Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Філдес України» про захист прав споживачів, визнання контракту недійсним та стягнення сплачених коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.09.2010 року між ним та ПАТ «Філдес Україна» було укладено контракт № 0700978 про надання послуг з ідентифікатором до нього, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався надати [PERSON], послуги з адміністрування системи, яка умовно називається CAR CREDIT, з метою придбання легкового автомобіля «ВАЗ 21703» вартістю 75900 грн. в групі. Згідно з додатковою угодою про визнання права на автомобіль від 11.09.2010 року до контракту ПАТ "Філдес Україна" визнало за ним право на отримання зазначеного транспортного засобу. Позивач зазначив, що на виконання умов контракту, у зв'язку з підвищенням цін на даний вид автомобілів, ним сплачено відповідачеві грошові кошти у сумі 103532,81 грн., що значно перевищує базову ціну. Позивач, вважає, що виходячи з умов договору суть системи полягає в тому, що відповідач залучивши грошові кошти фізичних осіб групує їх та у разі їх достатньої кількості придбає для членів системи автомобілі, в чому і полягає послуга адміністрування, за здійснення якої відповідач отримує плату. Оскільки метою надання послуг було придбання позивачем автомобіля для власних потреб, позивач вважає, що є споживачем даної послуги. У зв'язку з вказаним, позивач вважає, що організація системи CAR CREDIT є відповідно до ст.19 Закону пірамідальною схемою, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції, що і визнається нечесною підприємницькою практикою. За вказаних обставин та підстав позивач вважає, що недійсність оспорюваного ним правочину встановлена вказаним Законом. В судовому засіданні представник позивача Гасанова Т.М. позов підтримала, просила його задовольнити, стверджуючи, що контракт від 11.09.2010 року №0700978 є нікчемним, оскільки він порушує його права як споживача та укладений внаслідок здійснення нечесної підприємницької практики, а тому просила суд застосувати правові наслідки недійсності вказаного нікчемного правочину, стягнувши на користь позивача грошові кошти у сумі 103532,81 грн. Також, просила суд стягнути з відповідача 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати. Представник позивача зазначала, що умови укладеного Контракту є несправедливими та не прозорими, оскільки покупець сплачував кошти не за товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, ПАТ «»Філдес Україна» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару, контракт не містить строків отримання клієнтом автомобіля. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Стаття 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 11.09.2010 року між [PERSON] та ПАТ "Філдес Україна'' укладено контракт № 0700978 від 11.09.2010 року, предметом якого є надання особі послуг з адміністрування системи, що умовно називається «Кар Кредит", з метою придбання легковою автомобіля у групі. Усього на виконання умов контракту позивач сплатив 103532,81 грн., що підтверджується копіями квитанцій наявними в матеріалах справи. Відповідно до умов контракту, виконання послуг з адміністрування системи полягає тому, що клієнт сплачує передбачені контрактом кошти, а ПАТ "Філдес Україна" формує групу клієнтів, за рахунок чистих внесків на підставі яких здійснюється придбання автомобіля (ст.ст. 5, 8 контракту). Клієнт одержує автомобіль відповідно до методів визнання права на отримання ним автомобіля, передбачених контрактом (ст.ст. 10, 11, 12), і таке визнання права здійснює ПАТ "Філдес Україна" на власний розсуд, право на купівлю мають не всі учасники системи, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість внесків. Контракт не містить строків та (або) термінів отримання клієнтом автомобіля, не передбачає будь-якої відповідальності ПАТ "Філдес Україна" за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання клієнтом автомобіля навіть у разі повної оплати його вартості. Натомість контрактом передбачено, що у випадку відмови клієнта від контракту з нього утримується вступний внесок, 10 % штрафу від суми, що підлягає поверненню, але не менше суми двох чистих внесків, не повертаються адміністративні витрати страховий внесок, повернення коштів відбувається після ліквідації групи. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними та в цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, на користь споживача підлягають стягненню сплачені за договором кошти згідно зі ст. 216 ЦК України. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 203 ЦК України підставою недійсності правочину є додержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За положеннями ч. 1, п. 7 ч. З, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка дається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, вказаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Оскільки [PERSON] сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, ПАТ "Філдес Україна" без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи "Кар Кредит", суд приходить до висновку, що ПАТ «Філдес Україна» використовує у своїй діяльності пірамідальну схему, що є недобросовісними діями, такого роду контракт вводить споживача послуг в оману і таким чином були порушені права [PERSON], як споживача так, як він був введений в оману в зв'язку з чим в діях ПАТ «Філдес Україна» вбачається нечесна підприємницька практика у вигляді створення та використання пірамідальної системи, а контракт укладений внаслідок такої діяльності є недійсним. Крім того, в постанові Верховного Суду України від 23 травня 2012 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка є обов'язковою для всіх судів і суди зобов'язані привести свою практику у відповідність з цим рішенням (ст. 360-7 ЦПК України), зазначено що сплата коштів не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, формування особою без залучення власних коштів групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компетенцією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи, є такою, що вводить споживача в оману. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що контракт від 11.09.2010 року №0700978 про надання послуг, укладений між ПАТ "Філдес Україна" та [PERSON], є нікчемним, а тому додаткове визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За приписами ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування Відповідно до ч.5 ст.216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи Відтак, суд вважає за необхідне застосувати наслідки недійсності нікчемного контракту від 11.09.2010 року №0700978 про надання послуг та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені останнім кошти на виконання умов контракту у сумі 103532,81 грн. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки ЦК України та Законом України "Про захист прав споживачів" не передбачено права особи на відшкодування моральної шкоди у випадку визнання правочину недійсним (нікчемним) чи застосування наслідків недійсності правочину, а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Крім того, до стягнення з відповідача підлягають судові витрати зі сплати судового збору на користь держави відповідно до ст.88 ЦПК України. Що стосується витрат, пов'язаних з явкою представника позивача до суду, суд вважає за необхідне відмовити за відсутністю належних та допустимих доказів. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 203, 215, 216, 638, 653, 901, 903, 907 Цивільного кодексу України, ст.ст.18, 19, 20 Закону України "Про захист прав споживачів",

Outcome: partial