Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила витребувати у Селянського (фермерського) господарства "Флоря Андрій Володимирович" (надалі - СФГ "Флоря Андрій Володимирович") на її користь земельну ділянку кадастровий номер 3523181200:02:000:1032, площею 5,2303 га, яка розташована на території Великовисківської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позов мотивовано тим, що 30 жовтня 2018 року на підставі договору встановлення емфітевзису позивач отримала від [PERSON] право володіння та цільового користування земельною ділянкою кадастровий номер 3523181200:02:000:1032, площею 5,2303 га, яка розташована на території Великовисківської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. При намірі реалізувати своє право емфітевта було виявлено, що вказану земельну ділянку використовує СФГ ""Флоря Андрій Володимирович". У листопаді 2018 року позивач звернулася до голови господарства з проханням припинити використання та передати спірну земельну ділянку, але в грудні 2018 року отримала лист, у якому головою господарства відмовлено у передачі їй спірної земельної ділянки, оскільки вона використовується на підставі договору оренди, укладеного в 2007 році строком на 25 років. Позивач зазначила, що при укладанні договору емфітевзису власник земельної ділянки [PERSON] стверджував, що вищезазначена земельна ділянка не перебуває під арештом чи забороною, що до неї не ведуться судові справи, вона не заставлена, відносно неї не укладено будь-яких договорів щодо відчуження чи щодо користування з іншими особами, треті особи не мають прав на земельну ділянку. Відсутність обтяжень було перевірено. Позивач зазначила, що у неї на підставі договору емфітевзису виникло право володіння та виключного користування земельною ділянкою, а відповідач своїми діями перешкоджає реалізації її права. 30 січня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 19). 29 березня 2019 року представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачеві у задоволенні позову та стягнути з позивача судові витрати на оплату правничої допомоги в сумі 6000 гривень (а.с. 24). Відзив мотивовано тим, що СФГ "Флоря Андрій Володимирович" користується земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 7 квітня 2006 року, укладеного між орендодавцем [PERSON] і СФГ " Флоря Андрій Володимирович " щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 3523181200:02:000:1032 строком на 25 років, який зареєстровано Маловисківським відділом Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при Деркомземі України" 16 квітня 2007 року № 94. Орендодавець [PERSON] померла, але на випадок смерті залишила заповіт, яким заповіла спірну земельну ділянку [PERSON] . Відповідно до дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом 2 жовтня 2018 року спадкоємець [PERSON] отримав у спадщину спірну земельну ділянку. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] успадкувавши земельну ділянку, одночасно взяв на себе зобов`язання щодо виконання умов договору оренди, укладеного спадкодавцем. Представник відповідача вважає, що [PERSON] в порушення вимог закону і договору уклав з [PERSON] договір емфітевзису і вимагає повернення земельної ділянки. Представник відповідача вважає, що на теперішній час договір оренди є чинним і не оспорюється, що є правовою підставою володіння і користування земельною ділянкою СФГ "Флоря Андрій Володимирович". 8 квітня 2019 року позивач [PERSON] надіслала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що відповідач надав копію договору оренди, в якому не зазначено кадастровий номер земельної ділянки, не підписані усі сторінки правочину орендодавцем, а пункті 32 договору не зазначено сторону, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; місцем реєстрації вказана неіснуюча організація, а договір оренди землі, на який посилається відповідач, не пройшов належної державної реєстрації. Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що не було проведено належної державної реєстрації попереднього договору, належна реєстрація іншого договору припинила дію договору оренди землі (а.с. 36-39). 17 серпня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 151). Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 16 липня 2001 року на ім`я [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 015996 на земельну ділянку № [NUMBER] площею 5,23 га, яка розташована на території Великовисківської сільської ради (а.с. 29). 7 квітня 2006 року між орендодавцем [PERSON] і орендарем СФГ "Флоря Андрій Володимирович" укладено договір оренди землі № 22, який зареєстровано 16 квітня 2007 року Маловисківським відділом Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" (а.с. 27-28). Відповідно до пункту 8 зазначеного договору правочин укладено на 25 років (а.с. 27). Дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (пункт 37 Договору, а.с. 28). Згідно пункту 2 висновку експерта за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 26.02.2020 року № 585/586/20-27 рукописний запис цифри 2, який містить у пункті 8 на першій сторінці досліджуваного договору й остання рукописна цифра 2 в графі "Ідентифікаційний номер" четвертої сторінки досліджуваного договору та інші рукописні записи, якими заповнені графи договору оренди землі від 7.04.2006 року № 22, укладеного між [PERSON] та СФГ " Флоря Андрій Володимирович ", виконані різними особами (а.с. 132-135). 30 жовтня 2018 року між власником земельної ділянки [PERSON] і емфітентом [PERSON] укладено договір про встановлення емфітевзису щодо користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб площею 5,2303 га, кадастровий номер 3523181200:02:000:1032, яка розташована на території Великовисківської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 7-8). 22 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулася до голови СФГ "Флоря Андрій Володимирович" з проханням повернути земельну ділянку, право користування якою отримала відповідно до укладеного договору про встановлення емфітевзису щодо користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб площею 5,2303 га, кадастровий номер 3523181200:02:000:1032, яка розташована на території Великовисківської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 9). 28 грудня 2018 року керівник СФГ "Флоря Андрій Володимирович" відмовив позивачеві у повернення спірної земельної ділянки, посилаючись на право господарства щодо користування спірною земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 7 квітня 2006 року № 22 (а.с. 10). Наведені обставини вказують на такі права і обов`язки сторін. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 206 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 1 статті 407 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач). Згідно частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів (пункт "д" частини 3 статті 152 ЗК України). Як вбачається з позовної заяви позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наступними обставинами: відсутність волевиявлення орендодавця [PERSON] на укладення договору оренди землі строком на 25 років та обтяжень на момент укладання договору щодо встановлення емфітевзису. Додатково у судовому засіданні позивач та його представник посилалися на недосягнення сторонами правочину усіх істотних умов договору оренди землі від 7.04.2006 року № 22 та відсутність належної реєстрації зазначеного правочину. Суд погоджується з доводами позивача про те, що при укладанні договору оренди землі від 7.04.2006 року № 22 орендодавець [PERSON] не мала волевиявлення на укладання договору оренди землі з орендарем СФГ "Флоря Андрій Володимирович" строком на 25 років, а лише на 5 років, оскільки як вбачається з висновку експерта за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 26.02.2020 року № 585/586/20-27 рукописний запис цифри 2, який містить у пункті 8 на першій сторінці досліджуваного договору та інші рукописні записи, якими заповнені графи договору оренди землі від 7.04.2006 року № 22, укладеного між [PERSON] та СФГ " Флоря Андрій Володимирович ", виконані різними особами (а.с. 132-135). Тому, суд дійшов висновку про те, що відповідачем СФГ "Флоря Андрій Володимирович" порушене право позивача на володіння і користування земельною ділянкою згідно умов укладеного договору про встановлення емфітевзису від 30 жовтня 2018 року, яке підлягає судовому захисту шляхом витребування у відповідача спірної земельної ділянки. Між тим, суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що на час укладання договору оренди землі від 7.04.2006 року № 22 між сторонами не досягнуто усіх істотних умов договору оренди землі, а також відсутністю належної реєстрації зазначеного договору. Позивачем не надано у розпорядження суду доказів про те, що орендодавець [PERSON] оспорювала умови укладеного договору. Пунктом 40 укладеного договору визначено, що перехід права власності на земельну ділянку не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Відсутність державної реєстрації укладеного договору від 7.04.2006 року № 22 спростовується записами, які містяться в даному правочині. Позовні вимоги щодо неналежної реєстрації не пред`явлено до державного органу, який здійснював державну реєстрацію, тому орендар земельної ділянки не може відповідати за недоліки державної реєстрації, допущеної органом, який здійснював його державну реєстрацію. Суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо помилкового способу захисту, застосованому позивачем, оскільки на момент пред`явлення позову закінчився строк дії договору від 7 квітня 2006 року № 22, укладеного між [PERSON] та СФГ " Флоря Андрій Володимирович ". Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, враховуючи положення статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved