Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що на виконанні у [PERSON] відділі ДВС Вінницького МУЮ перебуває виконавчий лист № 2-3903/11 р., виданий Московським районним судом м. Харкова 24.10.2011 року, за яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, а саме з 10.05.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. З моменту відкриття виконавчого провадження була нарахована заборгованість по сплаті аліментів в сумі 27 000 грн. В межах зазначеного виконавчого провадження постановою [PERSON] ВДВС Вінницького МУЮ від 25.11.2015 року накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження, а саме накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Станом на 10.12.2015 року борг погашений, заборгованість по сплаті аліментів відсутня, що підтверджується довідкою [PERSON] відділу ДВС Вінницького МУЮ від 14.12.2015 року. Стягувач за виконавчим провадженням - [PERSON] претензій станом на 10.12.2015 року до позивача по сплаті аліментів не має та не заперечує проти зняття арешту з нерухомого майна [PERSON], а саме з квартири [ADDRESS]. Тому позивач звернувся в суд для захисту своїх прав та інтересів з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] відділу ДВС Вінницького МУЮ в судовому засіданні при вирішенні спору покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження №43460425 та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На виконанні у [PERSON] відділі ДВС Вінницького МУЮ перебуває виконавчий лист № 2-3903/11 р., виданий Московським районним судом м. Харкова 24.10.2011 року, за яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, а саме з 10.05.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. З інформації з Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна, виданого реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, суд вбачає, що на все майно [PERSON] накладено арешт 25.11.2015 року, на підставі постанови [PERSON] відділу ДВС Вінницького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.11.2015 року по виконавчому провадженню №43460425 (а.с. 4-6). Відповідно до довідки [PERSON] відділу ДВС Вінницького МУЮ № 20363/09-37/11 від 14.12.2015 року, заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-3903/11 р. виданим Московським районним судом м. Харкова 24.10.2011 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, а саме з 10.05.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, станом на 10.12.2015 року відсутня (а.с. 9). Згідно із заявою стягувача за виконавчим провадженням - [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], претензій станом на 10.12.2015 року до позивача по сплаті аліментів не має, та не заперечує проти зняття арешту з нерухомого майна [PERSON], а саме з квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 57 ч.2 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно зі ст. 50 ч. 1 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до ст. 60 ч. 2 Закону України "Про виконавче провадження" у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного та

Outcome: approved