Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог: Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за №3511, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №231-005/ФК-08 від 28.07.2008 року в розмірі 342650, 00 грн, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог вказано, що 28.07.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений кредитний договір №231-005/ФК-08, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у в розмірі 114797,00 грн. для придбання автомобіля зі сплатою 16,2 % річних за весь час користування кредитом у період з 28.07.2008 р по 27.07.2015 р. У позові також зазначено, що зі змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» є правонаступником ПАТ «Дельта Банк»» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 02.07.2020 року, яке, у свою чергу, було правонаступником ТОВ «Український промисловий банк» на підставі договору від 30.06.2010 року. Позивач посилається на те, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.03.2016 р. стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість за кредитним договором №231-005/ФК-08 від 28 липня 2008 року в сумі 206746 грн. 23 коп. Вказане судове рішення набрало законної сили. Позивач вказує, що судовим рішенням було визначено суму заборгованості, яка підлягає поверненню, проте ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулось до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано- Франківської області Личук Т.В. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення боргу на підставі кредитного договору №231-005/ФК-08 від 28.07.2008 року та договорів про відступлення прав вимоги. Період стягнення заборгованості вказаний з 02.07.2020 року до 01.09.2020 року. Позивач вказує, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням вимог закону, а саме поза межами строку позовної давності та без врахування суми заборгованості, яка вже присуджена за рішенням суду від 16.03.2016 р. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду\~від 05.08.2021\~року дану\~позовну заяву\~було залишено\~без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків. 26.08.2021 року на виконання вимог ухвали суду від 05.08.2021 року позивач направив заяву про усунення недоліків. 07.09.2021 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримав 20.09.2021 року (а.с. 28). Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що \~судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В пункті 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі за текстом Перелік). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно з підпунктами 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. За правилами ч.ч. 1,2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 28.07.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений кредитний договір №231-005/ФК-08, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит на наступних умовах: сума кредиту - 114797,00 грн. (п.1.1 договору), строк кредитування 84 місяці (п. 1.2. договору), дата повернення кредиту 27 липня 2015 р. ( п. 1.3 договору) , процентна ставка за користування кредитом - 16,20 % річних ( п. 1.5 договору). Відповідно до п. 1.12 Договору позичальник зобов`язаний сплачувати платежі за цим Договором у розмірі, порядку та строки, встановлені цим Договором та Графіком платежів щодо погашення суми Кредиту, процентів за користування ним, комісій Банку, сукупних послуг, які надаються Позичальнику у зв`язку з укладенням цього Договору, а також інших фінансових зобов`язань Позичальника, які виникають у зв`язку з укладанням цього Договору, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1) (а.с. 6-10). ТОВ "Фінансова компанія " Еліт Фінанс" звернулось до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано- Франківської області Личук Т.В. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення боргу. 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано- Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3511, яким звернуто стягнення на заборгованість [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №231-005/ФК-08 від 28.07.2008 року, укладеним із ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань від 30.06.2010 р., є АТ «Дельта Банк", правонаступником усіх та обов`язків якого, на підставі договору про відступлення права вимоги №2273/К від 02.07.2020 року, є ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс». Строк платежу за кредитним договором №№231-005/ФК-08 від 28.07.2008 року настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.07.2020 року по 01.09.2020 року. Сума заборгованості складає 342350,41 грн, в тому числі: сума заборгованості за тілом кредиту 110699,00 грн; сума заборгованості за несплаченими відсотками 199508,81 грн, сума заборгованості за комісіями 32142,60 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату у сумі 300,00 грн, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» складає 342650,41 грн (а.с. 5). 17.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65840093 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано- Франківської області Личук Т.В. від 09.09.2020 року №3511 (а.с. 11). Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилалась на те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом за межами строку позовної давності та на суму боргу, яка не є безспірною, оскільки не відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору та суперечить винесеному судовому рішенню. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р.) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зі змісту копії кредитного договору, долученої до позовної заяви, вбачається, що він укладений в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), тобто на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом зазначеної вимоги закону дотримано не було. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2021 р. № 910/10374/17. Щодо безспірності заборгованості та вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності. Дослідивши умови укладеного між сторонами кредитного договору і зміст оспорюваного виконавчого напису, судом встановлено, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без дослідження та аналізу умов укладеного між сторонами кредитного договору, відповідно до якого погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісячними платежами, нотаріусом не встановлено та не перевірено строк дії кредитного договору, строк кредитування, строк, коли у стягувача виникло право вимоги за договором, що унеможливило визначення періоду, з якого почався перебіг строку позовної давності. У виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується за період з 02.07.2020 р. по 01.09.2020 р. До стягнення, серед іншого, заявлена прострочена заборгованість за процентами у сумі 199508,81 грн. Відповідно до умов кредитного договору №231-005/ФК-08 від 28.07.2008 року, за користування кредитом щомісячно нараховуються відсотки у розмірі 16,20% річних (а.с. 6). Наведене свідчить про те, що заборгованість у розмірі 342350,41 грн, з яких 110699,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 199508,81 грн. сума заборгованості за несплаченими відсотками, 32142,60 грн сума заборгованості за комісіями, не могла бути нарахована за два місяці - період, який зазначений у виконавчому написі - з 02.07.2020 року по 01.09.2020 року (а.с. 5). Зазначені обставини свідчать, що сума заборгованість позивача за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису не була безспірною. Крім того, відповідно до змісту укладеного 28.07.2008 р. між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» кредитного договору №231-005/ФК-08, а саме п. 1.2 договору, строк кредитування становить 84 місяці. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору, термін дії кредитного договору, за яким вчиняється виконавчий надпис, закінчився 28.07.2015 року, а додатковий договір, нотаріусу наданий не був, отже з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Крім того, в позовній заяві позивач, серед іншого, як на підставу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилалась також на те, що відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.03.2016 р. визначено суму заборгованості, яка підлягає до стягнення, на підтвердження викладеного позивачем до позовної заяви долучено вказане рішення суду. Разом з тим, долучене до позовної заяви рішення Богунського районного суду від 16.03.2016 року не може бути визнане судом належним доказом у справі, оскільки з його змісту не вбачається, що заборгованість стягнута саме з позивача [PERSON] . Крім того, зі змісту наданого рішення вбачається, що воно не засвідчене, ніким не підписане, відсутні відомості про набрання рішенням законної сили, а тому не може бути оцінено судом як належний та достовірний письмовий доказ в розумінні статей 77, 79, 95 ЦПК України. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14ц, яка є послідовною і незмінною. Таким чином, дослідивши надані позивачем докази на предмет їх належності, достовірності і достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що виконавчий напис від 09.09.2020 року про стягнення заборгованості з позивача вчинений на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору; вчинений без врахування того, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років та без надання належних документів на підтвердження розміру заборгованості, на підставі документів, які не свідчили про безспірність заявленої вимоги, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн за подання позовної заяви.

Outcome: approved