Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича №11595 від 24.11.2020 про стягнення з неї на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія "Кредит Капітал" заборгованості у сумі 15770 грн. згідно кредитного договору № 5349962 від 11.04.2019, укладеного з ТОВ «Мілоан», таким, що не підлягає виконанню. Вирішити питання про стягнення судових витрати по справі. Свої вимоги мотивують тим, що по місцю її роботи до ФОП [PERSON] на виконання надійшла постанова від приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Л.М. про звернення стягнення на її заробітну плату. З вказаної постанови вона дізналася про те, що вона винесена на підставі виконавчого напису, який вчинений приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. за №11595 від 24.11.2020. При ознайомленні з виконавчим написом стало відомо, що з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 15770 грн., з яких 14800 грн. заборгованість по кредитному договору, 970 грн. за вчинення виконавчого напису. Як вбачається з вказаного виконавчого напису, позивач є боржником за кредитним договором № 5349962 від 11.04.2019, укладеним з ТОВ «Мілоан», проте в подальшому правонаступником на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Вказує, що нею було оформлено безвідсоткову позику на суму 5000,00 грн., тому її заборгованість не може складати 15770 грн., що не підтверджує безспірної заборгованості позивача. Також її не повідомлялося про перехід права вимоги до іншого кредитори. Окрім цього, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Приватний нотаріус не мав правових підстав для встановлення безспірності, оскільки є встановлена законом процедура встановлення такої безспірності. Враховуючи зазначене, вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства України та є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Тому, на підставі викладеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №11595 від 24.11.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем та стягнути із відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явился, однак подала заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги позовної заяви підтримала та просить позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» Полторацька В.А. надала суду відзив, у відповідності до якого просить ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Зазначає, що про невиконання умов договору позивача належним чином повідомлялося шляхом направлення претензії, про відступлення боргу ТОВ «Мілоан» також позивача було належним чином повідомлено. Окрім того, позивач була ознайомлена з умовами договору, про що свідчить її підпис. На підтвердження вищезазначених фактів представником відповідача надано належні документи, які підтверджують вищевикладене. Тому, вважає, що ними були дотримані всі вимоги щодо подання заяви для вчинення виконавчого напису нотаріусом. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю та просить врахувати, що позивачем не надано доказів про оплату послуг адвоката, а отже відсутні підстави для відшкодування таких витрат. Треті особи на стороні відповідача, а саме: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович та представник ТОВ «Мілоан» в судове засідання не з`явилися, відзиву на позов не подали, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 27.10.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. Ухвалою суду від 27.01.2021 заяву позивача задоволено та витребувано у відповідача виконавчий напис, договір відступлення та кредитний договір, укладені відносно позивача. 16.02.2021 представником відповідача ТОВ «ФК «Кредит капітал» надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, у відповідності до якого позов товариство не визнає та просить відмовити у його задоволенні. 16.02.2021 представником відповідача ТОВ «ФК «Кредит капітал» на виконання ухвали суду про витребування доказів надано клопотання про доручення письмових доказів до матеріалів справи, а саме: належним чином завіреного виконавчого напису №11595 від 24.11.2020, договору відступлення права вимоги №34 МЛ від 15.07.2019, кредитного договору №5349962 від 11.04.2019. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що 11.04.2019 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір №5349962, у відповідності до якого позивачка отримала кредит в сумі 5000 грн. строком на 30 днів з визначеною процентною ставкою (а.с.38-40). В подальшому право вимоги за кредитним договором набуло ТОВ "ФК "Кредит Капітал" відповідно до укладеного 15.07.2019 з ТОВ «Мілоан» договору факторингу №34-МЛ (а.с. 42-46). 15 липня 2019 року на адресу [PERSON] направлено повідомлення про те, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК "Кредит Капітал" укладено договір факторингу, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 5349962 від 11.04.2019, за яким вона являється боржником (а.с.48) Станом на 15 липня 2019 року в позивачки утворилась заборгованість за наданим їй кредитом у розмірі 14800,00 грн., про що повідомлено позивачку повідомленням - вимогою про сплату боргу та попереджено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором у тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги, ТОВ "ФК "Кредит Капітал" здійснить стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір (а.с. 49). 18.11.2020 ТОВ "ФК "Кредит Капітал" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. зі заявою №18899143/2 про вчинення виконавчого напису щодо стягнення з [PERSON] 14800,00 грн. заборгованості за кредитним договором та витрат, пов`язаних з його вчиненням (а.с. 50). 24.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис №11595, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ "ФК "Кредит Капітал", якому ТОВ "Мілоан" відступлено право вимоги за кредитним договором №5349962 від 11.04.2019, укладеним між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] (а.с. 51). 26.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Л.М. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса №11595 від 24.11.2020 (а.с.8). Таким чином судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса № 11595 від 24.11.2020 за зверненням ТОВ "ФК "Кредит Капітал" на суму 15770 грн., яка включає в себе заборгованість за кредитним договором №5349962 від 11.04.2019, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Оцінка суду: врахувавши позицію позивача, викладену в її позовній заяві, позицію представника відповідача, викладену у відзиві, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази, даючи їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (зі змінами) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як встановлено судом, укладений між ТОВ "Міолан" та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. В той же час приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття. Таким чином, в даному випадку у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 24 листопада 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №11595, таким, що не підлягає виконанню. А тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також разом із позовною заявою 26.01.2021 позивача надіслала до суду заяву про забезпечення позову, яка ухвалою від 27.01.2021 задоволена. В порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 11595 від 24.11.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості в розмірі 15770,00 грн по виконавчому провадженню №64001608, до набрання рішенням законної сили у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, ТОВ «Мілоан». Згідно з ч.ч. 1, 7, 8 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, задоволення позову судовий збір у розмірі розмірі 908,00 грн. за подання позову та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] . Крім того, згідно з положеннями ч. 2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Так, суд, враховуючи задоволення позовних вимог позивача, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката, які відповідно до розрахунку суми втрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, за фактично надану правову допомогу [PERSON] , наданого відповідно до договору про надання правової допомоги від 25.01.2021 адвокатом Крикун Т.О. та оплаченими позивачкою відповідно до квитанції №066392 від 25.01.2021 року (а.с.11-13), складають 1500 гривень. На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved