Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Cавіхіна А.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.06.2013 в сумі 116 002 грн. 84 коп., яка складається з наступного: 6553,38 грн. - заборгованість за кредитом; 109 449,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період 27.06.2013 по 31.12.2017. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.06.2013 [PERSON] отримав кредит в розмірі 7200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 30.11.2018 має заборгованість 248 449,91 грн., з яких: 6553,38 грн. - заборгованість за кредитом; 236 896,53 грн. - відсотки за користування кредитом; 5000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Позивач посилаючись на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 116 002 грн. 84 коп., яка складається з наступного: 6553,38 грн. - заборгованість за кредитом; 109 449,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період 27.06.2013 по 31.12.2017. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому просив позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування відповіді на відзив зазначено наступне. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 27.06.2013, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що " Я згодна (єн) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30,00 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч.1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору (умов кредитування). Таким чином твердження відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи. З розрахунку заборгованості на наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначалися, тобто позивачем надано належні та допустимі докази по справі. Що стосується заяви про застосування позовної давності, зазначено, що по даному кредитному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредиту. Кредитна картка є поновлюваною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту, клієнт використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки . Картка діє до останнього дня 05.2017 року. Тобто позивачем дотримано строк позовної давності при зверненні до суду. В наданий судом строк, відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено наступне. Відповідач зазначає, що договір №б/н від 27.06.2013 не підписував, а підписував тільки анкету-заяву. Позивачем не надано суду документ, який би засвідчував отримання відповідачем під підпис Пам`ятки, яка містить тарифи і останні умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг. Не був ознайомлений та не був згоден з підвищенням відсоткової ставки. Також надав письмову заяву про застосування позовної давності. В заяві відповідач просить застосувати у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості строк позовної давності та відмовити в позовних вимогах у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві та просив застосувати строк позовної давності. В позові відмовити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. 27.06.2013 відповідачем [PERSON] заповнено та підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н, згідно з якою відповідач виявив бажання отримати у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна». У Анкеті-заяві зазначено, що позичальник ознайомлений і згоден з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що разом із цією заявою становлять договір про надання банківських послуг. В зв`язку з невиконанням [PERSON] взятих кредитних зобов`язань, у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 30.11.2018 у відповідача перед банком виникла заборгованість у загальному розмірі 248 449,91 грн., з яких: 6553,38 грн. - заборгованість за кредитом; 236 896,53 грн. - відсотки за користування кредитом; 5000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Позивач посилаючись на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 116 002 грн. 84 коп., яка складається з наступного: 6553,38 грн. - заборгованість за кредитом; 109449,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 27.06.2013 по 31.12.2017. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 28.01.2019 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 06.06.2019 відмовлено відповідачу у задоволені заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 27.06.2013, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 7200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з рішенням єдиного акціонера банку від 21.05.2018 №519 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «Приватбанк», про що зазначено у п1.7. Статуту АТ КБ «Приватбанк» (нова редакція). Статут 11.06.2018 погоджено з Національним банком України. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Згідно з ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В даному випадку укладений сторонами кредитний договір на підставі заяви позичальника від 27.06.2013 з ознайомленням відповідача при її складанні з Умовами та правилами надання кредиту, відповідає загальним вимогам чинності правочину, при підписанні вказаної заяви позичальника всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, заява позичальника та Умови містять усі передбачені діючим законодавством відомості. Крім того, Умови надання кредиту не порушують співвідношення майнових інтересів сторін та не позбавляють заінтересовану особу того, на що вона розраховувала при укладенні договору, оскільки укладаючи кредитний договір, відповідач зобов`язувався повернути позивачу кредит, сплатити відсотки, комісію за користування кредитом. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач, в свою чергу, у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, допустивши станом на 30.11.2018 заборгованість за кредитним договором в сумі 248 449,91 грн. Відповідач частково сплачував грошові кошти в погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема останні платежі були здійснені 16.09.2014, 23.09.2014, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором та не заперечується сторонами. Що стосується заяви відповідача про те, що договір №б/н від 27.06.2013 він не підписував, а підписував тільки анкету-заяву; позивачем не надано суду документ, який би засвідчував отримання відповідачем під підпис Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку; не був ознайомлений відповідач та не був згоден з підвищенням відсоткової ставки, а також, що суду не надано належних та допустимих доказів щодо його заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідно до змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 27.06.2013 чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що " Я згодна (ен) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з договором про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами...". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % ( 30,00% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч.1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору (умов кредитування). Таким чином твердження відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи. З розрахунку заборгованості на наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначалися, тобто позивачем надано належні та допустимі докази по справі. Що стосується заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором та не заперечується позивачем, останній платіж за вказаним кредитним зобов`язанням відповідачем здійснено 16.09.2014, шляхом поповнення карткового рахунку на суму 245,68 грн. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до п.1.1.1.50 Умов та правил надання банківських послуг мінімальний обов`язків платіж - розмір боргових зобов`язань Клієнта, які щомісячно підлягають до сплати клієнтом протягом строку дії Карти. Даний платіж розраховується як сума Овердрафту і сума щомісячного Платежу, який складається із нарахованих до сплати процентів і частки заборгованості по кредиту. Відповідно до Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» розмір щомісячних платежів складається не лише із процентів, а також включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, термін внесення щомісячних платежів відповідно до картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» - до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п. 1.1.3.2.2. Умов та правил надання банківських послуг у випадку порушення утримувачем або довіреною особою умов даного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань за Договором. Таким чином, оскільки договором передбачено щомісячна сплата як відсотків, так і тіла кредиту (мінімальний розмір 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості), а відповідач з 23 вересня 2014 року (внесено було 35,10 грн., менше ніж мінімальний розмір від заборгованості), взагалі не вносив таких платежів, у позивача виникло право на пред`явлення цього позову з 26 жовтня 2014 року, однак позов був поданий лише в січні 2019 року, тобто поза межами позовної давності. На позивача покладається обов`язок доводити позовні вимоги. З відповіді на відзив банку вбачається, що строк дії картки закінчувався в травні 2017 року. Однак ці пояснення та надана позивачем довідка не є належним доказом і не можуть бути прийняті до уваги судом, так як не містить підпису відповідача. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом із тим, в даній справі не має вирішального значення строк дії картки, оскільки право на пред`явлення вимоги у позивача виникло саме з часу першого порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо щомісячного погашення заборгованості і сплаті процентів. За змістом ч.3 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постановах цього суду від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16 та від 09 серпня 2017 року у справі № 6-2322цс16. Установивши, що останній платіж за договором про надання банківський послуг відповідач здійснив у вересні 2014 року, а з позовом банк звернувся до суду у січні 2019 року, суд дійшов висновку про сплив строку позовної давності. Кредитор, у свою чергу, зобов`язаний цікавитись своїми майновими правами та, у випадку їх порушення, звертатись до суду за їх захистом. Враховуючи компетенцію та повноваження банку щодо моніторингу стану рахунків своїх клієнтів-позичальників, позивач міг довідатись та довідався про порушення своїх прав, як кредитора, ще у жовтні 2014 року, однак не здійснив жодних дій, спрямованих на їх відновлення. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в ст.261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав. Початок перебігу строку позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення) дії договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). Особа повинна знати про стан своїх майнових прав, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові цього суду від 16 листопада 2016 року у справі № 6-2469цс16. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов обґрунтованого висновку, про те, що АТ КБ «Приватбанк звернувся до суду більше ніж через 3 роки від дня останнього внесення часткового платежу і дня настання строку остаточного повернення кредиту, внаслідок чого звернення Банку за захистом своїх прав було за межами позовної давності. Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладені обставини, в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити внаслідок пропуску позивачем строку позовної давності. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір не відшкодовується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed