Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1700 грн., а також 1000 грн., як додаткові витрати на утримання сина, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 16.08.2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 15. Від цього шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Їх дитина зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але з 08.06.2017 року проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідач періодично цікавиться їх сином, але участі щодо його утримання не приймає, попри те, що позивач не перешкоджає відповідачу в здійсненні його прав та обов'язків щодо їх сина. Позивач вказує, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача та інших дітей не має. [PERSON] вважає справедливим і обґрунтованим розміром аліментів на її користь для утримання їх дитини має становити 1700 грн., щомісячно, враховуючи індексацію, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та зазначила, що їх син відвідує дитячий садочок «Димерський ДНЗЯС «Зернятко» смт. Димер, Вишгородського району, Київської області, за відвідування якого, сплачується батьківська плата. Таким чином, позивач вважає справедливим і обґрунтованим розміром участі відповідача у додаткові витрати у розмірі 1000 грн., щомісячно, на підставі викладеного, змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав наведених в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмовий відзив проти позову, відповідно до якого видно, що він позовні вимоги визнає частково та просить суд врахувати його важке матеріальне становище і стан його здоров'я та визначити належні з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16.08.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками. Відповідно до акту депутата Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від 04.07.2018 року - дитина [PERSON], [INFO], на даний час проживає разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки № 85 від 27.04.2018 року [PERSON], [INFO], перебуває на "Д" обліку у КЗ "Вишгородського районного центру первинної медико - санітарної допомоги" Димерської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері(батька) і ( або) у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 визначено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі за наявності інших обставин, що мають істотне значення, а саме через те, що відповідач періодично цікавиться їх сином, але участі щодо його утримання не приймає, попри те, що позивач не перешкоджає відповідачу в здійсненні його прав та обов'язків щодо їх сина, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача та інших дітей не має. Відповідно до ст. 184 СК України «….якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Розмір прожиткового мінімуму встановлюється в Законі України «Про державний бюджет» на поточний рік. У зв'язку із тим, що відповідач є дієздатним, на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, але в меншому розмірі та враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] 1000 грн., як додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], суд зазначає наступне. За змістом ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином, доведенню підлягає наявність у дитини здібностей, талантів, хронічної хвороби чи каліцтва, що є особливими обставинами і є підставою для стягнення з іншого із батьків додаткових витрат. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Твердження позивачки [PERSON] про наявність у неповнолітнього [PERSON] переодичних захворювань, що потребує значних витрат на лікування та є підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема медичними довідками, висновками лікарів, квитанціями (чеками) про вартість ліків. Виходячи з рівності обов'язку батьків щодо утримання дитини, майнового стану платника аліментів, розміру визначених судом аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON], а також відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження особливих обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог [PERSON] в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Стосовно позовної вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн. судом зазначається наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Оскільки, позивачем доведено та надано відповідні докази, які підтверджують здійснення нею витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема надано до позову попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат позивача, які складаються із зустрічю з адвокатом, консультацією з останнім, узгодженням правової позиції, збиранням та вивченням документів, підготовкою позову до суду, що підтверджуєтться договором про надання правової допомоги від 07.07.2018 року, розрахунком наданих послуг від 09.07.2018 року на загальну суму 500 гривень, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн. Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704,80 гривень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ст.ст.75, 84, 180-184 СК України, ст.ст. 4,5,7,10,12,13,17,18,137,352,354 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial