Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

\~\~ ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]" (скорочена назва ПАТ "ВіЕйБі Банк") звернувся до суду із вищезазначеним позовом, як правонаступник ВАТ "Всеукраїнський [PERSON]", у якому указує, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03.02.2012 з\~ відповідачів на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк") стягнуто заборгованість за кредитним договором №15 від 25.01.2008 у розмірі 89823,94 грн., яка складалася з: заборгованості по кредиту- 52664,67 грн.; заборгованості за відсотками 32469,94 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 1270,50 грн.; штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору - 3418,83 грн. \~\~\~ Проте заборгованість за рішенням суду не сплачена та відповідно до умов кредитного договору триває нарахування\~ відсотків на суму боргу та штрафних санкцій\~ за невиконання умов договору. Станом на 22.09.2017 загальна сума заборгованості становить 16186,74 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 0,00 грн.; заборгованості за відсотками - 12921,79 грн.; комісії за РО - 1386 грн.; штрафу/пені за несвоєчасне погашення кредиту - 1878,95 грн.\~\~\~\~\~\~ Посилаючись на норми ст.ст.3, 15, 16, 525-527, 530, 612, 623, 625, 1048, 1050, 1054\~ ЦК України, позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором №15 від 25.01.2008 у розмірі 16186,74 грн. Сторони, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, у судове засідання не викликалися, відзив на позов від відповідачів, відповідь на відзив від позивача, заперечення на відповідь від відповідачів до суду не надходили. Поштове відправлення (копія ухвали про відкриття спрощеного провадження, копія позовної заяви з додатками до неї) направлене до відома відповідачу [PERSON] вручене 06.02.2018. Поштове відправлення направлене до відома відповідачу [PERSON] повернулося на адресу суду без вручення з відміткою поштаря «адресат не проживає» та штемпелем від 28.01.2018 (а.с.48). Відповідно до ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення через курєрів за адресою, зазначеною стороною. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи, що відповідач зареєстрований [INFO], що підтверджується довідкою виконкому Боромлянської сільської ради Сумської області за №86 від 22.01.2018 (а.с.26), поштове відправлення направлялося за цією адресою, відомості щодо зміни місця реєстрації чи місця знаходження відповідача суду не відомі, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає, що поштове відправлення (копія ухвали про відкриття спрощеного провадження, копія позовної заяви з додатками до неї) є таким, що доставлене 28.01.2018 (а.с.38). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~ позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.\~\~\~ Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 26.01.2008 між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ "ВіЕйБі Банк", та [PERSON] був укладений кредитний договір №15, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 55000 грн. зі сплатою 18% річних та кінцевим терміном погашення до 25.01.2018 (а.с.7-10). В якості забезпечення виконання зобовязання відповідача за кредитом, [PERSON]А, виступила поручителем, згідно договору поруки від 25.01.2008 (а.с.11). Пунктом 2.5.1 кредитного договору встановлений обовязок відповідача повернути проценти та частину кредитної заборгованості щомісячно до дати, встановленої в графіку погашення заборгованості. За несвоєчасне повне або часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну або часткову сплату процентів чи плати за обслуговування кредиту позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту. Отже, відповідач своїм підписом у договорі визнав та погодився на запропоновані умови користування послугами банку. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору виникла заборгованість, яка була стягнута з відповідачів за рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03.02.2012 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" у розмірі 89823,94 грн., яка складалася із: заборгованості по кредиту - 52664,67 грн.; заборгованості за відсотками 32469,94 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 1270,50 грн.; штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору - 3418,83 грн. (а.с.12). Проте заборгованість за рішенням суду сплачена не була та відповідно до умов кредитного договору триває нарахування\~ відсотків на суму боргу та штрафних санкцій\~ за невиконання умов договору. Згідно розрахунку позивача, станом на 22.09.2017, загальна сума заборгованості становить 16186,74 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 0,00 грн.; заборгованості за відсотками - 12921,79 грн.; комісії за РО - 1386 грн.; штрафу/пені за несвоєчасне погашення кредиту - 1878,95 грн.\~\~\~(а.с.5-6). За ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи із системного аналізу ст.ст.525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі за № 6-1206цс15. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором має місце і на даний час, що є підставою для стягнення заборгованості за кредитним договором, яка виникла після стягнення заборгованості за рішенням суду, у розмірі 16186,74 грн. Вирішуючи питання про відповідальність боржника [PERSON], як на тому наполягає позивач, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.1.1 договору поруки від 25.01.08, поручитель ([PERSON]А.) солідарно відповідає перед кредитором (позивачем) за виконання [PERSON] зобовязань у повному обсязі за кредитним договором №15 від 25.01.2008. Вказаний договір поруки діє до повного виконання зобовязань за Кредитним договором. У відповідності до ст.553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України\~встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що порука за договорами не припинилась, так як вказаним договором поруки не встановлений строк, після закінчення якого припиняється порука. Оскільки такий строк не встановлено, то порука, як про це зазначено у ч.4 ст.559 ЦК України, припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором\~\~позивач звернувся 11.01.2018 (а.с.19), останній платіж за кредитним договором був здійснений [PERSON] 11.09.17 (а.с.5,6), тобто позивач звернувся з вимогами до поручителя до спливу шестимісячного строку після закінчення строку виконання основного зобов'язання. За таких обставин позов підлягає повному задоволенню, та є підстави для стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 23.01.2018 сплату судового збору позивачу було відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню, а отже, судовий збір підлягає до стягнення у дольовому порядку з відповідачів у дохід держави по 881 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved