Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.09.2008 року в загальному розмірі 5000,00 грн., посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати кредиту та відсотків за вказаним договором. \~\~\~\~ 27.01.2017 року відповідач подав зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати кредитний договір б/н від 19.09.2008 року недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину, посилаючись на те, що порушені його права споживача, внаслідок нечесної підприємницької практики через введення його в оману він опинився у вкрай скрутному становищі, не мав можливості передбачити негативні наслідки отримання кредитних коштів в формі кредитного ліміту на картку та саме на умовах, що передбачені кредитним договором. Крім того, на думку відповідача, кредитний договір укладений всупереч приписам\~Закону України "Про захист прав споживачів", у порушення вимог\~ст. 11 цього Закону, банк не повідомив споживача [PERSON] про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, вартість усіх супутніх послуг, не надав йому у письмовій формі інформацію для здійснення свідомого вибору, чим порушив постанову Правління НБУ від 10.05.2007 року №168. Представник позивача просив слухати справу у його відсутність, вимоги позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підтримав, просив позов задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити повністю, посилаючись на його безпідставність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Проти задоволення позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором заперечив, вимоги зустрічного позову підтримує. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого за усіма правами та обов'язками у зв'язку зі зміною найменування, є ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку картки. Згідно з п 6.5 "Умов та правил надання банківських послуг", позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п 6.6 "Умов та правил надання банківських послуг", у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі, з простроченого кредитного овердрафту), оплати винагороди банку. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачеві кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку картки. Відповідач свої грошові зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, що привело до виникнення заборгованості з повернення кредиту, станом на 31.01.2016 року, в загальному розмірі 16488,14 гривень, з яких: 1528 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом; 10936 грн. 23 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 773 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~1050 ЦК України,\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, відмова від виконання зобов'язання не припускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем заборгованість досі не погашена, що призводить до порушення законних прав та інтересів банку, у зв'язку з чим вони підлягають судовому захисту. На підставі викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу обґрунтованою, в зв'язку з чим заборгованість в сумі 16488,14 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. 19.09.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого за усіма правами та обов'язками у зв'язку зі зміною найменування є ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку картки. Твердження представника відповідача щодо ненадання банком інформації про орієнтовну сукупну вартість кредиту тощо, відповідно до вимог\~Закону України "Про захист прав споживачів"\~є безпідставними, оскільки, відповідно до договору, відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт, видано картку, сума мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Таким чином, даний кредитний договір виключає можливість надання позичальникові інформації щодо сукупної вартості кредиту, оскільки клієнт сам регулює отримання суми кредитних коштів у межах встановленого банком кредитного ліміту. Посилання відповідача, що, у порушення вимог ст.ст.\~18,\~19 ЗУ "Про захист прав споживачів", умови кредитного договору є несправедливими, містять істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що має місце нечесна підприємницька діяльність, є безпідставними. Належних доказів на підтвердження порушення права вибору послуги, обмеження права на одержання необхідної інформації [PERSON]суду не надано, в тексті "Умов та правил надання банківських послуг" містяться всі необхідні відомості щодо умов надання кредиту, які схвалені позивачем його особистим підписом. [PERSON] також не був обмежений як у виборі виду кредитування, так і у виборі банківської установи. Відсутні правові підстави для застосування положень\~ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» в зв'язку з недоведеністю [PERSON] вказаних в даній нормі підстав, оскільки наведені умови договору є чіткими і зрозумілими, а тому не містять омани, що могло би вплинути на свідомий вибір позичальника. [PERSON] добровільно уклав з банком кредитний договір, будь яких підтверджень в обмежені можливості прочитати договір на час підписання не зазначив. За положеннями ч. 5 ст. ст.11, ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»,\~до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема, положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Посилання [PERSON] на те, що зміна відсоткової ставки є порушенням прав споживача, не є підставою для задоволення зустрічного позову про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору, тому зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають за безпідставністю вимог. Згідно зі\~ст.88 ЦПК України,\~судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved