Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

04 червня 2021 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелік Євген Борисович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що ій стало відомо про те, що згідно із виконавчим написом № 2250, виданим 12 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В., з неї підлягає стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 880 грн. 00 коп. та 930 грн. 00 коп. за вчинення виконавчого напису. Вказує на те, що нотаріус у виконавчому написі вказує на те, що вона є боржником за кредитним договором № 6620294 від 28 вересня 2019 року, укладеним із ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги № 45- МЛ від 17 січня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 17 січня 2019 року по 03 грудня 2020 року та складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 4000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за комісією - 2000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5400 грн. 00 коп., строкової заборгованості за штрафами та пенею - 480 грн. 00 коп.. Вважає, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» не надало підтверджуючих документів, щодо отримання нею кредиту. З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 січеня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боршацьким І.В., зареєстрований за реєстровим № 2250, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості за кредитним договором № 6620294 від 28 вересня 2019 року укладеним між позивачем та ТОВ «Мілоан» в розмірі 11880 грн. та 930 грн. за вчинення виконавчого напису. 24 вересня 2021 року представником відповідача ТОВ «Мілоан» до суду направлений відзив на позовну заяву позивача, з якого слідує, що позивач не оскаржує факт укладання із товариством кредитного договору № 6620294 від 28 вересня 2019 року. Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений на веб-сайті Товариства. Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку вказаними Позичальником під час реєстрації Особистого кабінету, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладання кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника. 28 вересня 2019 року кредитний договір відповідно до вимог ЦК і Закону «Про електронну комерцію», був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний сторонами і вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, є чинним, створює зобов`язання для сторін цього договору. На підставі кредитного договору 28 вересня 2019 року, згідно із платіжним дорученням № 1021793, шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї мети в особистому кабінеті на сайті miloan.ua, товариством було надано кредит в сумі 4000 грн. 00 коп.. Однак позичальник, в порушення умов кредитного договору, у визначені строки зобов`язання не виконав і станом на 17 січня 2020 року за кредитним договором виникла заборгованість в сумі 11880 грн. 00 коп., яка складається з: прострочення заборгованості зі сплати кредиту - 4000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості зі сплати комісії - 480 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за пенею - 2000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5400 грн. 00 коп.. Вказує на те, що через невиконання позичальником умов кредитного договору, у відповідності до договору відступлення права вимоги № 45 - МЛ від 17 січня 2020 року, товариством було відступлене право вимоги за кредитним договором на користь нового кредитора. Таким чином з 17 січня 2020 року товариство не є кредитором по відношенню до позичальника за кредитним договором і не має до позичальника за кредитним договором на даний час, зокрема і на дату вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису жодних грошових вимог. Крім цього в своєму відзиві представник ТОВ «Мілоан» зазначає, що станом на 12 січня 2021 року воно не було кредитором за вказаним кредитним договором, не мало грошових вимог до позичальника згідно цього договору та не зверталося до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене відповідач вважає що інтереси позивача ним не порушувалися та позов позивачем був безпідставно та незаконно пред`явлено до ТОВ «Мілоан». З огляду на викладене просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Мілоан». Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «Мілоан» повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, в своєму відзиві поданому до суду 24 вересня 2021 року, просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелік Є. Б., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., повідомлені належним чином про дату та час розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутності не зверталися. В ході розгляду справи судом були розв`язані заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 14 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 26 липня 2021 року у справі прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження. Крім цього позивачці було відстрочено сплату судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу для розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Відповідно до заяви про примусове виконання рішення № 19454652/3 від 29 січня 2021 року заявник ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» звернулося до приватного виконавця територіального округу Донецької області Горелика Є. Б. із оригіналом виконавчого напису № 2250 від 12 січня 2021 року із проханням відкрити виконавче провадження за зазначеним виконавчим написом виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В. про стягнення з [PERSON] 12810 грн. 00 коп.. Відповідно до виконавчого напису від 12 січня 2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І. В., було звернено стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №6620294 від 28 вересня 2019 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 45-МЛ від 17 січня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал». Строк платежу за кредитним договором № 66200294 від 28 вересня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17 січня 2020 року по 03 грудня 2020 року. Сума заборгованості становить 11880 грн. 00 коп.. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто 930 грн. 00 коп.. Загальна заборгованість боржника становить 12810 грн. 00 коп.. Відповідно до кредитного договору № 6620294 від 28 вересня 2019 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали кредитний договір, яким ТОВ «Мілоан» надав [PERSON] кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп. строком на 30 днів з 28 вересня 2019 року. Дата повернення кредиту - 28 жовтня 2019 року. Вказаний кредитний договір було укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб - сайті miloan.ua. До вказаного договору було надано графік розрахунків в якому визначено дату платежу «28 жовтня 2019 року». Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 травня 2021 року зупинено стягнення, що відбувається на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баршацького І. В. № 2250 від 12 січня 2021 року, що здійснюється в межах виконавчого провадження ВП № 64635142 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Є. Б.. 11 червня 2021 року [PERSON] до суду надала заяву, в якій вказала, що з відкритих джерел їй стало відомо, що наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2021 року № 1396/5 право зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за № 8673 на ім`я [PERSON] , анульовано. Діяльність приватного нотаріуса Баршацького І.В. припинена з 01 лютого 2021 року. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради № 03-27/476 від 25 червня 2021 року, [PERSON] перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, як одержувач соціальної допомоги. Крім цього, в судовому засіданні була досліджена відомість про щоденні нарахування та погашення, де 28 вересня 2019 року [PERSON] був наданий кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп. та нараховано комісію за оформлення кредиту у розмірі 480 грн. 00 коп., у період з 29 вересня по 29 жовтня 2019 року були нараховано проценти на загальну суму за вказаний період, у розмірі 1860 грн. 00 коп., у період з 29 жовтня 2019 року по 22 листопада 2019 року нарахована пеня у розмірі 2000 грн. 00 коп., у період з 30 жовтня 2019 року по 27 грудня 2019 року проценти у розмірі 3540 грн.00 коп., кошти отримані від відступлення кредиту 17 січня 2020 року списання простроченого тіла кредиту за рахунок фінансового результату у розмірі 11880 грн. 00 коп.. Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 45-МЛ від 17 січня 2020 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» уклали договір про відступлення прав вимоги та склали акт приймання - передачі реєстру боржників від 17 січня 2020 року до якого зокрема входить кредитний договір № 6620294 від 28 вересня 2019 року укладений з [PERSON] .. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В обґрунтування позову [PERSON] посилається, зокрема, на те, що при вчиненні нотаріального напису нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Всі вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства України в сукупності з дослідженими матеріалами справи, судом, зокрема, встановлено наявність нарахування пені всупереч вимогам ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, а також наявність комісійних стягнень за оформлення кредиту. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем не підтверджено безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал». За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі, то відповідачем є особа, яка пред`явила вимогу до позивача шляхом звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ТОВ «Мілоан» зверталося до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а є первісним кредитором, який отримав кошти від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за відступлення права вимоги по кредитному договору із позивачкою, відповідно до договору факторингу. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Оскільки ТОВ «Мілоан» є неналежним відповідачем у цій справі, суд відмовляє у позові до ТОВ «Мілоан». Щодо стягнення судових витрат, суд виходить з таких встановлених в судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів. Ухвалою суду від 26 липня 2021 року у справі прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження. Крім цього позивачці було відстрочено сплату судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачці при зверненні до суду було відстрочено сплату судового збору в сумі 908 грн. Тому слід стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір на користь держави. Позивачкою суду представлені відомості по сплату нею судового збору за подання до пред`явлення цього позову заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. 00 коп., а також представлено суду ухвалу, якою позов забезпечений. За таких обставин, суд вважає, що з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за подання до пред`явлення цього позову заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. 00 коп.. На підставі наведеного,

Outcome: partial