Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Фортечного ВДВС м. Кропивницький, по якій просить звільнити з-під арешту належне позивачу майно, а саме 9/100 ч. будинку № 44 по вул. Олени Журливої в м. Кропивницькому, - накладений 13.01.2012 року реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції» Реєстраційний номер обтяження №12056270, - на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 29.12.2011 року винесену державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.03.2016 року з метою оформлення договору дарування, позивачка звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] В ході оформлення договору, стало відомо, що 13.01.2012 року реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції» на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 29.12.2011 року винесену державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ [PERSON] накладено заборону на відчуження майна, а саме 9/100 ч. будинку. 29.03.2016 року позивачка звернулася до Фортечного ВДВС Кіровоградського МУЮ з заявою про зняття з-під арешту зазначеного будинку. 15.04.2016 року за вихідним №14647 надано відповідь, зі змісту якої вбачається, що станом на 15.04.2016 року відсутні будь-які виконавчі провадження стосовно [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. \~Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.\~\~\~\~\~\~ Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є власником 9/100 ч. будинку №44 по вул. Олени Журливої в м. Кропивницькому. 29.03.2016 року з метою оформлення договору дарування на ім»я позивачки, [PERSON] та її брат звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] В ході оформлення договору, стало відомо, що 13.01.2012 року реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції» на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 29.12.2011 року винесену державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ [PERSON] накладено заборону на відчуження майна, а саме 9/100 ч. будинку. 29.03.2016 року позивачка звернулася до Фортечного ВДВС Кіровоградського МУЮ з заявою про зняття з-під арешту зазначеного будинку. 15.04.2016 року за вихідним №14647 надано відповідь, зі змісту якої вбачається, що станом на 15.04.2016 року відсутні будь-які виконавчі провадження стосовно [PERSON]. Позивачці запропоновано звернутися до суду з заявою для вирішення питання про зняття з-під арешту майна боржника. 26.01.2017 року старшим державним виконавцем Фортечного відділу ДВС м. Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області подано клопотання, відповідно до якого повідомлено, що на виконанні у Фортечному ВДВС знаходилось виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Плюс Банк» боргу в сумі 6\~918,53 грн. Вказане виконавче провадження було відкрито 16.01.2010 року та 16.02.2010 року було завершено у зв»язку з відсутністю майна у боржника та відповідно виконавчий лист було повернуто стягувачу. Виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій теж не сплачено. Інших відкритих та невиконаних виконавчих документів, за якими боржником являється [PERSON] у Фортечному ВДВС м. Кропивницький немає. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження"). Відповідно до роз'яснень пункту 2 Постанови Пленуму № 5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року N 2677-VI). Згідно ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Аналіз статті 33 ЦПК України вказує на те, що заміна неналежного відповідача проводиться судом лише за клопотанням позивача. При цьому, у судовому засіданні представник позивача з відповідним клопотанням до суду не зверталася, а повноважень провести заміну відповідача за власною ініціативою суд процесуальним законом не наділений. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи суд неодноразово роз'яснював стороні позивача права, зокрема щодо можливості заміни відповідача по справі, сприяв здійсненню прав позивача, однак, представником позивача не було подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed