Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до СТзДВ "Гарантія", про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 23.08.2013 року близько 13 години 50 хвилин в смт.Ріпки на перехресті вул.Шевченка-Святомиколаївська [PERSON], керуючи мотоциклом [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, перед початком обгону, не переконався в тому, що автомобіль [NUMBER], під керуванням позивача, який рухався попереду по тій самій смузі, подав сигнал повороту ліворуч та розпочав поворот, продовжив рух, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Оскільки страховик не відшкодував позивачеві різницю вартості пошкодженого автомобіля до та після ДТП, [PERSON], посилаючись на ст.ст.998 ЦК України, ст.6, п.22.1 ст.22, ст.30.2 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 19612 грн. 10 коп., а також понесені по справі судові витрати. Під час судового розгляду до участі у справі в якості третьої особи, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному абз.4, 5 ч.5 ст.74 ЦПК України. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що в день ДТП він на належних правових підставах керував автомобілем [NUMBER] та під час руху в смт.Ріпки, з вини [PERSON] в смт.Ріпки сталося зіткнення транспортних засобів. Автомобіль, яким керував [PERSON], належав на праві власності [PERSON] і був застрахований власником у відповідача, що підтверджується полісом № АЕ/2065880, чинним до 07.01.2014 року. [PERSON] звертався до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку, а 29.10.2013 року - із заявою про виплату страхового відшкодування. 21.01.2014 року за № 114 на адресу позивача від СТзДВ надійшло повідомлення про те, що його звернення було розглянуто і відповідно до звіту № 482 від 14.11.2013 року, вартість матеріальних збитків, завданих автомобілю [NUMBER], тобто його відновлювального ремонту, складає 36986 грн. 69 коп. В той же час, вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу до ДТП, яка становила 23612 грн. 10 коп. Вартість автомобіля після ДТП була визначена в розмірі 4000 грн. Таким чином, СТзДВ Гарантія пропонувало підписати [PERSON] угоду про визначення залишкової вартості автомобіля, надіславши один її примірник страховику. З матеіралів справи вбачється, постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2013 року водія мотоцикла [NUMBER] [PERSON] визнано винним у тому, що 23.08.2013 року близько 13 години 50 хвилин в смт.Ріпки на перехресті вул.Шевченка-Святомиколаївська він, керуючи транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, перед початком обгону, не переконався в тому, що автомобіль [NUMBER], під керуванням позивача, який рухався попереду по тій самій смузі, подав сигнал повороту ліворуч та розпочав поворот, продовжив рух, що призвело до зіткнення і пошкодження транспортних засобів. Постанова суду винесена щодо [PERSON] набрала чинності. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як слідує з пояснень [PERSON] отриманий ним від відповідача примірник угоди про визначення залишкової вартості автомобіля від 20.01.2013 року він підписав та надіслав електронною поштою на адресу відповідача, однак страхового відшкодування не отримав. Пояснення позивача узгоджуються з матеріалами справи. У відповідності до ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ч. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З договору страхування вбачається, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну визначено в розмірі 50000 грн. Суд вважає, що підстави, визначені Законом "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачеві, відсутні. Таким чином, враховуючи ліміт відповідальності страховика та встановивши, що збитки заподіяні позивачу внаслідок ДТП покриваються за рахунок страхової компанії, суд приходить до висновку, що належним способом захисту майнового права позивача є відшкодування завданої йому майнової шкоди безпосередньо страховиком. У відповідності до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. З висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 114 від 31.03.2015 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 23.08.2013 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу, станом на 14.11.2013 року, страновить 1401 грн. 94 коп., а вартість складників становить 17359 грн. 53 коп. Вказаним висновком підтверджується, що вартість автомобіля "PEUGEOT 405 1.6 CL" прийнята рівною його ринковій вартості на момент до дорожньо-транспортної пригоди і відповідає 23612 грн. 10 коп. Згідно ч.1 п.3 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності не може перевищувати розміру реальних збитків. Статтею 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до ст.12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності ", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Враховуючи те, що матеріальний збиток прирівнюється до ринкової вартості автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди та складає 23612 грн. 10 коп., страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. За наведених обставин, суд вважає, що з СТзДВ "Гарантія" на користь позивача необхідно стягнути 19102 грн. 10 коп. вартості майного збитку. Квитанцією № 25 від 10.04.2015 року підтверджується, що позивач сплатив за автотоварознавче дослідження № 114 від 31.03.2015 року д.н. № [NUMBER] 530 грн., які відносяться до судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір та витрати понесені ним на залучення спеціаліста.

Outcome: partial