Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Прокурор Ківерцівського району в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області, реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції у Волинській області, третя особи, які заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Відділ Держземагенства у Ківерцівському районі, Державна інспекція сільського господарства у Волинській області про визнання недійсним та скасування рішення Прилуцької сільської ради, визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації. Прокурор та позивач свої вимоги обґрунтовують тим, що прокуратурою Ківерцівського району на підставі звернення [PERSON] від 15.08.2014 року із залученням спеціалістів Державної інспекції сільського господарства у Волинській області проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства на території Прилуцької сільської ради, в ході якої встановлено порушення вимог законодавства під час прийняття окремих рішень щодо виділення земельних ділянок Прилуцькою сільською радою. Зокрема встановлено, що рішенням сесії Прилуцької сільської ради від 15.12.2004 року за №15/7 «Про передачу земельних ділянок у власність громадянину [PERSON]» останньому передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,2376 га, в тому числі 0,1326 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,105 га - для ведення особистого селянського господарства. 26.06.2008 року рішенням сесії Прилуцької сільської ради за №24/40 « Про розгляд заяви [PERSON]» у зв'язку з проведеною перевіркою інвентаризацією внесено зміни в додатку 1 рішення Прилуцької сільської ради від 15.12.2004 року за №15/7 «Про передачу земельних ділянок у власність громадянину [PERSON]», а саме - 0,1326 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,08 га - для ведення особистого селянського господарства. Рішенням сесії Прилуцької сільської ради від 07.12.2010 року за №2/11 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку» [PERSON] надано у власність земельну ділянку загальною площею 0,2300 га в тому числі 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,008 га - для ведення особистого селянського господарства. Рішення сесії Прилуцької сільської ради від 19.08.2011 року №8/17 «Про затвердження технічної документації та передачу земельних ділянок у власність» [PERSON] затверджено технічний звіт із землеустрою щодо видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS]. П. 3 даного рішення [PERSON] відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,08 га для ведення особистого селянського господарства, оскільки зазначена технічна документація не була подана на розгляд сесії. [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №368766 від 20.10.2011 року. Суміжним землекористувачем [PERSON] являється [PERSON], який користується земельною ділянкою площею 0,0782 га для ведення особистого селянського господарства. В результаті виділення земельної ділянки [PERSON] виникла накладка на земельну ділянку [PERSON]. Прокуратурою Ківерцівського району було залучено спеціалістів землевпорядної організації ПП «Волиньземсервіс» для проведення детальної томографо- геодезичної зйомки території землекористувань [PERSON] та [PERSON] За результатами проведеної перевірки та згідно довідки Державної інспекції сільського господарства у Волинській області від 27.08.2014 року встановлено, що при прийнятті рішення сесії Прилуцької сільської ради від 19.08.2011 року за №8/17 « Про затвердження технічної документації та передачу земельних ділянок у власність» допущено порушення вимоги ст.. ст. 116,118 Земельного Кодексу України, оскільки [PERSON] надано у власність земельну ділянку , яка являється частиною земельної ділянки площею 0,0782 га (кадастровий номер 0721885801:01:001:0114) та належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю від 23.06.2004 року. Вказане підтвердження за результатами проведеної топографо-геодезичної зйомки території землекористувань [PERSON] частини земельної ділянки, яка належить [PERSON] становить 0,0190 га, що являється частиною його земельної ділянки площею 0,0782 га (кадастровий номер 0721885801:01:001:0114). Тому просить визнати недійсним та скасування рішення Прилуцької сільської ради від 19.08.2011 року за № 8/17 «Про затвердження технічної документації та передачу земельних ділянок у власність гр. [PERSON]»; визнати недійсним Державний акт серії ЯК №368766 на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1500 га, яка розташована в [ADDRESS] та зобов'язати реєстраційну службу Ківерцівського РУЮ скасувати державну реєстрацію Державного акту серії ЯК №368766 на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1500 га, яка розташована в [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні прокурор Стасюк А.П. та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, оскільки жодної технічної документації на земельну ділянку [PERSON] немає, картографічні матеріали, тобто виміри здійснені на місцевості не можуть бути підтвердженням накладки суміжних земельних ділянок. На противагу, на земельну ділянку [PERSON] розроблена у встановленому законом порядку технічна документація, на підставі якої було видано відповідачу державний акт. Позивача було притягнено до адміністративно відповідальності за незбереження межових знаків саме між спірними земельними ділянками. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, оскільки при вивченні технічної документації [PERSON], справді був виніс земельної ділянки, було встановлено накладку земельних ділянок, технічна документація на земельну ділянку, належну [PERSON], відсутня. Дорога, що на даний час наявна між земельними ділянками позивача та [PERSON] будь-якими нормативними документами не передбачена. Представник третьої особи відділу Держземагенства у Ківерцівському районі Барабаш О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. За результати перевірки ПП «Волиньземсервіс» у 2014 році були виявлені накладки на спірних земельних ділянок, раніше таких накладок не виявлялось. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що в ході проведення прокуратурою Ківерцівського району перевірки за зверненням громадянина [PERSON], було встановлено накладення меж земельних ділянок, належних [PERSON] та [PERSON] Рішенням сесії Прилуцької сільської ради Ківерцівського району № 8/17 від 19.08.2011 року «Про затвердження технічної документації та передачу земельних ділянок у власність» затверджено технічну документацію та передано земельну ділянку площею 0,15 га [PERSON] (а.с. 16), одночасно відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,08 га для ведення особистого селянського господарства, оскільки зазначена технічна документація не була подана на розгляд сесії. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 050432 від 23.06.2004 року (а.с. 17) [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,3099 га по [ADDRESS]. Згідно з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 368760 від 20.10.2011 року (а.с. 18) [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,15 га по [ADDRESS] відповідно до технічної документації (а.с. 19-31). При цьому, суду було надано копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] (а.с. 68-80). Відповідно до ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України, державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням. За змістом статей 193, 198 ЗК України процедура визнання, зокрема, факту виникнення права власності і права користування земельною ділянкою передбачає складання кадастрової документації; кадастрові зйомки, як комплекс робіт, виконуваних для визнання та відновлення меж земельної ділянки, передбачають погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Статтею 183 Земельного кодексу України встановлено, що одним із основних завдань землеустрою є встановлення на місцевості меж земельних ділянок власників і землекористувачів. Згідно з пунктами «д», «е», «є» статті 184 Земельного кодексу України, землеустрій передбачає складання проектів відведення земельних ділянок, встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок, підготовку документів, що посвідчують право власності або право користування землею. Відповідно до пункту «б» статті 198 Земельного кодексу України, при виконанні комплексу робіт для визначення та відновлення меж земельної ділянки необхідне узгодження меж земельної ділянки із суміжними власниками і землекористувачами. В силу п. "в" ч. 1 ст. 2 Закону України «Про землеустрій» (далі Закону) землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж земельних ділянок, зокрема, власників і землекористувачів. Документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок і технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різновидами документації із землеустрою (ч. 1, п.п. "д" і "и" ч. 2 ст. 25 Закону). Однак, в судовому засіданні ні прокурором, ні позивачем не було представлено технічної документації на земельну ділянку, на підставі якої був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 050432 від 23.06.2004 року (а.с. 17) [PERSON] площею 0,3099 га по [ADDRESS]. Надана суду фотокопія цієї документації не може бути визнана судом належним і допустимим доказом. Крім того, як вбачається із технічної документацій суміжної до земельної ділянки [PERSON] земельної ділянки [PERSON] (а.с. 129-139). Між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] існує дорога (проїзд), а згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 23.06.2004 року серія ВЛ № 050432 будь-якої дороги (проїзду) дотичної до земельної ділянки [PERSON] не існує. Доказів того, що наявна дорога не проходить по земельній ділянці [PERSON], тобто з'явилась не за рахунок земельної ділянки належної [PERSON], суду надано не було. Крім того, як вбачається із пояснень свідка [PERSON], яким було проведено топографо-геодезичної зйомки території землекористувань позивача та відповідача [PERSON] та встановлено накладку земельних ділянок, вказану зйомку було проведено на підставі наданої прокурором фотокопії технічної документації на земельну ділянку [PERSON], що не може бути належним та допустимим доказом. За таких обставин, суд виходить з того, що з представлених прокурором та позивачем доказів суд позбавлений можливості встановити будь-які суміщення суміжних земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed