Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: шлюб між нею, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , зареєстрований Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області, про що складено відповідний актовий запис за № 86 - розірвати; після розірвання шлюбу залишити її прізвище " [PERSON] "; малолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 01 червня 2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час перебування в шлюбі мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Вона та відповідач прожили у спільному шлюбі майже 4 роки та намагались будувати сімейні відносини. Нажаль, все вищевказане більше стосується перших років спільного життя, але в продовж останнього року вони не можуть, як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, часто сперечаються. Постійні сварки та скандали неодноразово переростали в спричинення її відповідачем умисних тілесних ушкоджень та відбувались в присутності їхнього сина, це може суттєво вплинути на його психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сім`ї.? З підстав наведених вище, збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо задоволення позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області в судове засідання не прибув. Cуд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6) свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] , 01 червня 206 року був укладений шлюб зареєстрований Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області, актовий запис № 86. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". У сторін [INFO] народився син, [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] а.с.8). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved