанова О.О., яка діяла на підставі ордеру серії АХ № 1014808 та договору про надання правової допомоги № 1 від 22.04.2020 та адвокат Корнєв О.В., який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 05.06.2020 (а.с. 167, 181) Відповідно до п. 3.1. Договору від 22.04.2020, розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Так, на виконання фактично виконаних робіт надано додаткову угоду до договору № 1 від 22.04.2020, укладену між Адвокатським бюро "Ольги Полупанової" в особі керуючого Полупанової О.О. та [PERSON] , відповідно до якої бюро зобов`язується надати професійну правничу допомогу зі складання позовної заяви, вартість робіт складає 3000 грн, рахунок -фактуру № 1 від 22.04.2020 та квитанцію про оплату послуг; додаткову угоду до договору № 1 від 13.05.2020, укладену між Адвокатським бюро "Ольги Полупанової" та [PERSON] , відповідно до якої бюро зобов`язується надати професійну правничу допомогу зі складання заяви про забезпечення позову, вартість робіт складає 700 грн, рахунок -фактуру № 2 від 13.05.2020 та платіжне доручення № 84 від 14.05.2020 про оплату послуг; додаткову угоду до договору № 1 від 03.06.2020, укладену між Адвокатським бюро "Ольги Полупанової" та [PERSON] , відповідно до якої бюро зобов`язується надати професійну правничу допомогу зі складання клопотання про витребування доказів, вартість робіт складає 800 грн, рахунок - фактуру № 3 від 03.06.2020 та платіжне доручення № 86 від 03.06.2020 про оплату послуг; додаткову угоду до договору № 1 від 28.07.2020, укладену між Адвокатським бюро "Ольги Полупанової" та [PERSON] , відповідно до якої бюро зобов`язується надати професійну правничу допомогу зі складання відповіді на відзив та пояснення, вартість робіт складає 2500 грн, рахунок - фактуру № 4 від 28.07.2020 та квитанцію про оплату послуг; акт здачі - приймання наданих послуг по договору про надання правової допомоги № 1 від 22.04.2020 та додаткових угод до договору від 13.08.2020, з якого вбачається, що вартість фактично виконаних робіт складає 7000 грн (а.с. 168-180) При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). В матеріалах справи містяться заяви про забезпечення позову, клопотання про витребування доказів, відповідь на відзив відповідача та пояснення третьої особи, підписані позивачем або його представником Полупановою О.О. (а.с. 30-34, 54-56, 162-166) Таим чином, із матеріалів справи убачається, що такі дії відповідають умовам договору про надання правової допомоги, а час, витрачений на складання та подання вказаних документів, є обґрунтованим. Крім того, до матеріалів справи додано копію договору про надання правової допомоги від 05.06.2020, укладеного між адвокатом Корнєвим О.В. та [PERSON] , відповідно до п. 3.1. якого розмір гонорару визначено у розмірі 2500 грн, а саме, представництво інтересів у судовому засіданні у Зміївському районному суді Харківської області; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 5 від 05.06.2020; акт здачі 0 приймання наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 05.06.2020 (а.с. 180-184) Однак, фактично судове засідання 11.06.2020 не відбувалось, у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено, про що представником позивача [PERSON] було подано клопотання (а.с. 61, 65) 28.07.2020 також розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою сторін, про що представником позивача подано клопотання (а.с. 132, 133) Зазначений у акті здачі - приймання від 13.08.2020 витрачений час, що дорівнює одному судодню, суд вважає штучним завищенням показників, оскільки фактчино представник позивача з матеріалами справи в суді не знайомився, а лише за його заявою, просив надати дозвіл на ознайомлення з матеріалами справи шляхом їх фотокопіювання. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), від 19.02.2020 № 755/9215/15 (провадження №14-382цс19 ), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, у розмірі 7000 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 840, 80 грн та подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн, а всього 1261,20 грн.

Outcome: partial