Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

19.06.2019р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.11.2010р. відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №419, вказуючи, що причиною розірвання шлюбу є втрата почуття любові та поваги один до одного, в зв`язку з чим вони припинили шлюбні відносини. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Вважає, що їхня сім`я розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб, оскільки його збереження суперечить їхнім інтересам, а також просить стягнути з відповідача на її користь понесені витрати по сплаті судового збору. Позивач на підготовче засідання не з`явилась, надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити його, розглянувши справу в її відсутність. Відповідач на підготовче засідання не з`явився, надав заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, 06.11.2010р. відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 419. Позивач після реєстрації шлюбу прізвище " [PERSON] " на прізвище чоловіка не змінювала (а.с.3). Від шлюбу у сторін народилися син [PERSON] , [INFO] (а.с.5), та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2 статті 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливо та наявні правові підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, є підстави для розірвання шлюбу сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 3ст. 7 ЗУ "Про судовий збір"у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 384,20 грн., з державного бюджету - повернути позивачу судовий збір в сумі 384,20 грн.

Outcome: approved