Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Представник за довіреністю [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой", третя особа: Кархівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, у якій просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ТОВ "Інтрансавтострой", зареєстрований 06 листопада 2007 року у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК за № 040783900246 та стягнути з відповідача на його користь 243 грн. 60 коп. судового збору. Зазначає, що за цим договором [PERSON] надано в оренду відповідачу земельну ділянку загальною площею 5, 4001 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В порушення пункту 15 Договору відповідач не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, та в порушення пункту 11 Договору оренди не сплачує орендну плату за використання землі протягом трьох років. За таких обставин просить достроково розірвати зазначений договір оренди землі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач ТОВ " Інтрансавтострой" у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник Кархівської сільської ради у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксація судового засідання відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписуючої апаратури не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом встановлено, що позивачу на підставі державного акта на право власності на землю серії ЯБ № 939552 належить земельна ділянка, площею 5,4001 га у межах згідно з планом на території Кархівської сільської ради Чернігівського району та області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 06 листопада 2007 року між [PERSON] та ТОВ "Інтрансавтострой" укладено договір оренди, за умовами якого орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі державного акта ЯБ № 939552 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 4001 га. Договір укладено на десять років з наданням переважного права на укладення договору на новий строк. Умовами договору п.9 передбачено внесення орендної плати у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, грошова форма якої становить - 393, 46 грн. Пунктом 14 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Як вбачається, в договорі оренди земельної ділянки сторонами передбачено істотні умови договору, як визначено ч.1 ст. 15 Закону України від 6 жовтня 1998 року „Про оренду землі". Підстави для розірвання укладеного договору, правові наслідки розірвання передбачені ст.ст. 651-654 ЦК України та ст. 32 Закону України „Про оренду землі". Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України „Про оренду землі" на вимогу однієї сторони договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов"язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору. Пунктом 34 Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкого знищзення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджаєж її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є предмет договору та умови, що визначені законом як істотні. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України від 6 жовтня 1998 року "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об"єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об"єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, крім іншого, своєчасного внесення орендної плати. Викладене свідчить, що сторони передбачили можливість розірвання укладеного між ними договору за вимогою однієї сторони в разі порушення обов"язків, передбачених договором. Крім того, відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка 17 липня 1997р. ратифікована Україною і стала частиною національного законодавства, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Визначаючи право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном, стаття 1 за своєю суттю є гарантією права власності, оскільки право розпоряджатися своїм майном - загальний та правовий аспект права власності (Marckx v Belgium judgment of 13 June 1979, Series A, No.31). Використанням земельної ділянки відповідачем без належної оплати, в строки та в розмірі, визначеному сторонами в договорі є порушенням права позивачки, захист якого гарантований Європейською Конвенцією про захист прав людини і основних свобод. Статтею 24 Закону України "Про оренду землі"орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Обов'язок сплачувати орендну плату один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата, встановлений п.11 договору оренди. За таких обставин позивач наділений правом звернутись до суду з позовом про розірвання договору оренди в односторонньому порядку до закінчення терміну його дії, оскільки відповідачем порушується істотна умова договору оренди, а саме систематично не вноситься орендна плата у строки, встановлені договором, що є порушенням, як умов укладеного між сторонами договору, так і норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, а також є підставою для дострокового розірвання договору оренди. Доводи представника позивача з огляду на викладене вище заслуговують на увагу та не спростовані відповідачем, а тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved