Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] Цзюнь Сюн та Шу Цяо Хун в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS], власником якої він є. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до договору міни від 02.03.2015 року йому належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Як власник, 29.10.2015 року у вказаній квартирі він зареєстрував [PERSON] Цзюнь Сюн та Шу Цяо Хун. Відповідачі до його квартири не вселилися та не проживали взагалі. За таких обставин, позивач просить суд визнати [PERSON] Цзюнь Сюн та Шу Цяо Хун особами, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, судові витрати по справі не стягувати. Відповідачі [PERSON] Цзюнь Сюн та Шу Цяо Хун до суду не з"явилися, направили до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору міни від 02.03.2015 року, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно довідки ( акту обстеження), складеного депутатом Красноградської міської ради [PERSON], за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] Цзюнь Сюн та Шу Цяо Хун, але фактично [ADDRESS] не проживають більше 2-х років і по теперішній час. З довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні № 6140 від 15.11.2016 року, виданої Красноградською міською радою, вбачається, що позивач [PERSON], [PERSON] та відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], б. 5, кв.48. Відповідно до положень ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член власника сім"ї втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В правових позиціях, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року з наступними змінами "Про деякі питання,що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або членів його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, обовязковою умовою\~ \~ для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є її відсутність в житловому приміщенні\~ \~ протягом року без поважних причин . Із змісту позову вбачається, що відповідачі не проживають в спірній квартирі з жовтня 2015 року з власної волі, їх речі за місцем проживання відсутні, а позов пред'явлено до суду у квітні 2017 року. Відповідачі не проживають у квартирі позивача більше року з власної волі, а своєю реєстрацією у квартирі порушують права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання [PERSON] Цзюнь Сюн та Шу Цяо Хун, особами, які втратили право користування житловим приміщенням, є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved