Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.10.2018 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено в електронній формі договір №60200004723 про отримання товарів в системі "ПлатиПізніше", відповідно до якого клієнту було передано в оренду на умовах лізингу "Планшетний ПК Lenovo Yoga Tablet 3 Pro (YT3-X90L) (ZA0G0083PL) встановленою вартістю 20108,00 грн. Клієнт взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару не виконав, оскільки за весь період дії договору клієнтом було сплачено 08.10.2018 року - 2010,80 грн, 20.11.2018 року - 2011,00 грн., 20.12.2018 року - 2010,80 грн. [INFO] клієнт [PERSON] , помер, відтак кредитор скористався своїм правом та пред`явив кредиторські вимоги до спадкоємців. Зазначає, що 04.11.2019 року надіслав на адресу П`ятої Львівської державної нотаріальної контори претензію за вих.№22353 від 28.10.2019 з вимогами до спадкоємців колишнього клієнта. Оскільки спадкова справа була вже відкрита приватним нотаріусом Лавриком Я.М., така претензія була направлена за приналежністю. Листом приватного нотаріуса Лаврика Я.М. позивача повідомлено, що 18.02.2020 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки нежитлових приміщень квартири [ADDRESS] , власником якої був [PERSON] , а також на ім`я [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на кошти в сумі 65000,00 грн. Зменшивши розмір позовних вимог у поданій ними відповіді на відзив, враховуючи, що клієнт помер [INFO] , просять стягнути з відповідачів як спадкоємців померлого [PERSON] 18297,96 грн., що складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 14075,40 грн. та суми неустойки - 4222,56 грн. Не погоджуючись з позовними вимогами, від представника відповідача [PERSON] - адвоката Блонського М.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідачів штрафних санкцій відмовити за безпідставністю, а в частині задоволення позовних вимог про стягнення суми боргу по основному зобов`язанню - відмовити у зв`язку з ненаданням доказів передачі товару та доведення факту укладення договору. Вищевказані вимоги мотивує тим, що штрафні санкції, які просить стягнути позивач у поданій ним позовній заяві з відповідачів в розмірі 18297,96 грн. є такими що не були стягнуті рішенням суду з [PERSON] за його життя, а також більша частина таких нарахована позивачем після смерті [PERSON] , що є незаконним, відтак в задоволенні цієї вимоги просить суд відмовити в повному обсязі. Окрім цього, зазначає, що позивач не надав доказів передачі товару [PERSON] , а також не надано таким доказів про накладення електронного підпису на документ - договір №60200004723 від 08.10.2018 року. Вказує, що [PERSON] безпосередньо учасником даних відносин не була та не могла про них знати у зв`язку з лікуванням. Представник позивача в судове засідання не прибув, однак при поданні позовної заяви зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого, однак від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Блонського М.А. надійшла до суду заява, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Судом встановлено, що 08.10.2018 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір про отримання товарів в системі "ПлатиПізніше" №60200004723, відповідно до умов якого клієнт отримує товари (послуги) у постачальника на умовах цього договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. Відповідно до п.8.1. вищевказаного договору в момент підписання цього договору всі існуючі і майбутні права постачальника за цим договором відступаються на користь процесинг центру (ТОВ "ФК "Фангарант груп"). Відповідно до п. 8.2. Договору, порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 року, що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com. Пунктом 9.1 договору визначено, що якщо за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього договору клієнтом та постачальником. У разі якщо момент підписання цього договору не співпадає у часі з моментом надання клієнту товарів (послуг), клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документу (накладної або акту). При цьому, датою отримання клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис клієнта на цьому договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості комплектації. Згідно з пунктом 13.7 договору, клієнт ознайомився з Правилами отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу №05/02-18 від 05.02.2018, зміст Правил є зрозумілим для Клієнта, і він погоджується їх дотримуватись та виконувати. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою), згідно зі статтями 641, 644 ЦК України, на укладення договору про отримання товарів, та визначають порядок і умови передачі товарів, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п.12 ст.11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Розділами 4 та 5 долучених до матеріалів справи Правил встановлений порядок надання товарів та підписання договору. За умовами вказаних розділів, з метою отримання товарів у системі ПлатиПізніше™, Клієнт подає заявку на отримання товарів (надання послуг) Процесинг-центру через Постачальника, який є учасником системи ПлатиПізніше™. Заявка подається в довільній формі і обов`язково містить інформацію про Клієнта, інформацію про Постачальника, обраний Пакет фінансування, перелік товарів (їх комплектацію), послуг, а також інші дані на вимогу Процесинг-центра Згідно з пунктами 4.2, 4.12 Правил, заявка подається в довільній формі і обов`язково містить інформацію про Клієнта, інформацію про Постачальника, обраний Пакет фінансування, перелік товарів (їх комплектацію), послуг', а також інші дані на вимогу Процесинг-центра. Заявка приймається до виконання Постачальником після прийняття Процесинг-центром рішення про задоволення заявки. Відповідно до п.п. 5.2, 5.3, 5.5, 5.7 - 5.9 Правил сторони домовилися, що договір укладається в електронній формі на веб-сайті Процесинг-центра www.doffovor.paylate.com.ua. згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України "Про електронну комерцію". У разі прийняття позитивного рішення по заявці Клієнта, Процесинг-центр інформує Клієнта шляхом відправлення СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці та/або шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні товарів (послуг) у системі ПлатиПізиіше™ містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, Клієнт заходить на веб-сайт Процесинг-центра dogovor.paylale.com.ua. Здійснивши авторизований вхід до своєї облікової сторінки на веб-сайті Процесинг-центра, Клієнт проходить ідентифікацію своєї особи, обравши на свій розсуд канал ідентифікації за допомогою сервісу BankID. Після чого ознайомлюється з цими Правилами, та ставлячи відповідну відмітку, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись положень цих Правил. Після ознайомлення з цими Правилами клієнт отримує доступ до договору в електронній формі. Даний договір є персоналізованим та містить усі істотні умови Договору та персональні дані Клієнта, з урахуванням цих Правил, Пакету фінансування та заявки клієнта. Клієнт підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма істотними умовами договору з моменту кліку по кнопці "ПІДПИСАТИ", яка розміщена в нижньому правому куті Договору. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Таким чином, договір № 60200004723 від 08.10.2018 підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З урахуванням наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами вказаного договору та отримання за ним товару, визначеного його умовами. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачами таких доказів не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннямиЦивільного кодексу Українипро лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Положеннями п.12.2-12.3 договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку в розмірі 10% від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Згідно ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтями 546, 549 ЦК України передбачено можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою, якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відтак, враховуючи неналежне виконання боржником взятих на себе зобов`язань за договором №60200004723 від 08.10.2018 року, що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості згідно вищевказаного договору, з якого вбачається, що боржником внесено лише перші три платежі на суми 2010,80 грн., 2011,00 грн., 2010,80 грн., суд приходить до висновку, що заборгованість за даним договором становить 18297,96 грн., що складається з заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 14075,40 грн. та неустойка за період 08.10.2018 - 20.07.2019 року в розмірі 4222,56 грн. Окрім цього, факт внесення [PERSON] трьох перших платежів на суми 2010,80 грн., 2011,00 грн. та 2010,80 грн. спростовує доводи відповідачів щодо того, що товар не був переданий [PERSON] . Разом з тим, як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2019 року, [PERSON] помер [INFO] , про що 01.08.2019 року складено відповідний актовий запис №739. 28.10.2021 року представником позивача до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори направлено претензію до спадкоємців боржника №22353, відповідно до змісту якого ТОВ "ФК "Фангарант груп" просить при відкритті спадщини [PERSON] та оформленні спадщини на спадкоємців урахувати його заборгованість перед ТОВ "ФК "Фангарант груп" за договором, розмір якої становить 27929,85 грн. 11.12.2019 року представником позивача направлено аналогічну претензію до спадкоємців боржника до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Лаврику Я.М. у зв`язку з направленням претензії №22353 від 28.10.2019 до приватного нотаріуса Лаврика Я.М. за приналежністю. У відповідь на вищевказану претензію позивача до спадкоємців боржника приватним нотаріусом Лавриком Я.М. повідомлено позивача, що 18.02.2020 року на ім`я [PERSON] за реєстровим №202 та [PERSON] за реєстровим №205 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку нежитлових приміщень квартири [ADDRESS] . Окрім цього, у відповідь на претензію позивача до спадкоємців боржника №24735 від 11.12.2019 року приватним нотаріусом Лавриком Я.М. повідомлено позивача, що 08.04.2020 року на ім`я [PERSON] за реєстровим №417 та [PERSON] за реєстровим №420 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на кошти в сумі 65000 гривень 00 коп. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Разом з тим, спадкоємці боржника вимоги ТОВ "Фангарант груп" щодо погашення наявної заборгованості за договором не задовольнили, що свідчить про порушення прав та інтересів ТОВ "Фангарант груп", як кредитора у даних правовідносинах. Як вбачається з поданого представником позивача розрахунку суми заборгованості після уточнення позовних вимог згідно договору №60200004723 від 08.10.2018 року станом на 24.09.2020 року наявна заборгованість в розмірі 18297,96 грн., що складається з заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 14075,40 грн. та неустойка за період 08.10.2018 - 20.07.2019 року в розмірі 4222,56 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає достатніми наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідачів заборгованості за договором, оскільки встановлено, що спадкоємці боржника обов`язку щодо погашення наявної заборгованості за договором в межах вартості успадкованого ними майна не виконали, що свідчить про порушення ними вищевказаних норм права та інтересів позивача. Щодо вимоги представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідачки понесених нею витрат, пов`язаних із розглядом справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2 )у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи вищевикладене, оскільки позов задоволено, в задоволенні вимоги представника відповідача про стягнення судових витрат з позивача слід відмовити. Разом з тим, оскільки позивачем сплачено при поданні до суду позовної заяви судовий збір у сумі 2102,00 гривень, а, отже, такий підлягає до стягнення з відповідачів. На підставі наведеного та

Outcome: approved