Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить визнати недійсним правочин зі зверненням стягнення ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на предмет іпотеки, а саме: на квартиру [ADDRESS] шляхом набуття ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» вказаної квартири у власність на підставі Договору іпотеки №23388 від 26 вересня 2006 року, укладеного між [PERSON] та АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ "УКРСИББАНК"- рішення приватного нотаріуса Кобелєвої\~Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28967603 від 28.03.2016, запис про право власності у реєстрі речових прав: 13898374 щодо реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ"; визнати незаконними та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28967603 від 28.03.2016, запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на об'єкт нерухомого майна: квартиру №288, загальною площею 54 кв.м, розташованої за адресою: м Київ, вул. Микільсько-Слобідська, будинок 6/2, а саме: номер запису про право власності: 13898374, дата, час державної реєстрації 22.03.2016 14:00:03, державний реєстратор: приватний нотаріуса Кобелєва Алла Михайлівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 28967603 від 28.03.2016 12:51:01, приватний нотаріус Кобелєва Алла Михайлівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, розмір частки: 1, власники: ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», код ЄДРПОУ: 37825968; зобов'язати ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»припинити дії, які порушують права позивача, а саме: припинити зловживати своїми правами шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та вжиття всіх дій, необхідних дляреєстрації/перереєстрації права власності на квартиру №288, загальною площею 54 кв.м, розташовану за адресою: м Київ, вул. Микільсько-Слобідська, будинок 6/2 і примусового входження та виселення в супереч вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", ч 3 ст.37, ст.40 Закону України "Про іпотеку", ст.ст.41, 47 Конституції України, ст. 109 ЖК України. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 26.09.2006 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на "ПАТ «УКРСИББАНК», та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11046308000. Відповідно до кредитного договору банк надав позичальнику на умовах строковості, платності, забезпеченості, цільового використання грошові кошти в іноземній валюті в сумі 50 000,00 євро, що еквівалентно 325629,25 грн. за курсом Національного банку України на день укладання зазначеного Кредитною договору. 26.09.2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором № 11046308000 від 26.09.2006 року та кредитним договором № 11046316000 від 26.09.2006 року між банком та позичальником [PERSON] укладено Договір іпотеки №23388, який посвідчено [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за № 3556. Відповідно до п. 1.4. Договору іпотеки, предметом іпотеки, є двокімнатна квартира, загальною площею 54,00 кв.м., №288, розташована на першому поверсі дев'ятиповерхового будинку [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за №3550. У подальшому [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON]. В червні 2016 року позивачу в телефонному режимі особою, яка представилась як представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», було повідомлено, що 12 грудня 2012 року, на підставі договору факторингу, банк відступив ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» право вимоги по кредитному договору та договору іпотеки, а в подальшому звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття у власність. З витягу від 24.06.2016 року вбачається, що на підставі Договору іпотеки було здійснено перереєстрацію права власності з позичальника на ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», тобто вказане товариство звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття у власність в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Правочин зі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття у власність та перереєстрація права власності, що оформлено рішенням приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28967603 від 28.03.2016 р., відбувались з порушенням умов договору іпотеки, вимог законодавства України, чим порушено майнові права позивача та право власності на предмет іпотеки, а рішення нотаріуса про реєстрацію є незаконним. В судове засідання позивач не з'явилась, представник позивача [PERSON] до суду подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. в судове засідання не з'явилась, неодноразово направляла клопотання про долучення доказів та розгляд справи без її участі. Представник відповідача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та представник відповідача Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської Державної адміністрації) в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористалися. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.09.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11046308000, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти в іноземній валюті в сумі 50 000,00 євро, що еквівалентно 323629,25 грн. за курсом Національного банку України на день укладання договору (т.1, а.с. 25-28). 26.09.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір іпотеки № 23388 (надалі по тексту - договір іпотеки, т.1, а.с. 29-31). Відповідно до п. 1.1.1. договору іпотеки, іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань іпотекодавця за кредитним договором №11046308000 від 26.09.2006р. та за кредитним договором №11046316000 від 26.09.2006 р. Згідно п. п. 1.4, 1.5 договору іпотеки, предметом іпотеки є двокімнатна квартира №288 по вулиці Микільсько-Слобідська в будинку 6/2 в м. Києві та є власністю [PERSON] на підставі укладеного договору купівлі-продажу квартири. 12.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» укладено договір факторингу № 1 (т. 1, а.с. 206-208), відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» право вимоги за кредитним договором №1104630800 від 26.09.2006р., що підтверджується випискою з Додатку №1 до Договору факторингу №1 від 12.12.2011року (т. 1, а.с. 209). 12.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» укладено договір відступлення прав вимоги (т.1, а.с. 203-204), у тому числі по Договору іпотеки від 26.09.2006 року, що підтверджується випискою з Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011року (т. 1, а.с. 205). 28.01.2012 р. у зв'язку з реєстацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (т.1, а.с. 41). З матеріалів реєстраційної справи убачається, що 22.03.2016 р. уповноважена особа ТОВ «Кей-Колект» звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. із заявою про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на предмет іпотеки - квартири №288 по вулиці Микільсько-Слобідська в будинку 6/2 в м. Києві. За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнятої, державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.03.2016 року, індексний номер 28967603, відповідно до якого вирішено провести державну реєстрацію права власності на квартиру №288 по вулиці Микільсько-Слобідська в будинку 6/2 в м. Києві за суб'єктом ТОВ «Кей-Колект». Відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна. На підставі вищезазначеного рішення державним реєстратором внесено запис від 22.03.2016року за №13898374 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки був погоджений сторонами в Договорі іпотеки № 23388 від 26.09.2006 року. Разом з тим, виходячи з правової природи оспорюваного позивачем рішення, суд враховує те, що правочин - це правомірна, не заборонена законом, вольова дія суб'єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину встановленні ст. 203 ЦК України. Однак, за правилами недійсності правочинів не можна визнавати недійсними документи, які за своїм змістом не є правочинами. До таких документів відносяться також рішення, записи про реєстрацію. Тому вимога про визнання недійсним правочину зі зверненням стягнення - рішення приватного нотаріуса Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28967603 від 28.03.2016, запис про право власності у реєстрі речових прав: 13898374 щодо реєстрації права власності на квартиру за ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" не підлягає задоволенню. Відповідно до п. 4.6 Договору іпотеки, звернення стягнення по застереженню про задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору іпотеки та відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку». В силу положень розділу 5 Договору іпотеки, сторони визначили порядок позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки та погодили, що позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: предмету іпотеки у власність іпотекодержателя та отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»). Отже, передбачений вищевказаною нормою договір про задоволення вимог іпотекодеожателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, повинні відповідати загальним положенням про договір, установленим розділом II книги п'ятої Цивільного кодексу України. При дотриманні цих умов іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки з дотриманням умов звернення стягнення та порядку реалізації, передбачених Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень». Виходячи з умов Договору іпотеки, сторони погодили, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Тобто, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, при реєстрації прав власності на таке майно, правовстановлюючим документом повинен бути договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на предмет іпотеки було зареєстровано приватним нотаріусом на підставі договору іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Перелік нотаріальних дій, право на вчинення яких має нотаріус, наведений у ст.34 Закону України «Про нотаріат». Поряд з тим нотаріусу, з огляду на його правовий статус, делеговані функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, реалізовувати які він може лише у випадках і в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З матеріалів реєстраційної справи судом вбачається, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» при поданні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на предмет іпотеки, крім договорів, надано повідомлення про намір звернути стягнення від 01.04.2014р. та підтвердження про вручення рекомендованого листа від ТОВ «Укрборг». Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна передбачена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 Закону. Згідно п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Поставною Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. за №868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Також ч. 4 ст. 5 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріус зобов'язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Згідно ст. 5 Закон України «Про нотаріат», нотаріус, зокрема, зобов'язаний: здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду. Відповідно до п. 71 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. за №868, державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки однак в матеріалах справи відсутні докази зняття заборони відчуження майна, а отже, заборона відчуження майна не знімалась. Також приватним нотаріусом не перевірялось факт виконання умов укладених договорів. Крім того, на момент реєстрації приватним нотаріусом права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кей-Колект» діяли норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким введено мораторій, у відповідності до якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що 1) таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, та 2) загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири. З урахуванням того, що предмет іпотеки був переданий банку в забезпечення виконання умов споживчого кредиту, виданого у євро, зважаючи, що площа вказаної квартири становить 54,00 кв.м. і доказів, що це майно не використовується позивачем як місце постійного проживання іпотекодавця та членів його сім'ї матеріали справи не містять, тому суд приходить до висновку, що до правовідносин сторін, які виникли з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки, повинен бути застосований Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в силу зазначених положень закону не могли вчиняти дії щодо звернення стягнення на дане майно. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, індексний номер 28967603 від 28.03.2016 року про проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», податковий номер 37825968, є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Стосовно позовних вимог про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером запису 13898374 від 22.03.2016 року за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на квартиру суд вважає правомірним задовольнити позовні вимоги у цій частині виходячи з наступного. В силу положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку», рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем в суді. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 41 вказаного Порядку, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Отже, рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав. Що стосується позовної вимоги про зобов'язання ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» припинити дії, які порушують права позивача, а саме: припинити зловживати своїми правами шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та вжиття всіх дій, необхідних для реєстрації/перереєстрації права власності на квартиру №288, загальною площею 54 кв.м, розташовану за адресою: м Київ, вул. Микільсько-Слобідська, будинок 6/2 і примусового входження та виселення всупереч вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", ч 3 ст. 37, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.41, 47 Конституції України, ст. 109 ЖК України, то ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки є неконкретною та не підтверджується належними та допустимими доказами. Крім того, звернення стягнення на майно це право іпотекодержателя щодо задоволення усіх грошових зобов'язань іпотекодавця за кредитним договором, а заборона вчинення таких дій порушить права іпотекодержателя. Згідно ст. 3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Згідно Положення про Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської Державної адміністрації) від 26.04.2016 р., основними завданнями Департаменту є забезпечення реалізації державної політики у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ті їх обтяження, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб на території міста Києва, а також щодо надання відомостей з Державного земельного кадастру; здійснення в межах компетенції координації діяльності районних в місті Києві державних адміністрацій у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб на території міста Києва. А отже, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської Державної адміністрації) не є органом який здійснює реєстрацію нерухомого майна, у тому числі не проводив державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ«КЕЙ-КОЛЕКТ». Таким чином, суд не вбачає порушення Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської Державної адміністрації) прав позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави пропорційно до розміру задоволений вимог, а саме по 640,00 грн. з кожного.

Outcome: partial