Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної ДТП. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що 24.05.2011 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля „Пежо-308”, д.н.з.[NUMBER] під керування водія [PERSON] та автомобіля „BMW-5251”,д.н.з.[NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Після зіткнення вказаних автомобілів транспортний засіб позивача пошкодив автомобіль ГАЗ д.н.з.[NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Автомобіль „BMW-5251”, д.н.з.[NUMBER] належить на праві власності позивачці [PERSON] Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 6.07.2011 року відповідачку [PERSON] було визнано винною в даному ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Її цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс". 25.05.2011 року позивач звернулась до голови ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс" щодо відшкодування страхової суми, однак вона залишилась не відшкодованою і на день звернення до суду. Згідно звіту №11/05-АZ61про оцінку вартості відновлюваного ремонту автомобілю вартість відновлювального ремонту автомобілю „BMW-5251" складає 43 571 грн. 42 коп., при цьому позивач сплатила за проведення та складання даного звіту 350 грн. 11.12.2012 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва було стягнуто з ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс" на користь [PERSON] 43 571 грн. 42 коп. вартості відновлювального ремонту автомобілю та судовий збір. Однак державний виконавець не може виконати дане рішення, поскільки страховик відсутній за місцем знаходження. Тому просить стягнути вказану суму саме з відповідачки, поскільки саме її страхова компанія більше 2 років не виконує взяті зобов'язання за страховим полісом. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] вимоги позову не визнав, пояснивши, що 2.04.2014 року на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 17.03.2014 року порушено справу про банкрутство ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс", тому позивачу протягом 30 днів до 17.04.2014 року необхідно було звернутись до Господарського суду м. Києва про вимоги до боржника. Також позивачка мала право звернутись з заявою про включення до списку кредиторів до Ліквідаційної комісії кредиторів. А на даному етапі даний позов є повторним стягненням тієї ж суми власнику автомобіля. Представник 3-ї особи МТСБУ Боярська Г.П. просила відмовити в задоволенні вимог позову, поскільки МТСБУ здійснює свою діяльність відповідно до вимог Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Уразі ліквідації страховика обов'язки за договорами цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. У випадку відсутності коштів або недостатньої її кількості МТСБУ за рахунок централізованого страхового резервного фонду виконує обов'язки за вказаними договорами. В даній ситуації ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс" не ліквідоване, а тільки визнано банкрутом, призначено арбітражним керуючим [PERSON] і позивачка має право вживати всіх заходів щодо отримання нею страхового відшкодування, визначеного судом. 3-тя особа ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс" в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином (а.с.86; 121), з заявами про неможливість розгляду справи у відсутність свого представника не зверталась. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Автомобіль „BMW-5251",д.н.з. [NUMBER], 1990 року випуску, чорного кольору, належить на праві власності позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ААС [NUMBER], виданого УДАІ м. Києва 16.02.2008 року (а.с.9), що підтверджується довідкою АМТ УДАІ м. Києва (а.с.44). Автомобіль „Peugeot-308", д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, синього кольору, належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО [NUMBER], виданого ВРЕР-1 УДАІ м. Києва 7.07.2012 року, що підтверджується довідкою АМТ УДАІ м. Києва (а.с.56-57). Як встановлено у судовому засіданні, 24.05.2011 року близько 20-50 годин водій [PERSON], керуючи автомобілем „Peugeot-308”, д.н.з.[NUMBER], на перехресті нерівнозначних доріг вулиць Новодарницька і Ілліча в м. Києві, рухаючись по другорядній дорозі, не надала перевагу в русі автомобілю „BMW-5251”, д.н.з.[NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем „BMW-5251”,д.н.з.[NUMBER], порушивши при цьому вимоги п.16.11 ПДР України. У відповідності до ч.4, ст.60 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва Росік Т.В. від 6.07.2011 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.10). Дана постанова [PERSON] не оскаржувалась. Вказані обставини не заперечувались сторонами по справі. Згідно ч.1, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ч.1, ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як зазначає ч.1, ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. 19.11.2010 року [PERSON] як власник автомобіля „Peugeot-308”, д.н.з. [NUMBER] на той час, уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №ВЕ/8442240 з ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс", предметом страхування якого був вказаний автомобіль. Строк дії даного договору тривав з 20.11.2010 року по 19.11.2011 року. Ліміт відповідальності - страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., франшиза - 500 грн. В графі „інші особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована даним полісом" значиться [PERSON] (а.с.11). За змістом п.3, ч.1, ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як передбачає ч.1, ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно п.33.1.2 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Як встановлено у судовому засіданні, 25 травня 2011 року чоловік позивачки [PERSON] [PERSON] звернувся до голови правління ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс" з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.12-13). Згідно п.22.1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Однак відповіді ні позивачка, ні її чоловік не отримали. Як вбачається зі звіту №11/05-АZ61 від 2.11.2011 року вартість відновлювального ремонту автомобіля „BMW-5251”, д.н.з.[NUMBER] дорівнює 43 721 грн. 42 коп. (а.с.15-21). Даний звіт складався на підставі протоколу огляду транспортного засобу - автомобілю „BMW-5251”, д.н.з.[NUMBER] (а.с.22-23), в якому відображені всі пошкодження, що утворились при ДТП, в присутності [PERSON] За виконання даного звіту [PERSON] сплатив 350 грн. (а.с.24). Згідно ч.3, ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Всі описані вище обставини знайшли своє повне підтвердження і їм надана належна правова оцінка у цивільній справі №2-4404/2012 і 11.12.2012 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва було стягнуто з ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс" на користь [PERSON], чоловіка позивачки, 43 571 грн. 42 коп. вартості відновлювального ремонту автомобілю за мінусом 500 грн. франшизи разом з 350 грн. вартості звіту та судовий збір, а всього 44007 грн. 13 коп. (а.с.25-26). Вказане рішення суду набрало законної сили 24.12.2012 року (а.с.27). Таким чином, порушене право позивача було захищене шляхом ухвалення судового рішення про стягнення на користь її чоловіка страхового відшкодування з ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс", в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність особи, що заподіяла шкоду позивачу, а повторне стягнення того ж самого страхового відшкодування з тих самих підстав законодавством не передбачене. Відповідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами . Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 12.04.2013 року судом було видано виконавчий лист, відповідно до якого з ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс" на користь [PERSON] підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 43571 грн. 442 коп., 435 грн. 71 коп. судового збору, а всього підлягає стягненню 44 007 грн. 13 коп. (а.с.27-28). Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О. від 22.05.2013 року зазначений виконавчий лист від 12.04.2012 року було відкрито виконавче провадження (а.с.29). Доводи представника позивача про неможливість виконання рішення суду в зв'язку з неможливістю встановити місце знаходження страхової компанії суд не приймає до уваги, поскільки зазначені обставини не можуть бути підставою для покладення на відповідачку [PERSON], з вини якої сталась ДТП, відповідальності по відшкодуванню шкоди, що вже стягнута зазначеним рішенням зі страхової компанії - ПрАТ „АСК „ІнтерТрансПоліс", яка не є ліквідованою, при наявності арбітражного керуючого [PERSON] Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивачу. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд відмовляє у задоволенні позову, тому і не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення судового збору.

Outcome: dismissed