Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

02.02.2015 року ПАТ "ВТБ Банк" звернулось в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказує, що 05.12.2013 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700494806B, відповідно до умов якого позичальник отримав грошові кошти у розмірі 100000 грн. з строком користування до 05.12.2017 року та сплатою відсотків за користування ними у розмірі 12 % річних. Зазначає, що позичальник користуючись грошовими коштами, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав щодо погашення кредиту та погашення відсотків за користування кредитом. Станом на 08.09.2014 року заборгованість за кредитом становить 97248,41 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № R53700494806B-П1 від 05.12.2013 року. Просить стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] заборгованість у розмірі 97248,41 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ "ВТБ Банк" - Червінський І.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначає, що кредитні кошти сплачує, хоча і не в тому обсязі, що встановлений у договорі, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем неодноразово звертався в банк із проханням щодо проведення реструктуризації, однак банк не провів останньої, а тому просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши подані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю із врахуванням наступного. Судом встановлено, що 05.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700494806B (далі-кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а також Правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ "ВТБ Банк" у сумі 100000 грн. на строк 05.12.2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних або в іншому розмірі, передбаченому договором (22-28). Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів [NUMBER] у відділенні "Луцька регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк". Днем видачі вважається день безготівкового перерахування коштів (а.с.22). Банк свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав ц повному обсязі, що підтверджується копією меморіального ордеру № 16592 від 05.12.2013 року (а.с.29). Як вбачається із п. 4.2. кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту (а.с.22). Водночас, за наявності прострочення виконання позичальником зобов'язань за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов договору (п. 4.7. кредитного договору). У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь кредитора пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Як вбачається із розрахунку заборгованості, станом на 08.09.2014 року заборгованість за кредитним договором становить: 97248,41 грн., з яких 89883,65 грн. сума основного боргу, 1004,15 грн. - заборгованість по відсотках, 2786,58 грн. - заборгованість по комісійній винагороді, 1994,34 грн. - пеня за порушення строків повернення кредиту, 250,24 грн. - пеня за несплату відсотків по кредиту, 913,13 грн. - пеня за несплату комісійної винагороди, 32,78 грн. - три проценти річних нараховані за порушення строку повернення кредиту, 4,11 грн. - три проценти річних нараховані за прострочену заборгованість по відсотках, 270,88 грн. - інфляційні втрати, нараховані за порушення строку повернення кредиту, 108,55 грн. - інфляційні втрати, нараховані за прострочену заборгованість по відсотках (а.с.11-17). В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № R53700494806B-П1 від 05.12.2013 року, відповідно до умов якого відповідач поручився перед позивачем за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають із кредитного договору від 05.12.2013 року (а.с.39-41). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Вказаним положенням законодавства кореспондують п. 2.1. договору поруки. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем відповідачам надсилались вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.18-21). Так, із поданої суду виписки за кредитними рахунками вбачається, що відповідачем [PERSON] здійснювалися проплати у рахунок погашення кредитного боргу, проте вказані проплати вносилися останнім у порушення графіку погашення кредиту, а тому у зв'язку із несвоєчасним повернення коштів в останнього виникла заборгованість за кредитним договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що із відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 97248,41 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 486,24 грн. судового збору з кожного.

Outcome: approved