Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

18 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом,\~ в якому вказує, що\~ 08 серпня 2003 року померла її мати, [PERSON], свідоцтво про смерть серії 1- ЖС №258269, видане 08.08.2003 року виконкомом [PERSON] сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №39. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в селі Преображенка Оріхівського району Запорізької області по вулиці Гагаріна, 257 (двісті пятдесят сім), розташованого на земельній ділянці загальною площею 6400 кв.м., до складу якого входять: житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В», убиральня літ. «Г», паркан №1, ворота з хвірткою №2, колодязь №3 і басейн №4, який був зареєстрований за спадкодавцем на паперових носіях у погосподарській книзі [PERSON] сільської ради. У визначений законодавством строк позивач прийняла спадщину матері, звернувшись з відповідною заявою до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області, де було заведено спадкову справу №724/2003. Звернувшись у жовтні 2016 року до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1247/02-31 від 11.10.2016 р., оскільки на житловий будинок відсутній правовстановлювальний документ. Відсутність такого документа унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки відповідно до розділу 2 глави 10 п.4 п.п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012р. за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання спадкоємцями правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а тому нотаріусом було запропоновано мені звернутися до суду для вирішення питання отримання правовстановлювального документу в судовому порядку. Згідно вимог Інструкції про порядок обліку будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української PCP 31.01.1966р. та Правил державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Держкомітету по ЖКГ №56 від 13.12.1995р., котрі діяли на час набуття у власність житлового будинку, облік будинків і домоволодінь, що належать окремим громадянам і колгоспним дворам до 2002-го року вівся в реєстрових (погосподарських)книгах виконавчих органів відповідних рад. 01 липня 2004 року було прийнято Закон України №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»згідно з вимогами якого обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, що знаходиться на території України. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється шляхом внесення даних до єдиної державної інформаційної системи, - Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Довідкою [PERSON] сільської ради Оріхівського району Запорізької області за №2145 від 17 жовтня 2016 року підтверджено факт того, що згідно погосподарського обліку сільської ради житловий будинок по вулиці Гагаріна, 257 (двісті пятдесят сім) в селі Преображенка Оріхівського району зареєстрований за спадкодавцем. 29 вересня 2016 року Комунальним підприємством «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області виготовлено технічний паспорт за інвентарним номером 847 на вказаний житловий будинок 1912-го року побудови з господарсько-побутовими будівлями і спорудами. Відповідно до положень ст. 3 Закону №1952-1V речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Чинним законодавством України не визначено порядку та терміну перенесення даних, що містяться на паперових носіях до електронного реєстру. Конституційним Судом України в рішенні №5-рп/2005 від 22.09.2005 року зазначено, що "згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод". Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 30.05.2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз"яснив, що "у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження". Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав є рішення суду. Стаття 15 Цивільного кодексу України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспрювання, для чого, у відповідності з вимогами ст.16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач прохає визнати за\~ нею право власності на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 6400 кв.м. за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Преображенка, вулиця Гагаріна, 257 (двісті п"ятдесят сім), до складу якого входять: житловий будинок літ. "А", літня кухня літ. "Б", гараж літ. "В", убиральня літ. "Г", паркан №1, ворота з хвірткою №2, колодязь №3 і басейн №4, з правом реєстрації у відповідних органах. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, 14 листопада 2016 року до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засідання представник позивача [PERSON]- [PERSON] на задоволенні позовних вимог своєї довірительниці наполягає, прохає їх задовольнити.\~ Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оріхівського району Запорізької області в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини,\~ дійшов до переконання про наявність підстав для\~ задоволення позову з наступних підстав. В силу ч.1 ст. 328 ЦК України\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі статті 392 ЦК України, власник майна може пред 'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкування здійснюється за заповітом\~ або\~ за законом (ст. 1217 ЦК України). У відповідності до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до\~\~ цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. На підставі ч. 1 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не\~ підлягають доказуванню. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),до інших осіб (спадкоємців). \~ Як визначено законодавчо, а саме ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. \~ Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. (ст.1222 Цивільного Кодексу України).\~\~\~ Статтею 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], внаслідок чого змінила своє прізвище на "Вольвач", що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС №266817. Згідно свідоцтва про народження №284674, позивач є рідною донькою [PERSON]. \~ \~ \~ \~ Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ЖС №258269, матір позивача - [PERSON], померла 06 серпня 2003 року.(а.с.3). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в селі Преображенка Оріхівського району Запорізької області по вулиці Гагаріна, 257 (двісті пятдесят сім), розташованого на земельній ділянці загальною площею 6400 кв.м., до складу якого входять: житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В», убиральня літ. «Г», паркан №1, ворота з хвірткою №2, колодязь №3 і басейн №4, який був зареєстрований за спадкодавцем на паперових носіях у погосподарській книзі [PERSON] сільської ради. У визначений законодавством строк позивач прийняла спадщину матері, звернувшись з відповідною заявою до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області, де було заведено спадкову справу №724/2003. Звернувшись у жовтні 2016 року до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1247/02-31 від 11.10.2016 р., оскільки на житловий будинок відсутній правовстановлювальний документ.(а.с.7). Відсутність такого документа унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки відповідно до розділу 2 глави 10 п.4 п.п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012р. за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання спадкоємцями правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а тому нотаріусом було запропоновано мені звернутися до суду для вирішення питання отримання правовстановлювального документу в судовому порядку. Згідно вимог Інструкції про порядок обліку будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української PCP 31.01.1966р. та Правил державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Держкомітету по ЖКГ №56 від 13.12.1995р., котрі діяли на час набуття у власність житлового будинку, облік будинків і домоволодінь, що належать окремим громадянам і колгоспним дворам до 2002-го року вівся в реєстрових (погосподарських)книгах виконавчих органів відповідних рад. 01 липня 2004 року було прийнято Закон України №1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»згідно з вимогами якого обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, що знаходиться на території України. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється шляхом внесення даних до єдиної державної інформаційної системи, - Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Довідкою [PERSON] сільської ради Оріхівського району Запорізької області за №2145 від 17 жовтня 2016 року (а.с.8) підтверджено факт того, що згідно погосподарського обліку сільської ради житловий будинок по вулиці Гагаріна, 257 (двісті пятдесят сім) в селі Преображенка Оріхівського району зареєстрований за спадкодавцем. 29 вересня 2016 року Комунальним підприємством «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області виготовлено технічний паспорт за інвентарним номером 847 на вказаний житловий будинок 1912-го року побудови з господарсько-побутовими будівлями і спорудами.(а.с.4-6). Відповідно до положень ст. 3 Закону №1952-1V речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Чинним законодавством України не визначено порядку та терміну перенесення даних, що містяться на паперових носіях до електронного реєстру. Конституційним Судом України в рішенні №5-рп/2005 від 22.09.2005 року зазначено, що "згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод". Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 30.05.2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз"яснив, що "у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження". Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав є рішення суду. Стаття 15 Цивільного кодексу України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспрювання, для чого, у відповідності з вимогами ст.16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ Крім того, дослідженням копій спадкової справи\~ після смерті [PERSON], було встановлено, що позивач дійсно зверталася у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, але їй було відмовлено в звязку з відсутністю \~правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок.\~\~ Як встановлено в судовому засіданні, майно зазначене в позові, дійсно належало [PERSON], яка померла 08 серпня 2003 року, позивач є єдиною спадкоємицею та вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але внаслідок відсутності документу, підтверджуючого право власності на будинок, [PERSON] позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання спадщини,\~ тому враховуючи вищевикладене задоволення позову не суперечить положенням діючого законодавства, із врахуванням досліджених обставин, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та їх задоволення.

Outcome: approved