Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі АТ «Райффайзен Банк Аваль»)- Бєлінський О.В. звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області та [PERSON] , у якій просить зняти арешт та вивільнити з під обтяжень квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зінченко Р.П. 02.09.2005 за реєстровим № 4165, та який накладений постановою Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 03.05.2012. В обґрунтування позову зазначено, що 31.08.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та гр. [PERSON] укладений кредитний договір № 014/1150/74/47475, за яким Банк надав кредитні кошти в розмірі 36 800,00 доларів США. В забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору 02.09.2005 між Банком та гр. [PERSON] укладений іпотечний договір за № 014/1150/74/47475/1-05, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Л.В., за реєстровим № 5176, у відповідності до умов якого в заставу Банку передано нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зінченко Р.П. 02.09.2005 за реєстровим № 4165. Станом на 08.08.2019 загальна сума невиконаних зобов`язань гр. [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/1150/74/47475 від 31.08.2005 становить 148 952,42 доларів США, що за курсом НБУ становить 3 808 918,17 грн. З метою погашення проблемної заборгованості за кредитним договором позивач має намір реалізувати заставне нерухоме майно. Однак, як стало відомо на іпотечне майно, накладений арешти та обтяження третіх осіб, які не мають право на задоволення своїх вимог за рахунок вищезазначеного нерухомого майна, які позбавляють права АТ «Райффайзен Банк Аваль» на задоволення своїх вимог за рахунок вищезазначеного нерухомого майна. Позивач зазначив також, що згоди на реалізацію свого заставного майна за для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, не надавав та кредитні зобов`язання гр. [PERSON] з АТ «Райффайзен Банк Аваль» виникли раніше (31.08.2005), ніж рішення ухвалене на користь стягувача, який не є заставодержателем, а вартості нерухомого майна не достатньо для повного погашення заборгованості гр. [PERSON] - АТ «Райффайзен Банк Аваль» (загальна сума невиконаних зобов`язань становить 3 808 918,17 грн). Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися. Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачам направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідачів до суду у встановлений законом строк відзив, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 31.08.2005 між Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та гр. [PERSON] укладений кредитний договір № 014/1150/74/47475, за яким Банк надав кредитні кошти в розмірі 36 800,00 доларів США (а.с.7-8). В забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору 02.09.2005 між Банком та гр. [PERSON] укладений іпотечний договір за № 014/1150/74/47475/1-05, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Л.В., за реєстровим № 5176, у відповідності до умов якого в заставу Банку передано нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зінченко Р.П. 02.09.2005 за реєстровим № 4165 (а.с.9-10). Згідно з п. 5.1. та п. 5.2. іпотечного договору, підписаного сторонами - у випадку невиконання вимог Банку, зобов`язань за цим або зобов`язань за кредитним договором у тому числі якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, Кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити свою вимогу. Станом на 08.08.2019 загальна сума невиконаних зобов`язань гр. [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/1150/74/47475 від 31.08.2005 становить 148 952,42 доларів США, що за курсом НБУ становить 3 808 918,17 грн (а.с.12-18). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася та сплати належних йому процентів. Цивільним кодексом України ст. 625 визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 7 Закону України "Про іпотеку" визначено, що за рахунок предмета іпотеки задовольняються вимоги Іпотекодержателя за основним зобов`язанням. Стаття 12 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його не виконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. У відповідності до п.5.6. Іпотечного договору визначено, що право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя належить виключно Іпотекодержателю. Відповідно до розділу 5 Іпотечного договору, сторонами узгоджено способи та порядок реалізації заставного майна. У ході врегулювання кредитних зобов`язань, позивачу АТ «Райффайзен Банк Аваль» стало відомо, що на вищевказану спірну квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку, накладено арешт та обтяження третіх осіб, які не мають право на задоволення своїх вимог за рахунок вищезазначеного нерухомого майна, а саме: - постановою Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції за № 32450900 від 03.05.2012 про арешт майна [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження; Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації. У відповідності до ст. 1 Закону України "Про заставу", в силу застави кредитор (Заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (Заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України "Про заставу", відчуження заставленого майна допускається тільки за згодою заставодержателя. У відповідності до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, можливо у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. Позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» у своєму позові зазначив, що згоди на реалізацію свого заставного майна за для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, не надавав. Крім того, кредитні зобов`язання гр. [PERSON] з АТ «Райффайзен Банк Аваль» виникли раніше, а саме 31.08.2005, ніж рішення ухвалене на користь стягувача, який не є заставодержателем, а вартості нерухомого майна не достатньо для повного погашення заборгованості гр. [PERSON] - АТ «Райффайзен Банк Аваль» (загальна сума невиконаних зобов`язань становить 3 808 918,17 грн). Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Враховуючи вищенаведене, арешт та обтяження на квартиру [ADDRESS] , накладені в рамках примусового виконання, повинні бути скасовані, а зазначене нерухоме майно вивільнено з-під обтяжень, оскільки вони порушують права Банку, як Іпотекодерджателя та Обтяжувача з найвищим пріоритетом та унеможливлюють задоволення його вимог за рахунок заставного майна. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved