Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON], який діє, як представник за довіреністю в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що громадянка [PERSON] являється його довірителю, [PERSON] рідною сестрою, що стверджено свідоцтвом про його народження, та Витягом з реєстру актів цивільного стану про народження №00015170235 від18.032015 року. [INFO] [PERSON] померла, про що виконавчим комітетом Лазещинської сільської ради Рахівського району складено відповідний актовий запис №19 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області повторно видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18 березня 2015 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка площею 0,3797 га, кадастровим номером: 1:[NUMBER] та 2:[NUMBER], розташована в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області, для ведення особистого селянського господарства. Спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] немає, оскільки вона за життя у шлюбі не перебувала та дітей не народжувала. Також їхні батьки на сьогодні є померлими. Таким чином, [PERSON], будучи рідним братом нині померлої [PERSON] являється спадкоємцем другої черги спадкування за законом після її смерті. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] він не зміг, оскільки державним нотаріусом йому в цьому було відмовлено, через те, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме земельну ділянку, площею 0,3797 га, розташовану в с.Лазещина Рахівського району Закарпатської області, для ведення особистого селянського господарства, про що складено постанову №29 від19.03.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак, з цим не погоджуються з огляду на таке, та із підтвердженням наступними документами. За життя, [PERSON], отримала земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та є їх власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 4 серпня 2008 року, загальною площею 0,3797 га, які розташовані на території Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області з яких: земельна ділянка площею 0,3016 га, кадастровий номер 1:[NUMBER] та земельна ділянка площею 0,0781 га, кадастровий номер: 2:[NUMBER]. Однак, вище вказаний державний акт на земельні ділянки був втрачений. Підтвердженням чого є оголошення в Рахівській районній газеті "Зоря Рахівщини" № 7-8 від 31 січня 2015 року. В силу вимог статті 1268 ЦК України, [PERSON] прийняв спадщину після смерті сестри [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини постійно з нею проживав, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1008 від 29 квітня 2015 року та, з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті сестри, не звертався, але оформити дану спадщину не може. Державний акт на право приватної власності на землю, який був виготовлений на ім'я померлої сестри [PERSON] та їй переданий - втрачений. На даний час отримати правовстановлюючий документ на померлу не можливо, оскільки в день смерті вона втратила цивільну правоздатність. Крім цього, на усну заяву його довірителя про видачу дубліката державного акту на право приватної власності на землю відділ держземагентства у Рахівському районі повідомив про неможливість його видачі узв'язку з відсутністю законодавчо визначеної процедури. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача - Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова - Пранничук І.І. надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з вимогами ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Судом встановлено, що [INFO] померла громадянка [PERSON], що свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 березня 2015 року. Позивач, [PERSON], являється рідним братом нині померлої [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 березня 2015 року та Витягом з реєстру актів цивільного стану про народження №00015170235 від18.03.2015 року, отже він являється спадкоємцем другої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті його сестри. Судом встановлено, що спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] немає, оскільки остання за життя у шлюбі не перебувала та дітей не народжувала. Також, батьки [PERSON] на сьогодні є померлими. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Після смерті громадянки [PERSON] залишилося спадкове майно, яким являється, в тому числі, земельна ділянка площею 0,3797 га, кадастровим номером: 1:[NUMBER] та 2:[NUMBER] розташована в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області, для ведення особистого селянського господарства. Судом встановлено, що за життя, громадянка [PERSON], отримала земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та є їх власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 4 серпня 2008 року, загальною площею 0,3797 га, які розташовані на території Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, з яких: земельна ділянка площею 0,3016 га, кадастровий номер 1:[NUMBER] та земельна ділянка площею 0,0781 га, кадастровий номер: 2:[NUMBER]. Однак, вище вказаний державний акт на земельні ділянки був втрачений, що стверджується оголошенням в Рахівській районній газеті "Зоря Рахівщини" № 7-8 від 31 січня 2015 року. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки виконавчого комітету Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1008 від 29 квітня 2015 року судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті сестри [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини постійно з нею проживав. Згідно п. "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За приписами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із набранням чинності з 1 січня 2013 року Закону України "Про державний земельний кадастр" припинено виготовлення державних актів, у зв'язку з чим Держземагентство позбавлено можливості видати дублікат втраченого державного акту. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем другої черги спадкування за законом, він прийняв спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved