Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , [PERSON] , звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування вимог зазначив наступне. [INFO] помер [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області 03 лютого 2016, актовий запис № 20. На день смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВВА №539917 від 18 грудня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Нововодолазької нотаріальної контори Харківської області 18 грудня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1080, належала земельна ділянка площею 3,8687 гектара в межах згідно з планом, яка розташована на території Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, а саме: земельна ділянка площею 2,4193 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0010, розташована на території Рокитненської сільської ради Харківської області, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь-рілля; земельна ділянка площею 1,2077 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0011, розташована на території Рокитненської сільської ради Харківської області, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь-рілля; земельна ділянка площею 0,2416 га, кадастровий номер 6324284500:02:002:0010, розташована на території Рокитненської сільської ради, Харківської області, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, склад угідь-сіножаті. Позивач є рідним сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 вересня 1979 року, актовий запис за № 39. [PERSON] прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Відповідачі по справі, які також є спадкоємцями, прийняли спадок. Позивач вважає, що він має право на 1/3 частину спадкового майна. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, бо відсутній правоустановлюючий документ на спадкове майно. Просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON] , на 1/3 частину земельної ділянки площею 2,4193 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0010, розташованої на території Рокитненської сільської ради Харківської області, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1/3 частину земельної ділянки площею 1,2077 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0011, розташованої на території Рокитненської сільської ради Харківської області, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1/3 частину земельної ділянки площею 0,2416 га, кадастровий номер 6324284500:02:002:0010, розташованої на території Рокитненської сільської ради Харківської області, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №771474, виданого 07 квітня 2003 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 18 квітня 2002 року №75, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 29, що належала померлому [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 18 грудня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Нововодолазької нотаріальної контори Харківської області 18 грудня 2003 року зареєстрованого в реєстрі за № 1080. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 15.01.2020 витребувано від приватного нотаріуса Нововодолазького нотаріального округу Краснопьорової О. Ф. належним чином завірену копію спадкової справи № 58655503, після смерті [INFO] [PERSON] ( а. с. 79 - 30). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з?явились. Через канцелярію суду представник позивача [PERSON] надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та без участі позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, завчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явилась, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої з позовними вимогами позивача повністю згодна, просить розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [INFO] помер [PERSON] , про що 14 грудня 2002 року виконавчим комітетом Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області складений відповідний актовий запис за № 46 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 10). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №771474, виданого 07 квітня 2003 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 18 квітня 2002 року № 75, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 29, передана земельна ділянка площею 3,8687 га, розташована на території Рокитненської сільської ради, Рокитненське училище-агрофірма, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: 2,4193 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0010; 1,2077 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0011; 0,2416 га, кадастровий номер 6324284500:02:002:0010 (а. с. 12). Згідно з витягами з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.03.2018 року № НВ-6305753002018, № НВ-6305751882018, № НВ-6305752012018 право приватної власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2416 га, кадастровий номер 6324284500:02:002:0010, площею 1,2077 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0011, площею 2,4193 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0010, що розташовані на території Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, зареєстровано за [PERSON] , на підставі Державного акту від 07.04.2003 серія Р2 № 771474, виданого на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації за № 75 від 18 квітня 2002 року (а. с. 20 - 27). За висновками про експертну грошову оцінку земельної ділянки оціночна (ринкова) вартість земельної ділянки площею 0,2416 га, кадастровий номер 6324284500:02:002:0010 становить 5726,00 грн; земельної ділянки площею 1,2077 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0011 - 17149,00 грн; земельної ділянки площею 2,4193 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0010 - 34354,00 грн (а. с. 13 - 15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на зазначені земельні ділянки. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER], посвідченого державним нотаріусом Нововодолазької нотаріальної контори Харківської області від 18 грудня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1080, [PERSON] отримав у спадок за заповітом після смерті свого батька, [PERSON] , який помер [INFO] , земельну ділянку площею 3,8687 га, розташовану на території Рокитненської сільської ради, Рокитненське училище-агрофірма Нововодолазького району Харківської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія Р2 № 771474 від 07 квітня 2003, виданого на підставі розпорядження голови Нововодалазької районної державної адміністрації за № 75 від 18 квітня 2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 19). [INFO] помер [PERSON] , про що 21 грудня 2015 року виконавчим комітетом Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області складений відповідний актовий запис за № 20 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що належало йому на день смерті. З витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 43132984 вбачається, що 02.03.2016 приватним нотаріусом Краснопьоровою Л. Ф. була заведена спадкова справа № 58655503 (у спадковому реєстрі), № 14/2016 (у нотаріуса) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 18, 64). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами ст. 1217 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Під час розгляду справи судом було досліджено належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 14/2016, заведеної після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Харківській області Краснопьоровою Л. Ф., що містить, зокрема: заяву сина померлого, [PERSON] , від 02 березня 2016 року, про прийняття спадщини за законом; заяву сина померлого, [PERSON] , від 26 березня 2016 року, про прийняття спадщини за законом; довідку виконавчого комітету Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 03.02.2016 року № 48, відповідно до якої [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день своєї смерті, проживав разом з матір?ю [PERSON] ; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43131890 від 02.03.2016 про відсутність спадкової справи чи свідоцтв за померлим [INFO] [PERSON] ; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 43133038 від 02.03.2016 про відсутність заповіту; Витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі спадкової справи за померлим [PERSON] № [NUMBER] (а. с. 82-112). Отже, судом встановлено, що спадкодавець за життя не залишав заповітів, тобто право на отримання спадщини одержали спадкоємці за законом. Спадкоємцями [PERSON] були його мати [PERSON] та його сини, [PERSON] й [PERSON] . Зазначене встановлено судом з такого. З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про держану реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00018214282, сформованого 15 червня 2017 року о 15 годині 48 хвилин 15 секунд Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , про що 14 грудня 1957 року Виконавчим комітетом Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області зроблено актовий запис за № 41, батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 17). [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів реєстрації актів про народження Рокитненським с/ЗАЦС Нововодолазького району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 39 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . В свідоцтві про народження батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів реєстрації актів про народження Рокитненським с/ЗАЦС Нововодолазького району Харківської області 26 травня 1982 року зроблено відповідний актовий запис № 14, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 99). Після смерті спадкодавця [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, вказані заяви відкликані не були ( ч. 5 ст. 1269 ЦК України). [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, а отже є такою що прийняла спадщину. [INFO] [PERSON] померла, про що 03 травня 2017 року виконавчим комітетом Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області складений відповідний актовий запис за № 05 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Спадщину після її смерті прийняла її донька, відповідач по справі [PERSON] (а. с. 11). Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивач, виконавши всі вимоги законодавства з приводу прийняття спадщини, звернувся до нотаріуса с заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 3,8687 га, розташовану на території Рокитненської сільської ради, Рокитненське училище-агрофірма Нововодолазького району Харківської області. Проте, постановою від 09 червня 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Харківській області Краснопьорова Л. Ф. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку земельної ділянки, площею 3,8687 га, мотивуючи тим, що відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Національній кадастровій системі право власності на земельні ділянки за спадкодавцем не зареєстроване (а. с. 16). За рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 25.11.2019 року за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , визнано право власності на 1/3 частину земельної ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2077 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0011, що розташована за адресою: Рокитненська сільська рада Нововодалазького району Харківської області; на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2416 га, кадастровий номер 6324284500:02:002:0010, що розташована за адресою: Рокитненська сільська рада Нововодалазького району Харківської області; на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4193 га, кадастровий номер 6324284500:02:001:0010, що розташована за адресою: Рокитненська сільська рада Нововодалазького району Харківської області; на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що виник спір щодо визнання права власності на спадщину за законом і позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше. Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є , зокрема, громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності. За п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно зі ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування інших цивільно - правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Положеннями ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4. 18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», який узгоджується з положеннями пункту 1 глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). За п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права власності на спадщину за законом, бо нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на спадщину на 1/3 частку земельної ділянки, площею 3,8687 га, з посиланням на відсутність реєстрації права власності спадкодавця у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Національній кадастровій системі. Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ листом № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності. Отже, при вирішенні спору слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця [PERSON] . Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась у день його смерті, тобто [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] отримав 18 грудня 2003 року. Відтак, правовідносини виникли під час дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року. За приписами ч. ч. 1, 6 ст. 86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно з ч. 1 ст. 128ЦК УРСР 1963 року право власності ( право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. За ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» (в редакції на час виникнення правовідносин) громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Частиною 2 ст. 14 зазначеного закону визначено, що громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі, зокрема, одержання їх у спадщину. Відповідно до ст. 560ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За п. 2 ч. 1 ст. 3 визначеного закону загальними засадами державної реєстрації прав є , зокрема, обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав . Проте , у ч. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Ураховуючи зазначене, суд доходить висновку, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя набув право власності наземельну ділянку площею 3,8687 га, розташовану на території Рокитненської сільської ради, Рокитненське училище-агрофірма Нововодолазького району Харківської області, а відтак, земельна ділянка ввійшла до складу спадкового майна, яке залишилось після його смерті. Оскільки, позовні вимоги є обгрунтованими вони мають бути задоволені, а саме, за позивачем повинно бути визнано право власності на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 3,8687 га, розташованої на території Рокитненської сільської ради, Рокитненське училище-агрофірма Нововодолазького району Харківської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved