Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на двох дітей, щомісячно, починаючи із дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 30 липня 2010 року вона і [PERSON] уклали шлюб, 26 червня 2018 року рішенням суду шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . З часу припинення подружніх відносин відповідач від виконання батьківських обов`язків ухиляється, матеріальної допомоги на утримання дітей їй добровільно не надає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. Діти перебувають на повному утриманні матері. Відповідач є працездатною особою, аліментів по інших виконавчих листах не сплачує, тому має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Домовленості щодо утримання дітей батьком між сторонами не досягнуто. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на двох дітей в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно не заперечує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 липня 2010 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2018 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які після припинення сторонами подружніх відносин проживають з матір`ю, що підтверджуються актом обстеження матеріально-житлових умов проживання від 03 жовтня 2019 року, складеним депутатом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області Науменком Т.Г. Відповідач [PERSON] належним чином своїх батьківських обов`язків не виконує. Матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу [PERSON] добровільно він не надає. Домовленості щодо утримання дітей батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. За змістом ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У ч. 2 ст. 183 СК України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених норм, при стягненні аліментів у твердій грошовій сумі на двох і більше дітей, суд визначає конкретний розмір аліментів у твердій грошовій сумі на кожну дитину, а не єдину загальну сумарну тверду суму аліментів на усіх дітей. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" визначено, що прожитковий мінімум у 2020 році на місяць на одну дитину становить: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1779 грн., з 1 липня - 1859 грн., з 1 грудня - 1921 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги дітям не надає, позов визнав, а також те, що обов`язок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття законом покладено на обох батьків у рівній мірі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Враховуючи заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів на двох дітей у твердій грошовій сумі в загальному розмірі 3000 грн., суд вважає необхідним визначити конкретний розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на дочку [PERSON] та сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, суд враховує, що встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved