Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив звільнити з-під арешту квартиру , яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя буд. 161 А, кв. 76, яка належить Публічному акціонерному товариству «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» , накладеного : 29.03.2012 державним виконавцем Косіновим І.В. Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31860896 від 29.03.2012 ; 11.02.2013 головним державним виконавцем Косіновим І.В. Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 36459187 від 11.02.2013. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накладені арешти на нерухоме майно, порушують його права як іпотекодержателя , перешкоджають йому реалізувати право на звернення стягнення на майно належне відповідачу [PERSON] . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2018 року провадження по справі відкрито. 24 вересня до суду надійшла заява [PERSON] про визнання позову. 26 вересня 2018 року третя особа надав пояснення в яких просив в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що оскільки виконавчий документ був повернутий стягувачу, однак до теперішнього часу не було сплачено виконавчий збір боржником , підстави для задоволення позову відсутні. У вступному слові представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач в наданій суду заяві надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у поясненнях. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, приходить до наступних висновків. 06 червня 2008 року між юридичною особою Закритим акціонерним товариством "Перший Український [PERSON] банк", правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПУМБ" та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № 6497266 . У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором [PERSON] було передано в іпотеку квартиру [ADDRESS], яка була придбана за кредитні кошти, про що укладений договір іпотеки № 6497824 від 06.06.2008, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 06.06.2008 та зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за № 2052 (надалі - Договір іпотеки). 29.03.2012 державним виконавецем, [PERSON], Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 31860896 від 29.03.2012, у зв'язку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 26926619 від 29.03.2012 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить [PERSON]. \~ \~ \~ \~11.02.2013 головним державним виконавецем, [PERSON], Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 36459187, виданий 11.02.2013, у зв'язку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис № 232144 (спеціальний розділ) від 27.02.2013 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить [PERSON]. Зазначені арешти на майно, що перебувають в іпотеці Банку, було накладено державним виконавцем в межах виконавчих проваджень ВП 31860896 , ВП 36459187 на примусове виконання виконавчого напису від 29.02.2012 року № 292 приватного нотаріуса Запорізького МНО [PERSON] про звернення стягнення на квартиру № 76 у будинку 161 а по вул. Гоголя в м. Запоріжжя , яка належить [PERSON] , та передана в іпотеку ПАТ «ПУМБ». На теперішній час виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», однак боржником не сплачено виконавчий збір на підставі постанови державного виконавця від 26.06.2017 року. Іпотека, за визначенням, наведеним у\~статті 1 Закону України "Про іпотеку", - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частинами шостою та сьомою\~статті 3 названого Закону: - у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки;\~\~ - пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів\~Закону України "Про іпотеку"\~випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв'язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання на момент пред'явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов'язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя\~\~і не пов'язується з його\~\~існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно з ч. 5 ст.\~60\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Згідно зі ст.ст. 167, 170\~ЦК України Держава діє у цивільних відносинах на рівні з іншими учасниками цих відносин, може створювати юридичні особи публічного права, набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом та діє у цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про державну\~виконавчу службу» виконання рішень судів покладено на державну виконавчу службу. Здійснює виконання судових рішень, виконання яких покладено на державну виконавчу службу, державний виконавець (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»). Такий висновок узгоджуються з позицією Верховного Суду України висловленою у постановах № 6-28цс15 від 18 листопада 2015 року,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 6-54цс16 від 27 квітня 2016 року, № 6-103цс16 від 27 квітня 2016 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що державна реєстрація права на іпотеку ПАТ «ПУМБ» була здійснена до винесення постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору 26.06.2017 року , ПАТ «ПУМБ» має пріоритет на задоволення своїх забезпечених іпотекою вимог .

Outcome: approved