Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики грошей від 12.08.2013 року за яким відповідачу надані грошові кошти в сумі 884 746,80 (вісімсот вісімдесят чотири тисячі сімсот сорок шість) гривень 80 копійок, що за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками міста Харкова складає 109 228,00 (сто дев`ять тисяч двісті двадцять вісім) Доларів США 00 центи, з терміном повернення 12.08.2020 року. В забезпечення грошових зобов`язань за Договором позики грошей між[PERSON] та [PERSON] був укладений Договір іпотеки квартири від 12.08.2013 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненню позики за зазначеним договором утворилась заборгованість в розмірі 2 562 697,00 грн. (два мільйони п`ятсот шістдесят дві тисячі шістсот дев`яносто сім) гривень 00 коп. За таких обставин позивач просить стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 2 562 697,00 грн. та звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , шляхом реалізації вказаної квартири з прилюдних торгів. До початку розгляду справи по суті, 27.11.2020 р. позивач звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог і просила визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . 15.12.2020 р. позивач звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог і просила визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2021 р. заяви позивача про збільшення позовних від 27.11.2020 р. та 15.12.2020 р. судом прийняті до провадження. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2021 р., яка є невід`ємною частиною Ухвали Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2021 р. №643/4921/20, 2/643/684/21 було виправлено описку у зазначеній вище Ухвалі. В судове засідання представник позивача , позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про залучення до матеріалів справи висновку органу опіки та піклування та прохав суд рішення по справі прийняти з урахуванням наданого висновку, справу розглядати за відсутності представника третьої особи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики грошей за яким відповідачу надані грошові кошти в сумі 884 746,80 (вісімсот вісімдесят чотири тисячі сімсот сорок шість) гривень 80 копійок, що за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками міста Харкова складає 109 228,00 (сто дев`ять тисяч двісті двадцять вісім) Доларів США 00 центи. Згідно із п. 1 Договору позики грошей сторонами договору встановлено графік погашення заборгованості: - [PERSON] повинен повернути [PERSON] позику в розмірі 295 050,60 (двісті дев`яносто п`ять тисяч п`ятдесят) гривень 60 копійок, що на час укладення договору позики є еквівалентом 36 426,00 (тридцяти шести тисяч чотириста двадцяти шести) Доларів США 00 центи за обмінним курсом комерційними банками України, рівними частинами по 22 696, 20 (двадцять дві тисячі шістсот дев`яносто шість) гривень 20 копійок, в разі зміни курсу валют сума повернення повинна рівнятися сумі в гривні, еквівалентній 2802 (дві тисячі вісімсот два) Доларів США 00 центів, за обмінним курсом комерційними банками, але не менше курсу валют на Українському міжбанківському ринку, повертаючи позику два рази на рік, але не пізніше визначених сторонами строків: до 12 лютого 2014 року, до 12 серпня 2014 року, до 12 лютого 2015 року, до 12 серпня 2015 року, до 12 лютого 2016 року, до 12 серпня 2016 року, до 12 лютого 2017 року, до 12 серпня 2017 року, до 12 лютого 2018 року, до 12 серпня 2018 року, до 12 лютого 2019 року, до 12 серпня 2019 року, до 12 лютого 2020 року; - до 12 серпня 2020 року відповідач повинен повернути позивачці позику в розмірі 589 696, 20 (п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 20 коп. в разі зміни курсу валют сума повернення повинна рівнятися сумі в гривні, еквівалентній 72 802,00 (сімдесят дві тисячі вісімсот два) Доларів США 00 центів, за обмінним курсом комерційними банками, але не менше курсу валют на Українському міжбанківському ринку. В забезпечення грошових зобов`язань за Договором позики грошей між[PERSON] та [PERSON] був укладений Договір іпотеки квартири від 12.08.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Івановою О.С., та зареєстрований в реєстрі за №1232, за умовами якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю трикімнатну ізольовану квартиру за адресою:[ADDRESS] . Позивач свої зобов`язання за договором виконала належним чином. [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по Договору позики відповідач має загальну суму заборгованість перед позивачем у розмірі2 562 697,00 грн. (два мільйони п`ятсот шістдесят дві тисячі шістсот дев`яносто сім) гривень 00 коп., з них 2 507 399,72 грн. (два мільйони п`ятсот сім тисяч триста дев`яносто дев`ять) гривень 72 коп. - прострочена заборгованість за позикою, 36 275,30 грн. (тридцять шість тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень 30 коп. - інфляційні витрати та 19 022,00 (дев`ятнадцять тисяч двадцять дві) гривні 00 коп. - три відсотки річних. Позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору - 25.10.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Івановою О.С. було направлено [PERSON] заяву (вимогу) позивача про усунення порушення, що зареєстрована в реєстрі за №365-02/24, в якій позивач просить відповідача погасити заборгованість за договором позики. Про передання даної заяви (вимоги) відповідачеві 10.12.2019 року нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Івановою О.С. було видано Свідоцтво, яке зареєстровано в реєстрі за №1469. Судом встановлено, що після укладення Договорів позики грошей та іпотеки квартири від 12.08.2013 року, відповідач без згоди позивача зареєстрував у спірній квартирі 14.07.2015 року свого сина - [PERSON] [INFO] , 24.10.2015 року свою доньку - [PERSON] [INFO] та дружину - [PERSON] [INFO] . Згідно інформації Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області вх. № 57958 від 26.11.2020 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 10.08.2020 р., за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання осіб: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , в спірній квартирі не проживають. Відповідно до Акту про відсутність (непроживання) осіб за місцем реєстрації від 14.11.2020 року, який складено у присутності свідків з виходом на місце начальником дільниці №38 КП „Жилкомсервіс" - з грудня 2018 року і по цей час у квартирі [ADDRESS] взагалі ніхто не проживає, квартира пустує. Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради надано суду висновок №220 від 25.03.2021 року про недоцільність визнання малолітньої [PERSON] [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Підставою для надання такого висновку Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради є відсутність на день його надання (25.03.2021 р.) в матеріалах позовної заяви відомостей про те, що малолітня [PERSON] є власником або має право користування іншим житлом. Проте, судом встановлено, що у малолітньої [PERSON] , окрім спірної квартири, є інше житло для проживання - житлове приміщення, яке належить на праві власності [PERSON] та житлове приміщення за зареєстрованим місцем проживання її батька - [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №250894546 від 01.04.2021 року відповідач [PERSON] має у власності житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. У відповідності до вимог ч.1 ст. 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4.1. та п. 5.6 Договору іпотеки квартири від 12.08.2013 року у разі порушення будь-яких зобов`язань за Основним договором та за цим договором Іпотекодержатель має право на негайне виконання Іпотекодавцем зобов`язань, за рахунок звернення стягнення на Предмет Іпотеки; іпотекодержатель набуває право достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадку повного або часткового неповернення в установлені Основним договором строки суми позики. Згідно приписів ч. 1 ст. 7 Закону України „Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У п.5.3. Договору іпотеки квартири від 12.08.2013 року сторони визначили, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Основним договором та/або цим договором, сторони домовились про те, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснено будь-яким шляхом, передбаченим Законом України „Про іпотеку". Частина 4 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" закріплює, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 39 Закону України „Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. За ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та за ст. 109 Житлового кодексу Української РСР , звернення стягнення на передане в іпотеку житловий будинок чи жиле приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, що мешкають у ньому. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Згідно ч.1 статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У рішення по справі №6-158цс14 від 05.11.2014. Верховний Суд України виклав свою правову позицію, зазначивши, що право членів сім`ї власника користуватися житловим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням такого права особи втрачається й право користування у членів його сім`ї. Крім того, відповідно до роз`яснень, наданих в п. 44 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 № 5, згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ „Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. У зв`язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Таким чином, малолітня дитина на момент укладення договору іпотеки не мала права власності чи користування спірною квартирою. У відповідності до ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки, реєстрація відповідачів та малолітньої дитини у квартирі, що є предметом договору іпотеки обмежує можливість реалізації цього майна з прилюдних торгів є всі підстави длявизнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Outcome: approved