Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

25.01.2017р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до голови правління ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» про захист прав споживача шляхом розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення №015431 від 24.12.2013 року. В позові посилається не те, що в нього зникла потреба в централізованому опаленні квартири. Згідно з п.8.2 договору він може бути розірваний достроково у разі « зникнення потреби в отриманні послуги або відмови Споживача від користування послугою Виконавця». 15.07.2014 року позивач звертався до відповідача з заявою про дострокове розірвання договору, але отримав відмову. Він самостійно, за власні кошти здійснив відключення квартири від опалення, не порушуючи теплопостачання інших споживачів. На цей час квартира відключена від централізованого теплопостачання, але відповідач продовжує нараховувати оплату за послуги. Просить розірвати договір укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» № 015431 від 24.12.2013 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» [PERSON], за довіреністю, проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначила, що всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення в будинку гідравлічно увязані між собою для забезпечення стабільної роботи внутрішньо будинкової системи теплопостачання загалом. Будь-яке втручання в неї без розробки проекту відключення від мереж централізованого опалення призведе до зміни гідравлічного опору, що погіршує роботу системи опалення загалом, чим порушить права інших мешканців. Зазначає, що відповідно до правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, передбачена процедура, відповідно до якої відключити від системи опалення можливо тільки цілий багатоповерховий будинок, а не окремі квартири. Також зазначає, що позивач в своєму позові не наводить, які пункти договору були порушені відповідачем. Просить в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до п.1.1 рішення виконкому Бердянської міської ради №546 від 14.09.2005р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді» виконавцем житлово-комунальних послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання визначено, зокрема, ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж». 24.12.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» укладено договір № 015431 про надання послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] (а.с.3). З метою відключення квартири від мережі централізованого опалення, позивач звернувся 15.07.2014 року з заявою до відповідача про дострокове розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення (а.с.4). У відповідь на заяву отримав відмову в розірванні договору (а.с. 7). Відповідно до ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний укласти з підприємством договір про надання житлово- комунальних послуг. Зазначеній нормі кореспондує ст.24 ЗУ «Про теплопостачання», яка визначає одним з основних обовязків споживача своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії та додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Відповідно до ст.ст.21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець та виробник вказаних послуг зобов'язані укласти договір зі споживачем про умови надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ч.6 ст.26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Як вбачається з положень ст.24 Закону України «Про теплопостачання», який є спеціальним до спірних правовідносин, споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Тобто це законне право будь-якої особи, але не позивача, адже будинок не належить позивачу на праві власності, він є власником однієї квартири в багатоквартирному будинку. Будь-яке втручання в систему опалення шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) порушує права інших мешканців. Пунктами 24,25,26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, встановлено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Тобто, це право споживача на відключення від системи теплопостачання і розірвання договору про надання послуг з теплопостачання не є абсолютним, воно може бути реалізовано лише за певних умов. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосування таких норма права. Так, в постанові Верховного Суду України від 26.09.2012 р. по справі N 6-95цс12 сформульовано наступна правова позиція, яка підлягає застосуванню у цій справі: « з часу набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" у редакції зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року N 1268, та наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року N 4 "Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання" у редакції зі змінами, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року N 169, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року за N 1320/14587, передбачається надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення з ініціативи споживачів на будинок у цілому, а не на окремі квартири». Таким чином, умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства встановлено спеціальний порядок відмови від послуг централізованого опалення. Договір про надання послуги з централізованого опалення має застосовуватися у контексті з відповідним положенням Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, а одне лише бажання щодо відключення квартири від мережі теплопостачання не може бути підставою для розірвання договору, укладеного між сторонами. Умови договору сторонами не порушувалися, тому правові підстави для його розірвання встановлені ст. ст. 651, 652 ЦК України, відсутні. Позивачем не надано суду доказів, щодо порушення умов договору зі сторони відповідача. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed