Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно, посилаючись на наступні обставини: відповідно до укладеного договору від 19.09.2006 р. відповідач 19.09.2006 р. отримав кредит у розмірі 11 268, 62 доларів США з кінцевим терміном погашення 19.09.2013 р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладений договір застави автотранспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем кредитного договору позивач просить вилучити у відповідача предмет застави, ключі та документи на автомобіль, звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу автомобіля позивачем з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про державну реєстрацію, а також усіх повноважень, необхідних для укладення договору купівлі-продажу. Відповідач з позовом не погодився та надав заперечення проти позову, у яких зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що має місце лише несвоєчасність виконання кредитного договору, ціна позову завищена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їхній сукупності, судом встановлені наступні обставини і правовідносини: 19 вересня 2006 року між Комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем укладений кредитний договір № DOKHAU10100036, відповідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу на строк з 19.09.2006 р. по 19.09.2013 р. строковий кредит у розмірі 11 268, 66 доларів США, зі сплатою процентів у розмірі 0, 96 відсотків на суму залишку за місяць, винагороди в розмірі 0, 25 відсотків від вартості виданого кредиту щомісячно. Періодом сплати платежів сторони визначили з 15 по 19 число кожного місяця. Щомісячно відповідач зобов'язався надавати позивачу щомісячний платіж в сумі 163, 85 доларів США для погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається зі заборгованості по кредиту, процентами, винагороді. Заборгованість відповідача за кредитним договором за відомостями позивача становить 6 258, 00 доларів США , що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.08.2013 року складає 50 001, 42 грн., у тому числі 3 418, 06 доларів США - за кредитом, 1 490, 23 доларів США - за процентами, 471, 50 доларів США - за комісіями, 878, 21 доларів США - пеня. Відповідач зазначені висновки не спростував. На підставі п. 1.3. кредитного договору виконання відповідачем зобов'язань за цім договором забезпечується заставою автотранспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO Т13110. Відповідач є власником транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO, модель Т-13110, 2006 року випуску, шасі [NUMBER], об'єм двигуна 1299 куб.см., державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданого 16.09.2006 р. Старобешівським МРЕВ ДАІ Донецької області. 26 вересня 2006 року між Комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем укладений договір застави рухомого майна №2974И, відповідно до якого відповідач передав позивачу у заставу ЗАЗ-DAEWOO Т-13110, 2006 року выпуску, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1299 куб.см., державний номерний знак [NUMBER]. Заставою забезпечується виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №DOKHAU10100036 від 19.09.2006р. Згідно п. 15 договору застави позивач має право з метою задоволення своїх вимог: - звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані (п. 15.7.1.); - звернути стягнення на предмет застави незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за кредитним договором у випадках порушення відповідачем зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору (п. 15.7.3). На підставі п. 23 договору застави звернення стягнення на предмет застави у випадках, передбачених п.п. 15.7.1., 15.7.2., 15.7.3, 15.8. цього договору, здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Якщо банк у випадку порушення відповідачем умов кредитного договору набуває права звернення на предмет стягнення на предмет застави, він може використати таке право у випадках затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, або несплати відповідачем більш однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту, іншого істотного порушення умов даного договору. Згідно п. 24 договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким способом, у тому числі шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою -покупцем або на публічних торгах; шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, у тому числі з правом укладанням заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. 10 січня 2013 року у реєстраційному записі Державного реєстру обтяжень рухомого майна 13159141 контрольна сума 29 ВА667ЕГА зареєстровано звернення стягнення на підставі договору застави автотранспорту. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється за принципом диспозитивності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу застави згідно зі статтею 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що кредитні кошти надавані відповідачу на строк з 19.09.2006 р. по 19.09.2013 р. На дату закінчення цього терміну відповідач не виконав свого обов'язку, щодо повернення кредитних коштів, процентів, комісії, пені. У зв'язку з чим на підставі ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» позивач набув право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч. 6 ст. 20 цього закону, ст. 590 ЦК України звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Саме до цього зводяться правові висновки, викладені в Постанові Верховного Суду України від 06.03.2013 р. по справі № 6-10цс13, яки є обов'язковими для усіх судів України на підставі ст. 360-7 ЦПК України. Отже підлягають задоволенню позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави шляхом укладання від імені відповідача договору купівлі-продажу з іншою особою Згідно ч. 2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Судом встановлено, що 10.01.2013 р. в Державному реєстрі зареєстровані відомості про звернення стягнення. Проте відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, транспортний засіб у володіння позивача не передав. На підставі ч. 2 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. А тому позовні вимоги про вилучення та передачу позивачу обтяженого транспортного засобу, надання права на отримання дублікату свідоцтва про державну реєстрацію, а також надання позивачу повноважень для здійснення продажу автомобілю підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні не знайшли свого підтвердження аргументи відповідача про відсутність з його боку порушень кредитних зобов'язань та зависоку ціну позову. За вказаних обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 500,01 грн. На підставі ст.ст. 526, 572, 590, 627 ЦК України, статей 25, 26, 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", статті 20 Закону України "Про заставу",

Outcome: approved