Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

13 червня 2016 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № KTD0R795030291 від 24 січня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7923,06 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості , відсотками,, комісією, а також іншими витратами згідно Умов. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач своєчасно не надав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 12 травня 2016 року складає 12009,53 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати - судовий збір у розмірі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, надав заяву про уточнення позовних вимог, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Отримавши згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що 24 січня 2013 року відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява № KTD0R795030291 разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним банком договір. Про цей факт також свідчить його підпис у заяві (далі-кредитний договір). Відповідно до п.1, п.2 кредитного договору, [PERSON] отримав у банку кредит у розмірі 7923,07 грн., строком на 24 місяці, тобто з 24 січня 2013 року по 23 січня 2015 року включно (а.с.9). Відповідно до п.3 кредитного договору, відсоткова на ставка (фіксована) складає 0,12% річних (а.с.9). Пунктом 7 кредитного договору передбачено, що боржник повинен сплачувати щомісячний платіж у сумі 330,55 грн., з 27 січня 2014 року, період сплати з 22 по 26 числа кожного місяця (а.с.9). Пунктом 2.4.5.1 кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, включаючи заборгованість, яка виникла з п.2.4.3.6., п.2.4.5.2, п.2.4.5.3 Умов та правил боржник сплачує банку пенюу розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кредитом, у тому числі відповідно до п. 2.4.3.6, п.2.4.5.2, п. 2.4.5.3 Умов та правил за кожний день прострочки, але не менше однієї гривні (а.с16, зворот. сторона). Пунктом 2.4.5.2 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитом, в розмірі, зазначеній у заяві, боржник сплачує банку штраф у розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом (а.с16, зворот. строна). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява позичальника № KTD0R795030291 на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразив свою згоду. Відповідно до п. 2.4.5.5 кредитного договору, у разі порушення позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням більше ніж на 90 днів він зобов'язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми заборгованості (а.с.16 зворот. сторона). Станом на 12 травня 2016 року заборгованість за кредитним договором № KTD0R795030291 складає 12009,53 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 3735,59 гривень; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3,79 гривень; - заборгованість за комісією - 1901,52 гривень, - заборгованість з пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 5320,56 гривень - штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) - 548,07 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобов'язання, частини кредиту, що залишилася, сплати відсотків є такими, що ґрунтуються на законі. Згідно з розрахунком до суми заборгованості банк включив пеню, а також штраф - фіксовану частину та процентну складову. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до ст. 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до пункту якого було включено м. Дружківка Донецької області, де зареєстрований відповідач. На час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тому суд вважає, що відсутні законні підстави для нарахування пені за прострочення сплати основної суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають, в даному випадку, у м. Дружківка Донецької області. Виходячи з цього, суд вважає, що нарахування позивачем пені та штрафу (процентної складової) після 14 квітня 2014 року є безпідставним, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу (процентної складової), нарахованих з 14 квітня 2014 року не підлягають задоволенню. Суд вважає обґрунтованими вимоги банку про стягнення суми заборгованості в такому розмірі: - заборгованість за кредитом - 3735,59 гривень; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3,79 гривень; - заборгованість за комісією 1901,52 гривень; - пеня станом на 14.04.2014 - 48,27 гривень, - судовий штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) (5% від суми заборгованості за кредитом та відсотками станом на 14.04.2014) - 186,97 грн. в загальній сумі 6376,14 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (53%) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у сумі 730,34 грн. В задоволенні решти позову суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial