Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

30 травня 2014року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що вона та відповідач є користувачами квартири [ADDRESS] Після розірвання шлюбу відповідач залишив вказане місце проживання та вже більше 14 років не проживає за вищевказаною адресою. Квартиру відповідач залишив із власної волі. Позивачка протягом останніх 14 років сплачувала комунальні та побутові платежі. Відповідач проживає в [ADDRESS]. На неодноразові прохання добровільно знятися з обліку відповідач не реагував. В зв'язку з викладеним, позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням та зобов"язати Черняхівський РВ УМВС зняти з реєстрації [PERSON] у вказаній квартирі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовільнити, також вказала, що не чинила перешкод відповідачу в користуванні квартирою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що позивачка чинить йому перешкоди в користуванні квартирою, оскільки після розлучення з позивачкою в них склалися недоброзичливі відносини, однак, він періодично проживав в квартирі та нею користувався. З цих підстав, просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] також в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] вже тривалий час. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач в квартирі [ADDRESS], не проживає більше 10 років та вказав, що він створив нову сім"ю. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково із наступних підстав: Відповідно до статті 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно абз.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами. В судовому засіданні встановлено, що згідно ордера на жиле приміщення № 008382 серії АЖ виданого [PERSON] 03 січня 1992 року, сім"я, яка складається з 4 чоловік має право на користування жилим приміщенням жилою площею 43,49 кв.м. (а.с. 67), що за адресою: [ADDRESS]. Після розлучення з позивачкою, відповідач залишив помешкання за адресою: [ADDRESS]. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідач не проживав у квартирі понад 10 років, оскільки створив нову сім"ю та фактично проживає за іншою адресою. В даній квартирі проживала позивачка та нею користувалась, та користується до даного часу, що стверджується також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та матеріалами справи, зокрема: довідкою Черняхівської селищної ради №2649 від 30 травня 2014 року (а.с.4), з якої вбачається, що позивачка зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS]; довідкою КП "Черняхів-добробут" від 20 січня 2015 року та копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру (а.с. 68,69-76), з яких вбачається, що позивачка [PERSON] користувалась квартирою та сплачувала кошти за утримання житла починаючи з 2005 року по 2015 рік. За власний кошт в 2014 році позивачка провела газифікацію квартири, що стверджується: актом виконаних робіт (а.с.63), актом на приймання встановленого газового лічильника (а.с.64), актом про підсумки планового технічного обслуговування або технічного обслуговування за заявкою по Черняхівській дільниці (а.с.65). Пояснення відповідача з приводу чинення перешкод позивачкою в користуванні квартирою спростовуються показами свідків та не підтверджені жодними доказами, а тому суд не приймає їх до уваги. Згідно довідки Відділу економічного розвитку і торгівлі Черняхівської районної державної адміністрації від 30 січня 2015 року №24 квартира за адресою: [ADDRESS] не приватизована (а.с.66). Із досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не мав поважних причин для непроживання у спірному житловому приміщенні та не проживав в ньому більше 10 років, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням згідно вимог ст.72 ЖК УРСР. Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки такий спосіб захисту прав позивача не передбачений законом. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: partial