Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 38184.13 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21 липня 2016 року [PERSON] подала до ТОВ "Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" та заяву №8441242678 від 21 липня 2016р. на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР", підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" становлять кредитний договір між ТОВ "ФК "ЦФР" та Відповідачем, як позичальником, а також, що отримала примірник Кредитного договору. 30.07.2018 року ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ "ФК "ЄАПБ") уклали договір відступлення прав вимоги №20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, які є додатком до вказаного договору. Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула відповідних прав кредитора. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ "ФК "ЦФР", Додаток № 1 до Договору відступлення прав вимоги №20180730 від 30.07.2018 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 38184,13 грн., з яких: - 15194,4 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3686,05 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 11706,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); - 7597,2 грн. - сума заборгованості за пенею. Оскільки відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаному кредитному договорі, то позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив суд стягнути із відповідача кошти у розмірі 38184,13 грн., а також витрати на оплату судового збору. Вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 07.09.2020 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направила, хоча копію позовної заяви та відповідної ухвали суду отримала, що стверджується відповідним поштовим повідомленням. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ч.,ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , своєю заявою від 21.07.2016 року приєдналася до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР». 21.07.2020 року [PERSON] звернулася до ТОВ «ФК «ЦФР» із заявою на отримання кредиту відповідно до змісту якої вбачається, що сума кредиту становить 15194 грн., строком на 36 місяців. Окрім того у вказаній заяві чітко визначена сукупна вартість кредиту, яка складається з початкового процента в 2%, щомісячного процента в 3.19%, річних процентів в 11.99%, а також 0.3% щоденної пені від загальної суми прострочення. Окрім того із вказаної заяви вбачається, що позичальник доручила ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувати грошові кошти на її рахунок в розмірі 3000 грн., а також на рахунок ТОВ ФК «Фагор» для погашення кредитного договору в розмірі 9287 грн., ПАТ «Страхова компанія «ТАС» в якості оплати страхового платежу за договором страхування №8441242678-С від 21.07.2016 року у розмірі 2211.66 грн., та ТОВ «майСейфеті» в розмірі 450грн., за оплату пакету послуг «Охоронець КредитМаркет 36». Позичальник погодила графік погашення платежів від 21.07.2016 року, у якому визначено граничний термін погашення кредиту, загальний щомісячний платіж в якому визначені сума кретину, а також річні та щомісячні проценти. Окрім того позичальник погодилася із тим, що ця заява разом із умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та позичальником, а умови кредитного договору, зокрема сукупна вартість кредиту їй роз`яснені та зрозумілі, зобов`язувалася виконувати умови кредитного договору. Таким чином, із змісту вказаних заяв, які складають кредитний договір судом вбачається, що сторони визначили усі істотні умови вказаного договору, зокрема порядок надання, погашення кредиту та нарахування і сплати відсотків за його користуванням, строк дії вказаного договору та відповідальність сторін. Також судом вбачається, що сторони даною угодою визначили графік погашення платежів та детальний розпис загальної вартості кредиту. Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідач належним чином була ознайомлена із умовами отримання вказаного кредиту, порядком його користування та термінами сплати як тіла кредиту так і процентів за його користування, про що свідчить її підпис на вказаних вище заяві про отримання кредиту та графіку погашення кредиту. Доказів зворотного матеріали справи не містять. Статтями 12 та 13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач по справі була належним чином повідомлена про суть позову, а також доводи, якими позивач мотивує свої вимоги, однак жодних заперечень до суду не надала, вказаних вище обставин не спростовувала, жодних доказів до суду не надала. Між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" 30.007.2018 року був укладений договір відступлення прав вимоги за №20180730, відповідно до умов якого внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ "ФК "ЄАПБ" заміняє ТОВ "ФК "ЦФР" у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ "ФК "ЦФР" за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами, що визначено в п. 1.2 вказаного договору. Згідно з п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ "ФК "ЄАПБ" з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "ФК "ЦФР" умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Факт переходу прав вимоги до боржника від ТОВ "ФК "ЦФР" до ТОВ "ФК "ЄАПБ" стверджується відповідною довідкою ТОВ "ФК "ЦФР" від 31.10.2018 року за вих.. №2699343-SG, а також відповідним витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20180730 від 30.07.2018 року. Як вбачається із ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи позивач направив на адресу боржника повідомлення про відступлення права вимоги та необхідних реквізитів про здійснення платежів, на яке відповідач жодним чином не відреагував. Судом, із розрахунку заборгованості здійсненої позивачем, встановлено, що відповідач отримавши кредитні кошти належним чином умови договору не виконує та сплату їх у порядку визначеному чинним законодавством та умовами вказаного договору не здійснює. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, а тому у останньої виникла заборгованість по сплаті вказаної суми кредиту, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору зміст якого, а також сукупну вартість кредиту, та умови кредитування достеменно знала. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на те, що у відповідача існує заборгованість по поверненню кредиту, яка виникла із винних дій останньої, можна дійти до висновку, що відповідач порушила умови останнього, тобто порушила свої зобов`язання, а тому кредитодавець має право нараховувати пеню, яка як встановлено вище судом, обумовлена сторонами. Відповідач користувалася вказаними коштами, що стверджується матеріалами справи, тобто використовувала їх на власний розсуд, а тому суд вважає, що відповідач знала, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених договором, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались. Окрім того відповідач до суду із позовною заявою про розірвання вказаного кредитного договору не зверталася. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та стверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні. Таким чином судом встановлено, що відповідач має перед позивачем заборгованість по кредитному договору у сумі 38184,13 грн., з яких: - 15194,4 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3686,05 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 11706,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); - 7597,2 грн. - сума заборгованості за пенею. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються платіжним дорученням №2102 від 18.02.2020 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved