Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] (далі - позивач), звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, адреса: вул. Богдана Хмельницького, 7, с. Іркліїв, Чорнобаївський район, Черкаська область (далі - відповідач), про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6436 га та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1329 га. Спадщину [PERSON] прийняв позивач шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте він позбавлений можливості оформити свої спадкові права на зазначені земельні ділянки оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на них. У зв`язку з вищевикладеним, посилаючись на приписи ЦК України, позивач звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області та просить суд визнати право власності в порядку спадкування на вказані земельні ділянки. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року відкрито провадження у справі призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 16 березня 2021 року позивач [PERSON] направив до Чорнобаївського районного суду Черкаської області заяву, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. 16 березня 2021 року представник відповідача Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області направив до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив проводити без участі представника відповідача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 07 жовтня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 5). За життя [PERSON] заповіту не складала. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,6436 га, кадастровий номер: 7125186400:04:000:6252, розташована в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1329 га, кадастровий номер: 7125186400:05:000:6227 розташована в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, які належали [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 052619, виданого на підставі рішення Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 3-8 від 26 липня 2002 року (а.с. 15). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її внук [PERSON] , шляхом звернення із відповідною заявою до Чорнобаївської державної нотаріальної контори, що підтверджується відповіддю на запит суду № 104-01/16 від 02 квітня 2021 року. Крім цього, Чорнобаївською державною нотаріальною конторою надано копію заяви [PERSON] від 04 березня 2021 року, відповідно до якої остання відмовилася від прийняття належної їй частини спадщини після смерті [PERSON] . Зі змісту заяви вбачається, що [PERSON] була бабою позивачу, що підтверджується наступним. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 червня 1956 року, батьками [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Вподальшому, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 22 листопада 1975 року серії [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 липня 1982 року, батьками позивача являються [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Разом з тим, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,64 га, розташовану в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,13 га, розташовану в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач відповідно до приписів ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем п`ятої черги. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до довідки виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 35 від 10 лютого 2021 року [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В будинку проживала одиноко (а.с. 6). Судом встановлено, що [PERSON] вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте отримав відмову у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 13). Крім цього, судом встановлено, що дочка померлої [PERSON] - [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, шляхом подання відповідної заяви до Чорнобаївської державної нотаріальної контори. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що визнання права на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,64 га, розташовану в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,13 га, розташовану в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved