Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

позивач АТ КБ "Приватбанк" 08 лютого 2021 р. звернулось до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 09 квітня 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір б/н , відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 18000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов`язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 28 грудня 2020 року складає 19531,15 гривень. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ "Приватбанк" на АТ КБ "Приватбанк". Ухвалою Дружківського міського суду від 15 лютого 2021 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду на 05 березня 2021 року (а.с. 86-87). 05 березня 2021 року підготовче провадження по цивільної справі було закрито та справу призначено до судового розгляду на 23 березня 2021 року (а.с.95-96). 17 вересня 2021 року до Дружківського міського суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , згідно якого відповідач заперечував проти позовних вимог та просив в їх задоволенні відмовити. Свої заперечення обґрунтував наступним. 09 квітня 2012 року він звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н. Вважає, що позивачем не дотримано вимог процесуального права та взагалі не наведено доводів виникнення боргових зобов`язань у нього перед АТ КБ «ПРИВА ТБАНК». Слід звернути увагу, що позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. На це звернув увагу Верховний Суд України у своїй постанові від 19.03.2014 №6-20цс14. З надісланих на його адресу додатків до позовної заяви взагалі неможливо зрозуміти, з якої саме дати виникла заборгованість. Як можливо припустити згідно з розрахунком заборгованості станом на 30 вересня 2019 року, вперше заборгованість за Договором у нього виникла ще 01 листопада 2015 року у розмірі 2 044,20 грн. та в подальшому тільки зростала. Той факт, що Позивач переніс на рахунки простроченої заборгованості суму грошових коштів в розмірі 18 175,99 грн. лише 01 вересня 2020 року свідчить про пропуск строків позовної давності Позивачем . На його адресу надіслано позовну заяву разом із додатками до неї. Із вказаних надісланих документів підписані лише сама позовна заява та розрахунок заборгованості. Інші документи, додані Позивачем до позовної заяви, взагалі не завірені бодай-якось. Вказане дає можливість стверджувати, що Позивачем грубо порушені вимоги процесуального права, зокрема, ст.ст. 174, 175, 177 ЦПК України. Враховуючи викладене, він переконаний, що вказані процесуальні документи, надіслані представником позивача є неналежними та такими, що не посвідчені відповідно до вимог діючого законодавства, а тому не можуть бути враховані судом при розгляді справи, а тому мають бути визнані судом недопустимими. В задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному ообсязі (а.с.128-134). 12 жовтня 2021 року до Дружківського міського суду надішла відповідь на відзив від позивача Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", згідно якої вказано, що вони просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.136-140). Представник позивача Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 02 червня 2021 року з`явився у судове засідання, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити у повному обсязі. В подальшому представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] 02 червня 2021 року у судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що він визнає позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту, але заперечує проти стягнення відсотків . В подальшому відповідач у судове засідання не з`являвся, надав відзив на позовну заяву 17 вересня 2021 року та заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.122). Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, приходить до наступного. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 09 квітня 2012 року між ним та АТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір б/н, згідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.21 ) Відповідно до довідки АТ КБ "Приватбанк" строк дії картки від 01 листопада 2013 року до листопада 2015 року; від 19 березня 2013 року до червня 2016 року; від 01 листопада 2013 року до червня 2017 року; від 08 серпня 2014 року до серпня 2017 року; від 01 грудня 2014 року до серпня 2017 року; від 19 вересня 2017 року до березня 2021 року (а.с. 19). Як вибачається із довідки позивача старт карткового рахунку відповідача відбувся 26 вересня 2007 року, була видана картка за номером [NUMBER] , термін дії даної картки сплинув у вересні 2011 року. Після цього була видана картка [NUMBER] від 18 квітня 2008 року, термін дії даної картки сплинув у вересні 2011 року. 04 жовтня 2011 року була видана картка за номером [NUMBER] - термін дії, якої сплинув у липня 2015 року. 01 листопада 2013 року була видана картка за номером [NUMBER] - термін її дії сплинув у листопаді 2015 року. 19 березня 2013 року була видана картка за номером [NUMBER] - термін її дії сплинув у квітні 2016 року. 01 листопада 2013 року була видана ще одна картка за номером [NUMBER] термін дії якої сплинув у червні 2017 року. Тобто відповідачу [PERSON] були видано дві різні картки 01 листопада 2013 року за різними номерами, термін дії яких сплинув у 2015 році. 08 серпня 2014 року відповідачу була видана картка за номером [NUMBER] - термін дії якої сплинув у серпені 2017 року. 01 грудня 2014 року була видана картка за номером [NUMBER] - тремін дії якої сплинув також у серпені 2017 року. 19 вересня 2017 року була видана картка за номером [NUMBER] - термін дії якої сплинув у березні 2021 року (а.с.19). Зміна кредитного ліміту по картці [NUMBER] від 18 квітня 2008 року була здійснена 01 листопада 2013 року до 13000 грн. 19 грудня 2013 року кредітний ліміт було змінено до 18000 грн. (а.с.20) . Відповідно до п.2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, підвищити або анулювати) кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач погодилась з умовами кредиту і підписала заяву, що разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею і банком Договір (а.с.39 зворотний бік). Згідно з п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с. 44 зворотний бік). ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом п. 2.1.1.5.6 Умов визначено, що у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник на вимогу банку має виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Судом встановлено, що відповідачем порушено строки платежів за зобов`язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом. Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг Банк видає Клієнту Карту, її вид визначений у пам`ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого Клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Картки, зазначена в Заяві. Відповідно до пункту 2.1.1.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг картка діє до останнього дня місяця, що вказаний на лицевій стороні карти включно. Відповідно до пункту 2.1.1.2.12 вказаних Умов та Правил за закінченням строку дії відповідна карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання Клієнту карти з новим строком дії). По зверненню Клієнта в Банк, відповідно діючим Тарифам. Перевипуск карти на новий строк здійснюється при дотриманні Клієнтом умов обслуговування Карти, передбачених Договором. Позивач надав суду докази, що строк дії кредитної картки [PERSON] продовжувався до березня 2021 року (а.с.19). За пунктом 2.1.1.7.6. Умов при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості (а.с.42). Як вибачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 09 квітня 2012 року, станом на 31 жовтня 2015 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 1954,20 гривні (а.с. 12). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 09 квітня 2012 року станом на 30 вересня 2019 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 18382, 31 грн., яка складається із наступного: -заборгованість за кредитом у сумі - 17760,77 гривень; -заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі - 621,54 гривні (а.с.17). Звертаючись до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості, Банк посилався на те, що позивач виконав умови кредитного договору, надав відповідачу кредитні кошти, а останній свої зобов`язання за кредитним договором не виконує і утворив зазначену заборгованість. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач [PERSON] заявив клопотання про застосування строку позовної давності при стягненні заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ч.2. ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені). Пунктом 2 розділу І умов та правил надання банківських послуг установлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Відповідно до пп.2.1.1.2.11 розділу ІІ документа строк дії картки вказано на лицевій стороні (місяць і рік), і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH). Суд встановив, що [PERSON] 19 вересня 2017 року позивачем була видана картка за номером [NUMBER] на підставі договору, укладеного 09 квітня 2012 року з кредітним лімітом 18000 грн. Термін дії, зазначенної картки встановлено до березня 2021 року, що підтверджується довідкою банка та випискою за договором б/н станом на 30 грудня 2020 року (а.с.19). Як вибачається із виписки за договором [PERSON] б/н станом на 30 грудня 2020 року, він з 21 вересня 2017 року користується карткою [NUMBER] з кредітним лімітом 18000 грн. З 21 вересня 2017 року здійснює різні пллатежі (а.с.57 зворотний бік). Остання операція за вказаною карткою була здійснена [PERSON] 31 січня 2020 року - поповнення мобільного за номером [NUMBER] на 114,13 грн. (номер мобільного телефону належить [PERSON] ) (а.с.55). Банк пред`явив позов до суду 08 лютого 2021 року, тобто не порушивши строку позовної давності. Як зазначено в правовій позиції , висловленої Верховним Судом України у постанові від 12 листопада 2014 року під час розгляду справи №6-167цс14 пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. В правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності ( ст.. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Враховуючи, що строк дії картки [PERSON] № [NUMBER] на підставі договору, укладеного 09 квітня 2012 року з кредітним лімітом 18000 грн. - до березня 2020 року, а в суд позивач звернувся 08 лютого 2021 року, він не пропустив строк позовної давності для захисту порушеного права. Тому суд має стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в межах строку позовної давності, яка дорівнює три роки. Враховуючи, що звернення банку у суд мало місце 08 лютого 2021 року, для розрахунку розміру заборгованості за відсотками необхідно прийняти відомості про наявність заборгованості за кредитним договором з 08 лютого 2018 року. Станом на 31 січня 2020 року, після здійснення [PERSON] останього платіжу, заборгованість на його карті складає 17823, 67 грн., відсотки складають 661, 65 грн. Станом на 28 грудня 2020 року заборгованість за тілом кредиту [PERSON] складає 18175,99 грн. Вказаний факт підтверджений розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором, який міститься на аркуші справи 18 зворотний бік. Вказаний розрахунок [PERSON] не спростований. Як видно з цього ж розрахунку станом на 21 вересня 2017 року банк застосовував до кредитних відносин з [PERSON] проценту ставку у розмірі 42 % річних. Суд вважає, що застосування у спірних правовідносинах процентної ставки у розмірі 42% щодо [PERSON] є правомірним, виходячи з наступного. Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що є частиною договору, розмір винагороди за послуги банку, є невідємною частиною договору. Перелік може змінюватися та доповнюватися, про що клієнт повідомляється у відповідності з цими Умовами (п.1.1.1.91). Винагорода банку - сума зобовязань держателя платіжної картки з оплати установлених банком тарифів, в тому числі процентів за користування кредитом (п.1.1.1.17). Клієнт банку зобовязаний отримувати виписки про стан карткового рахунку та про операції, що проводяться по картрахунку (п.1.1.2.3). Згідно з п.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг у разі незгоди зі зміною Правил та/або умов, які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, що виникла перед банком, в тому числі заборгованість, що утворилась протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю. Згідно з п.1.1.7.12 договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього часу ні одна із сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий же строк. Картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки, включно (п.2.1.1.2.11). По закінченню строку дії відповідна картка продовжується на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії) за зверненням клієнта до банку (п.2.1.1.2.12). Відповідно до п.2.1.1.12.12 процентна ставка по кредиту за місяць, наступним за звітним, вказується банком у щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. Згідно з п.1.1.3.1.9 банк зобовязаний не менше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати держателю картки виписки про стан картрахунків та про поведених за минулий місяць операціях по картрахунках. При підключені держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Судом встановлено, що відповідно до наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» №906 СП 2014-6915682 від 18 серпня 2014 року з 1 вересня 2014 року актуалізовані тарифи, зокрема по карті «Універсальна»: трати клієнтів з 01.09.2014 року - 2.9%, трати клієнтів до1 вересня 2014 року - 2.5%. По всім тратам, які здійснені до 1 вересня 2014 року проценти будуть нараховуватися по старій ставці до повного погашення заборгованості по цим тратам. З 1 жовтня 2014 року запроваджується ставку у 3.2% замість 2.5%., з 01 квітня 2015 року затверджується ставка 3,5% замість 3,2%. З виписки по рахунку [PERSON] видно, що він з 21 вересня 2017 року користується карткою АТ КБ "Приватбанка", погодившися на відсотки 42% річних. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 28 грудня 2020 року,, заборгованість за відсотками складає 1355, 16 ггрн., даний розрахунок [PERSON] не спростовний. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість станом на 28 грудня 2020 року за простроченим тілом кредиту - 18175,99 грн., відсотки у розмірі 1355,16 грн. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру юридичними особами справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше мінімальної заробітної плати. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року становить 2270 грн. 00 коп. Тобто, за подання позовної заяви підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2270,00 грн. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі - 2270,00 гривні, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved