Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - на будинок загальною площею 64,80, житловою площею 32,80, який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу предмету іпотеки з укладанням від імені боржника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, що є предметом іпотеки, зі зняттям з реєстраційного обліку та судових витрат. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № MKH7GA00000006 від 06.03.2008 року [PERSON], 06.03.2008 року отримав кредит у розмірі 70000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.03.2028 року. В порушення умов кредитного договору та норм закону третя особа [PERSON] зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконав у зв»язку з чим станом на 06.08.2012 року заборгованість становить 169201,65 доларів США, яка складається з наступного: 71850,13 - заборгованість за кредитом, 40562,50 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1222,61 - заборгованість по комісії за користування кредитом, 47479,39 - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штрафи відповідно до договору, 31,29 - штраф (фіксована частина), 8055,73 - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 07.03.2008 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 64,80, житловою площею 32,80, який розташований за адресою: [ADDRESS], яке належало їй на праві власності на підставі договору дарування, а тому позивач просить задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач, в особі законного представника [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], та представник третьої особи - органу опіки і піклування Ужгородської РДА в судове засідання не з»явилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що вбачається відповідно з реєстра на відправлення рекомендованої кореспонденції від 04.12.2014 року та рекомендованого повідомлення від 05.12.2014 року про причини неявки суду не повідомили, а тому суд, зважаючи на необхідність дотримання строків розгляду справи, визначених ст. 157 ЦПК України, в поряку ч.1 ст. 224 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2008 року [PERSON] уклав договір № MKH7GA00000006 та отримав кредит у розмірі 70000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.03.2028 року. 07.03.2008 року між позивачем та майновим поручителем [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно п. 35 якого, договором іпотеки забезпечується виконання зобов»язань позичальником за кредитним договором MKH7GA00000006 від 06.03.2008 року, укладеного між позичальником [PERSON] та банком. В забезпечення виконання зобов»язань [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] загальною площею 64,80 кв.м., житловою площею 32,80 кв.м. Майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] 02.09.1997 року за № 2699. В порушення умов кредитного договору та норм закону третя особа [PERSON] зобов»язання за кредитним договором не виконав у зв»язку з чим станом на 06.08.2012 року заборгованість становить 169201,65 доларів США, яка складається з наступного: 71850,13 - заборгованість за кредитом, 40562,50 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1222,61 - заборгованість по комісії за користування кредитом, 47479,39 - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також штрафи відповідно до договору, 31,29 - штраф (фіксована частина), 8055,73 - штраф (процентна складова). По справі встановлено, що у зв»язку з порушенням зобов»язань за кредитним договором позивач звертався до позичальника - третьої особи по справі [PERSON] з вимогою про повернення суми кредиту в повному обсязі та з вимогою про звільнення майна, переданого в іпотеку. Однак, зазначена вимога була залишена без задоволення, заборгованість погашена не була. Згідно ч.1, 2 ст. 589, ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, в разі невиконання зобов»язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право в разі невиконання зобов»язань забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна. Пунктом 18.8.1. передбачено, що з метою задоволення своїх вимог іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов»язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборнованості за кредитом, відсотками, комісією та інших витрат. Відповідно до вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач, в порушення вказаних норм закону та умов договору позичальником [PERSON] зобов"язання за кредитним договором № MKH7GA00000006 від 06.03.2008року належним чином не виконав, що вбачається з наданого розрахунку заборгованості. Таким чином, відповідно до ЦК України, Закону України «Про іпотеку» та договору іпотеки у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право звернення на предмет іпотеки нерухоме майно: домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м. У п. 29 іпотечного договору, передбачено право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки в т. ч. шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу в порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку" для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у т. ч. отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно ч. 5 ст. 38 ЗУ "Про Іпотеку" - ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна , на рівні , не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до п. 24 іпотечного договору, при зверненні стягнення на предмет іпотеки сторони погодились, що початкова ціна предмету іпотеки встановлюється в розмірі зазначеному у п. 35.5 цього договору, а саме вартість предмета іпотеки складає п"ятсот п"ядесят тисяч гривень , 00 коп. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Частиною 3 ст. 109 Житлового кодексу передбачено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. По справі встановлено, що іпотекодавець (майновий поручитель) - [PERSON] померла [INFO], належний їй на праві приватної власності будинок за адресою: [ADDRESS], який є предметом іпотеки вона заповіла своїй доньці [PERSON]. Відповідно до статті 23 Закону України „Про іпотеку" та п. 36 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року № 5, у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. За викладених обставин, враховуючи те, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» на загальну суму 169201,65 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.08.2012 року складає 1351921,19грн суд вбачає за необхідне позовні вимоги задовольнити та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № MKH7GA00000006 від 07 березня 2008 року - будинок загальною площею 64,80, житловою площею 32,80, який розташований за адресою: [ADDRESS], Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 3326,30 грн. Разом з цим при вирішенні даного спору слід врахувати і вимоги Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", яким встановлено наступне: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов"язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об"єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об"єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв. м. для житлового будинку. Згідно матеріалів справи, зокрема заповіту [PERSON] від 11.05.2006 року, [PERSON] є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 64,80 м. кв., житловою площею 32,80 м. кв. та у ньому проживає. Тому виходячи із цих обставин та обставин, зазначених вище суд констатує, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відстрочкою виконання рішення суду в частині задоволених вимог до закінчення дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, що передбачено ст. 217 ЦПК України, відповідно до якої суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. В частині позову стосовно зняття з реєстраційного обліку відповідачки та інших зареєстрованих осіб - слід відмовити , оскільки ці вимоги стосуються обов"язків ГУДМС України в Закарпатській області, який не залучено до участі у справі.

Outcome: partial