Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNN0G100000079 від 23 липня 2007 року, в розмірі 75116,90 доларів США, що за курсом 11,78 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07 липня 2014 року складає 884877,05 гривень, звернути стягнення на будинок, загальною площею 43,20 кв.м., житловою площею 26,80 кв.м., який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № DNN0G100000079 від 23 липня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити Відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, м. Новомосковськ, [ADDRESS]. Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що відповідно до укладеного договору № DNN0G100000079 від 23 липня 2007 року [PERSON] (надалі - відповідач) отримав кредит у розмірі 21600,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 липня 2027 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № DNN0G100000079 від 23 липня 2007 року сторони уклали договір іпотеки б/н від 23 липня 2007 року, згідно умов якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 43,20, житловою площею 26,80 кв.м, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковськ, [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 липня 2007 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 136 350 гривень 00 копійок. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 07 липня 2014 року має заборгованість в розмірі 75116,90 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України(за 1 долар НБУ - 11,78 гривень) складає 884 877,05 гривень, з яких: 21951,01 доларів США - заборгованість за кредитом; 16767,91 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3024,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 29776,77 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 21,22 доларів США - штраф (фіксована частина), 3575,98 доларів США - штраф (процентна складова). Посилаючись на Закон України «Про іпотеку», позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 75116,90 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України(за 1 долар НБУ - 11,78 гривень) складає 884 877,05 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок загальною площею 43,20, житловою площею 26,80 кв.м, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковськ, [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання повідомлені належним чином, а тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є в справі. В зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № DNN0G100000079 від 23 липня 2007 року [PERSON] (надалі - відповідач) отримав кредит у розмірі 21600,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21 липня 2027 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен сплачувати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 07 липня 2014 року має заборгованість в розмірі 75116,90 доларів США, , що у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України(за 1 долар НБУ - 11,78 гривень) складає 884 877,05 гривень, з яких: 21951,01 доларів США - заборгованість за кредитом; 16767,91 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3024,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 29776,77 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 21,22 доларів США - штраф (фіксована частина), 3575,98 доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № DNN0G100000079 від 23 липня 2007 року сторони уклали договір іпотеки б/н від 23 липня 2007 року, згідно умов якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 43,20, житловою площею 26,80 кв.м, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковськ, [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 136 350 гривень 00 копійок. Дане майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 липня 2007 року. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» зі своєї сторони виконало умови взятого на себе зобов'язання і надало [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі. У відповідності до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, що також передбачено умовами підписаного іпотечного договору від 23 липня 2007 року. У відповідності до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до нової редакції статуту Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк». В порушення умов договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту та процентів за його користування, внаслідок чого за ним станом на 07 липня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 75116,90 доларів США, , що у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України(за 1 долар НБУ - 11,78 гривень) складає 884 877,05 гривень, з яких: 21951,01 доларів США - заборгованість за кредитом; 16767,91 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3024,00 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 29776,77 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 21,22 доларів США - штраф (фіксована частина), 3575,98 доларів США - штраф (процентна складова). У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення за № 30.1.0.0/2-328 від 31 травня 2014 року про наявність заборгованості по кредитному договору, однак відповідач не відреагував на вимогу банку. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.33, ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмету іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до приписів ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Так, відповідачу банком направлялось повідомлення про невиконання ним умов договору кредиту, необхідності усунення таких порушень, намір банку звернути стягнення на предмет іпотеки у разі не усунення порушень, та пропонування добровільно виселитись з житлового приміщення, що є предметом іпотеки. Разом з цим, відповідач на пред'явлені вимоги, ані після отримання повідомлення, а ні після відкриття провадження по даній цивільній справі, не відреагував, порушення договору не усунув. На підставі викладеного, а також враховуючи розмір заборгованості, обставину, що борг відповідача за основним зобов'язанням є значним, наявна стабільна тенденція до збільшення суми заборгованості, яка не погашена тривалий час, а також невиконання відповідачем своїх зобов'язань по погашенню кредиту, суд доходить висновку, що позивач обґрунтовано порушив питання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктами 24-27 договору іпотеки від 23 липня 2007 року передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до п.24 вказаного договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться у цьому договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, то дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. З укладеного між банком та позичальником (відповідачем по справі) договору іпотеки вбачається, що умовами договору іпотеки передбачено спосіб реалізації предмета іпотеки за умовами та ціною, визначених Іпотекодержавтелем (п. 29 договору). Відповідно до ч.3 ст. 109 ЖК України, яка підлягала застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової згоди іпотеко держателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований у спірному будинку. Доказів реєстрації або мешкання будь-яких інших осіб за вказаною адресою суду не надано, як не надано доказів відмови від добровільного виселення. Тому суд вважає, що позов в частині виселення будь-яких інших осіб із спірного будинку задоволенню не підлягає через неконкретизованість позовних вимог та недоведеності предмету спору, що не позбавляє права позивача звернутись до суду окремо з такою вимогою к конкретним особам при наявності спірних правовідносин між ними. Щодо вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, то суд вважає їх обґрунтованими в частині звернення стягнення на будинок, із обов'язковим визначенням початкової ціни в розмірі 50% від загальної вартості від предмету іпотеки, визначеної п. 13 договору іпотеки - 68175,00 гривень. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачем при зверненні до суду сплачено судові витрати в розмірі 3654,00 гривень, 243,60 гривень та 121,80 гривень, його позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині задоволення майнових вимог, а тому із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені сплачені судові витрати в сумі судового збору в розмірі 3654,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial