Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин, пояснюючи, що [INFO] померла його двоюрідна бабуся, [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок. Позивач у вересні 2019 року дізнався про існування заповіту, який був складений 06.12.1993 року [PERSON] на ім"я його матері [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, право власності на будинок мати не оформила та [INFO] померла. 19.11.2019 року позивачу Волноваською державною нотаріальною конторою відмовлено у вдкритті спадкової справи та видачі свідотцтва про право на спадщину на майно [PERSON] , у зв"язку з пропуском строка для прийняття спадщини, відсутністю документів, які б підтверджували родинний зв"язок між ним та бабусею. Тому він просив встановити в судовому порядку факт родинного зв`язку між ним та померлою [PERSON] , як онука та двоюрідної бабусі, визнати причини пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк тривалістю 2 місяці. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Володимирівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника сільської ради, позов визнають.. Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов відповідних висновків про необхідність задоволення позовних вимог з таких підстав. Суд, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , померла [INFO] у смт. Володимирівка, Волноваського району, Донецької області (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію актового запису про народження діда позивача - [PERSON] , [INFO] , та свідотцтвом про народження померлої бабусі [PERSON] вбачається, що [PERSON] був рідним братом бабусі та батьком його матері [PERSON] , що підтверджується свідотцтвом про народження [NUMBER] від 18.07.1974 оку.(а.с.7). Згідно витягу від 03.12.2019 року про державну реєстрацію [PERSON] , діда позивача, в відомостях про батька зазначено [PERSON] , в відомостях про матір: [PERSON] , що збігається з данними вказаними в свідотцтві про народження бабусі [PERSON] .(а.с.18). Із заповіту складному 06.12.1993 року вбачається, що [PERSON] будинок розташований в [ADDRESS] заповідала племінниці [PERSON] .(а.с.12). Мати позивача [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище " чоловіка - " [PERSON] ", а згідно свідотцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] .(а.с.11). З наведеного випливає, що позивач є онуком [PERSON] . Згідно з п. 7постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Вказаний в заяві факт заявнику необхідно встановити з метою оформлення спадкових прав, іншим шляхом встановити його неможливо. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту. Він є єдиним спадкоємцем за законом, [PERSON] дітей не мала, мешкала одна, що підтверджується довідкою про склад сім"ї, виданої 08.11.2019 року виконкомом Володимирівської селищної ради. (а.с.16). Згідно ст.1270 ч.1 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності зі ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачи ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved