Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської районної державної адміністрації (далі по тексту - відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА) про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, з 05.01.2021. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона 04.01.2021 звільнена з посади начальника групи централізованого забезпечення закладів освіти, сім`ї молоді та спорту Диканської РДА у зв`язку з реорганізацією вказаного відділу, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Але, під час звільнення відповідачем не було перераховано позивачу коштів по заробітній платі, за невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні, розмір яких становить 64750,98 грн. 17.02.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04.03.2021 позивач та її представник - адвокат Яценко М.А. звернулися із заявою про збільшення розміру позовних вимог, в яких вони вказали, що відповідно до довідки відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА від 26.01.2021 №22/04-17 не було враховано положення колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА на 2019-2023 роки, зареєстрованого Управлінням соціального захисту населення Диканської РДА, відповідно до якого закріплено положення про те, що відповідач зобов`язується виплачувати вихідну допомогу у розмірі чотирьох середньомісячних заробітків при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, скорочення чисельності або штату працівників. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача - відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА на її користь невиплачену заробітну плату в сумі 94 986,55 грн. В судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги та вказали, що після подачі позову до суду відповідачем була здійснена виплата коштів по листку непрацездатності в сумі 1652,60 грн., яку вона отримала 17.02.2021 та виплачені кошти по заборгованості розрахунку при звільненні в сумі 63098,38, які отримала 19.03.2021. У зв`язку із цим просить стягнути із відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 06.01.2021 по 26.03.2021 в розмірі 30342,24 грн. на підставі ст.117 КЗпП України та суму трьох середньомісячних заробітків в розмірі 31888,17 грн. Що стосується виплат вихідної допомоги при звільненні в розмірі трьох заробітків посилається на те, що зміни до колективного договору, прийняті 21.12.2020 є такими, що прийняті із численними порушеннями законодавства, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом, тому, на думку позивача, підлягають застосуванню умови п.4.2.7 колективного договору, які діяли до внесення змін. Представник відповідача відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА - Присяжнюк З.Г. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнала. При цьому, вона пояснила, що відповідно до Наказу №33 від 10.11.2020 року попереджено працівників про можливі зміни істотних умов праці та можливе вивільнення працівників відділу освіти, сім', молоді та спорту Диканської РДА, що може відбутися 11.01.2021 року, шляхом ознайомлення під особистий підпис працівників, куди згідно наявного списку працівників входила і позивач [PERSON] , яка 10.11.2020 року ознайомилася з цим наказом що підтверджується власноручним підписом. 21.12.2020 на зборах трудового колективу відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА (протокол №2) прийнято зміни до Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА на 2019-2023 роки, зареєстрованим в Управлінні соціального захисту населення Диканської районної державної адміністрації №03-12/368 від 15.02.2018, реєстровий №13 від 15.02.2019 в якому було змінено деякі пункти договору, і зокрема пункт 4.2.7, згідно якого вирішено виплачувати при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, скорочення чисельності або штату працівників вихідну допомогу у розмірі неменше одного середньомісячного заробітку в межах фонду оплати праці. Вказані зміни до Колективного договору ніхто з трудового колективу не оскаржував в тому числі і позивач [PERSON] , яка того ж числа звернулася із письмовою заявою про проведення з нею повного розрахунку у встановлені законодавством строки. В подальшому, згідно Наказу №3 від 04.01.2021 було попереджено працівників про можливу несвоєчасну виплату нарахованих коштів вихідної допомоги та компенсацію за невикористану відпустку, з яким ознайомлені і працівники відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА, в тому числі і позивача [PERSON] , про що свідчить її підпис у додатку до Наказу. Відповідно до Наказу №1 від 04.01.2021 звільнено [PERSON] з посади начальника групи централізованого забезпечення закладів освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА у зв`язку з реорганізацією відділу на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно з розпорядженням голови РДА №3 від 05.01.2021 вирішено припинити діяльність відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА шляхом приєднання до Полтавської РДА та утворити та затвердити склад Комісії з припинення діяльності цього відділу. Потім, відповідно до рішення №2/VІІІ-148 від 23.02.2021 року вирішено внести зміни до показників районних бюджетів на 2021 рік для перерахунку до загального фонду Полтавського районного бюджету загальних фондів районних бюджетів ліквідованих районів, з метою виділення коштів для розрахунку з працівниками відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА. Фінансування цієї виплати проводилося 17.03.2021 року Полтавською районної державною адміністрацією, кошти працівникам були перераховані 19.03.2021 року. В тому числі позивач [PERSON] отримала кошти, які були нараховані при її звільненні в повному обсязі і сума виплат становить 63098,38 грн. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до Наказу №1 від 04.01.2021 [PERSON] звільнено з посади начальника групи централізованого забезпечення закладів освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА у зв`язку з реорганізацією відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. Згідно із записом № 8 трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] 04.01.2021 звільнено з роботи у зв`язку з реорганізацією відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 11-12). Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки №22/04-17 від 26.01.2021, яка видана позивачу [PERSON] вбачається, що їй були нараховані але не виплачені кошти по заробітній платі, листку тимчасової непрацездатності, за невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні в загальній сумі 64750,98 грн. (а.с. 13). Згідно з п.4.2.7 колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА на 2019-2023 роки, затвердженого зборами трудового колективу відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА від 03.01.2019 року, протокол №1 визначено, що при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, скорочення чисельності або штату адміністрація відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА зобов`язується виплатити вихідну допомогу у розмірі чотирьох середньомісячних заробітків. В подальшому 21.12.2020 відповідно до протоколу №2 до колективного договору внесено зміни до п.4.2.7 колективного договору, де визначено виплату при вивільненні працівників у розмірі неменше одного середньомісячного заробітку в межах фонду оплати праці. Вказані зміни ніким з працівників відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА не оспорювалися і діяли на момент повного розрахунку. Згідно розпорядження голови Диканської районної державної адміністрації від 05.01.2021 року № 3 реорганізовано діяльність відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА, шляхом приєднання до Полтавської районної державної адміністрації. Відповідно до наявної інформації з порталу Міністерства Юстиції України встановлено, що на день розгляду справи відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА перебуває в стані припинення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно із ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно з ст.10, а також ч.1 та ч.3 ст.13 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. Відповідно до положення ч.1 ст.5 Закону України "Про колективні договори і угоди" умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Згідно із ст. 9 Закону України "Про колективні договори і угоди", положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Враховуючи, що на момент звільнення позивача діяв колективний договір зі змінами, прийнятими на зборах трудового колективу 21.12.2020, умови якого визначали виплату вихідної допомоги при вивільненні працівників у розмірі неменше одного середньомісячного заробітку, такі зміни є чинними, тому вимоги позивача щодо виплати трьох розмірів середньомісячного заробітку вихідної допомоги задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку суд зазначає наступне. Як визначено ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Із наявної у матеріалах справи довідки від 23.03.2021 року №51/01-25 вбачається, що позивач отримала кошти, які були нараховані при її звільненні в повному обсязі і ця сума становить 63098,38 грн., що не заперечувалося і позивачкою в судовому засіданні. Проте, в день звільнення позивачу, в порушення ст.116 КЗпП України, не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України за період з 05.01.2021 року (наступний робочий день після звільнення) по 19.03.2021 року (по день проведення розрахунку), що складає 52 робочі дні. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 р.- при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100,- середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку, - нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки про середньомісячну заробітну плату від 23.03.2021, виданої головою комісії з припинення діяльності відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Диканської РДА вбачається, що [PERSON] нарахована заробітна плата за листопад 2020 - 10 125 грн., за грудень 2020 - 12 764,94 грн. Розмір середньоденної заробітної плати відповідно до наданого розрахунку позивача становить (10125,00+12764,95):(21+22)=532,32 грн., де (10125,00+12764,95) - розмір заробітної плати позивача за листопад та грудень 2020 року та (21+22) - кількість робочих днів за 2 місяці, що передують звільненню, обраховані відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Постановою КМУ №100. Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату проведеного розрахунку з позивачем, тобто з 05.01.2021 по 19.03.2021, становить 52 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 27680,64 грн. (532,32 *52 дні). Враховуючи наведене, суд вважає необхідним задовольнити уточнені позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27680,64 грн., з утриманням з цієї суми встановлених законом податків і зборів. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в рішенні. Таким чином, питання щодо справляння і сплати податків й інших обов`язкових платежів у такому випадку вирішуватиметься при виконанні рішення суду.

Outcome: partial