Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.12.1996 р. на житловий будинок №71, що розташований по вулиці Прибера у м.Павлограді Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори їй було видано свідоцтво про право на спадщину від 13.12.1996 р. №3-137, у якому її прізвище помилково вказано як "Тімченко" замість правильного "Тимченко". Заявник зверталася до нотаріуса з питанням про виправлення описки, проте їй було рекомендовано звернутися до суду. Помилка у правовстановлюючому документі позбавляє заявника можливості реалізувати своє право розпоряджатися майном. Тому просить задовольнити її заяву. У \~судове \~засідання представник заявника не зявився, надав заяву в якій просить про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представники заінтересованих осіб Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, КП "Павлоградське МБТІ" у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Вивчивши \~матеріали \~справи, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] з огляду на наступні обставини. 13 грудня 1996 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на ім'я [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]/а.с.6/. Як вбачається з копії паспорту, виданого 20 лютого 1997 року Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, правильним є прізвище заявниці "Тимченко" /а.с.11/. З листа Першої Павлоградської держнотконтори Дніпропетровської області від 30.05.2014р. №2631/01-16 вбачається, що при оформленні спадщини заявником було надано до держнотконтори паспорт, згідно якого прізвище заявника було зазначене як "Тімченко", а зараз заявник має паспорт нового зразка із прізвищем "Тимченко". Суд вважає, що у свідоцтві про право на спадщину йдеться мова саме про заявника, оскільки співпадає ім'я та по-батькові заявника та особи, зазначеної у свідоцтві. Як вбачається з копії паспорту заявниці, вона зареєстрована за адресою: [INFO], тобто за тією ж адресою, що і особа, зазначена у свідоцтві про право на спадщину. Прізвище «Тімченко», яке зазначено у свідоцтві про право на спадщину, відрізняється від прізвища заявника однією літерою та, на думку суду, викликано різним написанням одного й того ж прізвища у різних паспортах (старому, за яким видавалось свідоцтво, та новим). Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, \~прізвище, ім'я, \~по батькові, \~місце і час народження якої, \~що зазначені \~в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що факт належності заявнику свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.12.1996 р. на ім'я [PERSON], знайшов своє підтвердження. Встановлення факту належності зазначеного документа для заявника має юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати свої повноваження власника спадкового майна.

Outcome: approved