Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

В лютому 2015 року Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправною постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кручини-Мінюкової Тетяни Павлівни від 12 лютого 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна. Позивач зазначає, що між ним та [PERSON] 31 липня 2013 року було укладено договір позики, у відповідності до якого Відповідач взяла у нього в борг суму в розмірі 100000 гривень строком до 31 липня 2023 року. Того ж дня, яка вказує Позивач, між ними було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом, яким було забезпечене виконання [PERSON] своїх зобов'язань шляхом передачі в іпотеку належних їй на праві власності об'єктів нерухомого майна - будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS]. В подальшому, як зазначає Позивач, сторонами договору було погоджено зміни щодо строку виконання зобов'язань [PERSON] своїх зобов'язань за договором позики, і вони дійшли згоди, що строк їх виконання настав. При цьому, враховуючи, що Відповідач не має можливості повернути позичені нею кошти, вона запропонувала Позивачу звернути стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з цим Позивач 09 лютого 2015 року звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на іпотечному договорі та посвідчення договору купівлі-продажу предмету іпотеки в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, проте у вчиненні такого напису нотаріусом було відмовлено. Відмова нотаріуса була обґрунтована тим, що, як виявилось, окрім обтяжень, зареєстрованих у зв'язку із укладенням договору іпотеки від 31 липня 2013 року, в державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровані інші обтяження, а саме: накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] від 24 жовтня 2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а також обтяження №8499333 від 14 січня 2015 року, зареєстроване на підставі ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову, та інші обтяження, зареєстровані пізніше. Не погоджуючись із такою постановою, Позивач звертає увагу суду на те, що його право на звернення стягнення на предмет іпотеки має вищий пріоритет порівняно з правами інших осіб, які зареєстровані пізніше, а тому відмова нотаріуса є протиправною. У судовому засіданні представник Позивача підтримав позов, просив суд його задовольнити. Представник [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, погоджуючись із тим, що можливості виконати свої зобов'язання за договором позики від 31 липня 2013 року Відповідач не має, а тому Позивач має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом надання йому права на його продаж будь-якій третій особі. Приватний нотаріус Кручина-Мінюкова Т.П. у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляду справи у її відсутність. Вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, вивчивши письмові докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. 31 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримала у [PERSON] позику в розмірі 100000 гривень терміном до 31 липня 2023 року. В порядку забезпечення виконання позичальником зобов'язань з договором позики 31 липня 2013 року між сторонами був укладений договір іпотеки, у відповідності до умов якого [PERSON] передала в іпотеку Позивачу належні їй на праві власності об'єкти нерухомості: земельну ділянку та будинок за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 6-9) Безспірно встановлено, що сторони погодили між собою зміну строку виконання позичальником своїх зобов'язань за договором позики та вважають строк повернення позики [PERSON] таким, що настав. Враховуючи невиконання Відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань із повернення коштів, Позивач 09 лютого 2015 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мінюкової-Кручини Т.П. із заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмети іпотеки та про посвідчення договору купівлі-продажу предметів іпотеки третій особі. 12 лютого 2015 року Нотаріусом було ухвалено постанову про відмову у вчиненні виконавчого напису та посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна з посиланням на те, що під час перевірки поданих документів нею було встановлено, що окрім обтяжень, зареєстрованих у зв'язку з укладенням договору іпотеки від 31.07.2013р., в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровані інші обтяження, а саме: - арешт на все нерухоме майно [PERSON] від 24.10.2014р. (№ обтяження 8499254) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження (обтяжувач - Відділ виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області); - арешт на все нерухоме майно [PERSON] (№ обтяження 8375938 від 14.01.2015р.) на підставі ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову від 24.10.2014р.; - інші обтяження, зареєстровані пізніше, аніж обтяження за договором іпотеки. Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 49 Закону України "Про нотаріат" визначені підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Всупереч положенням частини 3 зазначеної статті, у відповідності до яких нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус не вмотивував з посиланням на відповідний пункт частини 1 статті 49 Закону причини відмови у вчиненні виконавчого напису, у зв'язку з чим постанова від 12.02.2015р. є протиправною. Згідно з ч.6 ст.3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Таким чином, той факт, що на предмет іпотеки є інші обтяження, які були зареєстровані пізніше обтяження, зареєстрованого на підставі договору іпотеки від 31.07.2013 року, не може впливати на право Позивача на пріоритетне задоволення своїх вимог до Відповідача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. У відповідності до п.4.2 Договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставах: - рішення суду; або - виконавчого напису нотаріуса; або - застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя; або - за договором між Іпотекодавцем та іпотеко держателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Розділ 5 Договору встановлює позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в один із таких способів: - передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання грошового зобов'язання; - надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій третій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку". Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України "Про нотаріат" якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Аналіз положень зазначеної статті дає підстави для висновку про те, що наявність інших зареєстрованих обтяжень не є підставою для відмови також і у посвідченні договору купівлі-продажу предмету іпотеки від імені іпотекодержателя будь-якій третій особі за умови дотримання процедури, визначеної у Законі, а також з дотриманням нотаріусом положень пунктів 2.7-2.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. за №296/5, в тому числі - у разі надання іпотекодержателем документальних доказів про те, що він повідомив осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про свій намір укласти такий договір. Таким чином, враховуючи, що ані відмова у вчиненні виконавчого напису, ані відмова у посвідченні договору-купівлі продажу предметів іпотеки нотаріусом в даному випадку не відповідають чинному законодавству, суд вважає можливим зобов'язати нотаріуса усунути порушення прав Позивача в цій частині шляхом вчинення відповідних нотаріальних дій з дотриманням відповідних положень Закону України "Про іпотеку" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Outcome: approved