Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому просить стягнути заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи судом. При цьому посилається на те, що 23.02.2007 р. між позивачем та відповідачем -1 укладений кредитний договір, за яким останньому наданий кредит у сумі 14000 грн. зі сплатою 0,0001 % річних та комісії в сумі 245 грн. у місяць з кінцевим терміном повернення до 22.02.2010 р. З метою забезпечення виконання умов договору 23.02.2007 р. між позивачем та відповідачем -2 укладений договір поруки. Умови договору відповідач - 1 належним чином не виконував, щомісячно кредит не погашав, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 15.08.2013 р. в сумі 48 813, 78 грн. (нарахована щомісячна комісія за користування кредитними коштами - 10 045 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії в сумі 38 768, 78 грн.), яку у добровільному порядку відповідачі погасити відмовляються. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачі позов не визнали, мотивуючи безпідставністю вимог банку щодо нарахування та сплати комісії і пені після рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2010 р. Крім того, відповідачем -2 заявлене клопотання про зменшення суми пені у зв'язку із скрутним фінансовим становищем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку. 23 лютого 2007 р. між Банк "Фінанси та Кредит" ТОВ (правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") та [PERSON] був укладений кредитний договір № 24-383/07-ШД (далі - кредитний договір), про надання в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів в сумі 14 000 грн. З метою забезпечення виконання умов договору кредиту 23.02.2007 р. між Банк "Фінанси та Кредит" ТОВ (правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") та [PERSON] укладений договір поруки № 24-383/07-ШД-П, за яким поручитель відповідає солідарно у тому ж обсязі, що і позичальник в силу п.п. 1.1., 2.1., 2.2. договору поруки. У зв'язку із порушенням умов договору рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31.08.2010 р. у справі 2-3417/2010, яке набрало законної сили, з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто на користь ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором, зокрема, заборгованість по тілу кредиту - 1 851,00 грн., заборгованість по щомісячній комісії за користування кредитом - 5 880,00 грн. та пеня в сумі 100 грн., а також судові витрати. 03.12.2010 р. та 17.12.2010 р. Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] та [PERSON] У межах виконавчого провадження боржниками в Корольовський ВДВС Житомирського МУЮ перерахований борг у сумі 8 831 грн., зокрема 22.03.2011 р. - 2319,19 грн. та 20.06.2013 р. - 5511,81 грн. Остання сума заборгованості перерахована Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ до ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" 15.08.2013 р. У зв'язку із виконанням відповідачами рішення суду Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ закриті виконавчі провадження. ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів нараховану щомісячну комісію за користування кредитними коштами в сумі 10 045 грн., яка утворилася з 01.03.2010 р. (момент звернення з первісною позовною заявою до суду) до 15.08.2013 р. (зарахування останнього платежу заборгованості Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ на рахунок банку) на тіло кредиту в сумі 1851 грн. та пеню за несвоєчасне повернення кредиту та щомісячної комісії в сумі 38 768, 78 грн., яка утворилася з 25.11.2012 р. по 31.07.2013 р. Умовами договорів сторони передбачили наступне. Банк надає в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 14000 грн. з оплатою по процентній ставці 0,0001 проценту річних. (п. 2.1 кредитного договору) Позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 22.02.2010 р. (п. 3.2 кредитного договору) Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, оплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього договору у разі порушення позичальником у період дії договору його умов, в тому числі п. п. 3.2, 3.3, 4.3, 4.7, 4.8 кредитного договору. (п. 3.5.(б) кредитного договору) Сторони домовилися, що суми, внесені позичальником у погашення поточної заборгованості за цим договором направляються на виконання зобов'язань позичальника в наступній черговості: 1. - пеня за прострочення сплати щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості, комісій банку та інших платежів; … 4. - погашаються прострочені суми комісійної винагороди банку за надання кредитних ресурсів; … 6. - прострочені суми за основним боргом по кредиту… (п. 3.7 кредитного договору) Позичальник щомісяця в строк з 1 по 10 число кожного місяця сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 245 грн. У зазначений термін сплачується комісійна винагорода за попередній календарний місяць. Зазначена у цьому пункті договору комісійна винагорода банка сплачується позичальником щомісячно, за весь період до моменту повного виконання позичальником зобов'язань по поверненню отриманих кредитних ресурсів. (п. 4.7 кредитного договору) Відповідно до п. 6.1. кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. У відповідності до умов пункту 1.1. договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. У випадку невиконання позичальником зобов'язань, згідно з пунктом 2.1. договору поруки позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п. 2.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, у т. ч. по основному боргу, сплаті щомісячних процентів, основного боргу або комісійної винагороди, передбачених кредитним договором, у кредитора виникає повне право вимоги сплати боргу в повному обсязі до поручителя. Пункт 2.5. договору поруки зазначає обов'язок безумовного виконання відповідачем - 2 зобов'язань перед кредитором. Пунктом 3.3. договору поруки також встановлено, що у випадку недотримання поручителем строків оплати грошових коштів кредитору, поручитель зобов'язаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1 (один) процент від суми вимоги за кожний день прострочення. Згідно п. 5.1. договору поруки порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не заявив позовні вимоги до поручителя. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, враховуючи, що сторони погодили у договорі умови щодо нарахування відсотків, комісійної винагороди та пені до повного виконання зобов'язань по сплаті заборгованості за кредитними коштами, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з комісійної винагороди підлягають задоволенню, проте частково в сумі 9800 грн., (1045 грн. - 245 грн.), оскільки як вбачається із наданого банком розрахунку заборгованості останні грошові кошти надійшли від Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ на рахунок банку 15.08.2013 р., разом з тим сплачені боржником [PERSON] 20.06.2013 р., що підтверджується квитанцією № ПН806979К від 20.06.2013 р. Суд вважає, що боржники не повинні відповідати за зобов'язаннями щодо сплати комісійної винагороди за липень 2013 року в сумі 245 грн., оскільки не з їх вини грошові кошти майже 2 місяці не були перераховані Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ на рахунок банку. Судом також враховано, що у договорі сторони передбачили, що остаточною датою погашення заборгованості є 22.02.2010 р. У зв'язку із невиконанням зобов'язань по кредитному договору ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" у квітні 2010 року звернулося до суду. У подальшому банком направлялися на адресу позичальника та поручителя повідомлення про усунення порушень від 31 жовтня 2013 року. Разом з тим, вказані листи залишені без реагування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що порука не припинилася. Зі змісту ст. 610 цього ж Кодексу вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобов'язання є сплата неустойки - п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до норм статті 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно із статтею 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно до положень частини третьої ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки нарахований позивачем розмір пені значно перевищує основну заборгованість за кредитом, що відповідач просить зменшити розмір пені у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, а також перебуванням на його утриманні дружини - інваліда та неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги в цій частині частково та зменшити пеню до 100 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів підлягають понесені позивачем витрати по оплаті судового збору пропорційно заявленим вимогам.

Outcome: partial