Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у КПСП "Червоних партизан" с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області в порядку спадкування після померлої [INFO] року його матері [PERSON], посилаючись на те, що остання працюючи в колгоспі була оформлена на пенсію, при цьому із членів господарства її не виключали. При розпаюванні земель у 1995-1996 роках вона не була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Він як спадкоємець за законом фактично прийняв спадщину після померлої матері, так як подав до держнотконтори відповідну заяву, однак не може оформити на себе право на земельну частку (пай), так як за викладених вище обставин мати не отримала відповідного правовстановлюючого документа на землю. У судовому засіданні 06 червня 2014 року позивач позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав. 15 липня 2014 року позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі земельної частки (паю) на території Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області та виділити її із земель державної власності (землі запасу та резервного фонду). Представники відповідачів Гмирянської сільської ради та ПП «Гмирянське» до суду не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнають. Представник відповідача Ічнянської районної державної адміністрації у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання 15 липня 2014 року не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON] (а.с. 6, 9). Як видно з трудової книжки [PERSON] остання з 1952 року по 1976 рік працювала у колгоспі «Червоних партизан» с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області (а.с. 7, 52-54), її стаж роботи у зазначеному колгоспі також підтверджується архівною довідкою (а.с. 13). Згідно довідки комунальної архівної установи «Районний трудовий архів» Ічнянської РДА від 06.05.2014 року вбачається, що колгосп «Червоних партизан» с. Гмирянка було засновано в 1930 році; у 1992 році колгосп «Червоних партизан» с. Гмирянка реорганізовано в КПСП «Червоних партизан» с. Гмирянка, протокол № 1 від 15.12.1992 року; у 2000 році КПСП «Червоних партизан» с. Гмирянка реорганізовано в СТОВ «Колос» с. Гмирянка, протокол № 1 від 25.02.2000 року; у 2012 році СТОВ «Колос» с. Гмирянка реорганізовано шляхом приєднання до ПП «Гмирянське» с. Гмирянка, наказ № 53 від 31.10.2012 року (а.с. 14) . Відповідно до архівної довідки архівного відділу Ічнянської РДА та довідки відділу забезпечення збереженості документів Державного архіву Чернігівської області рішення про прийняття в члени колгоспу [PERSON] не виявлено (а.с. 21, 50). Копією державного акта на право колективної власності на землю від 29.11.1995 року серії ЧН № 000008 підтверджується наявність 3737,1 га землі, переданої у колективну власність КСП «Червоних партизан» с. Гмирянка Ічнянського району Чернігівської області (а.с. 29-30). З копії списку-додатку членів КПСП «Червоних партизан», прикладеного до зазначеного вище державного акта вбачається, що прізвище, ім»я та по батькові - [PERSON] у ньому відсутнє (а.с. 31-40). Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку ( пай ). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до положень Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають лише члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно довідки відділу Держземагенства в Ічнянському районі Чернігівської області від 07.07.2014 року на території Гмирянської сільської ради перебуває всього 692,7561 га земель запасу, в тому числі 105,1912 га - ріллі, всього земель резервного фонду 218,5249 га, в тому числі 81,26 га ріллі (а.с. 71). Із листа Ічнянської державної нотаріальної контори та копії спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої [INFO] року його матері [PERSON], так як подав до держнотконтори відповідну заяву (а.с. 44-46). Таким чином враховуючи, що [PERSON] при розпаюванні земель у 1995-1996 роках не була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), якій не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай), а тому відсутні підстави для визнання за позивачем [PERSON] права на земельну частку (пай) у порядку спадкування після померлої [INFO] року його матері [PERSON] у зв»язку з чим у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed