Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Просив суд розглянути справу у його відсутності. Представник позивача надіслала заяву, в якій, вказала, зменшила розмір позовних вимог, також що позовні вимоги підтримає в повному обсязі. Просила розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія розрахунку заборгованості за договором № SAMMC01000500825233 від 20.03.2008р., укладеного між Москомприватбанком та клієнтом - [PERSON], станом на 11.06.2013р.; копія заяви [PERSON] від 21.03.2008р.; копія анкети позичальника [PERSON]; копія паспорту громадянина України - [PERSON], серії [NUMBER]; копія умов про надання банківських послуг по направленню кредитної картки; копія свідоцтва федеральної податкової служби про внесення запису в ЄДРЮО від 22.08.2011р.; копія генеральної ліцензії на здійснення банківських операцій № 2827 від 23.04.2012р.; копія довіреності № 429 ЗАТ Московський комерційний банк "Москомприватбанк" від 22.09.2010р.; копія довіреності ПАТ КБ «Приватбанк» від 25.10.2012р.; лист-відповідь Ренійського РС ГУ ДМС України в Одеській області за вх. № 6301 від 16.08.2013р.; заява представника позивача № 2577 від 17.04.2014р. про зменшення розміру позовних вимог; квитанція про сплату судового збору. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач - ЗАТ Московський комерційний банк "Москомприватбанк", надала заяву про уточнення позовних вимог, де просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 25 387,57 руб., що за курсом 0,25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.06.2013р. складає 6346 грн. 89 коп. та судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. судового збору. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 21 березня 2008р. між сторонами був укладений кредитний договір № SAMMC01000500825233, згідно якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 1500 руб., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відскоків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника та умов надання банківських послуг та тарифів. Відповідач, у порушення зазначених умов договору, зобов'язання за договором № SAMMC01000500825233 від 21 березня 2008р. належним чином не виконав, в наслідок чого у нього склалась заборгованість за кредитним договором у станом на 11 червня 2013р. 25 387,57 руб., що за курсом 0,25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.06.2013р. складає 6346 грн. 89 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1498,64 руб., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2249,05 руб., заборгованості по комісії за користування кредитом - 18050 руб., а також штрафи відповідно до п. 11.6 Умов договору та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 2500 руб., штраф (процентна складова) - 1089,88 руб. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність банківської установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Між позивачем та відповідачем 21 березня 2008р. був укладений договір № SAMMC01000500825233, який складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам, передбачені умови надання, які позичальник порушив. Як передбачено п. 11.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 2500 руб. + 5% від суми заборгованості. Згідно до ч. 2. З ст. 32. ст. 44 Закону України "Про міжнародне приватне право" у разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке мас найбільш тісний зв'язок із правочином. Відповідно до ч. 1. ст. 20 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, ратифікована ВРУ 10.11.1994року, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони. Відповідно до ст. 13 Конвенції Документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Ст.526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобов'язання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ч.1ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобов'язань. У відповідності із ст.88 ЦПК України, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат в розмірі 229 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved