Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь майнову шкоду в сумі 48 778,33 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. та судові витрати. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що 11.10.2016 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача [PERSON], йому заподіяна матеріальна шкода, так як його автомобіль [NUMBER] тримав механічні пошкодження. Даними діями відповідача також спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює у розмірі 5000 грн., перенісши душевні страждання, спричинені хвилюванням за здоровя своєї малолітньої доньки, дружини, матері та пошкодження майна. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 49 324, 3 грн заподіяної матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що 11 жовтня 2016 року з вини відповідача сталося ДТП, внаслідок якої його автомобіль Renault Symbol отримав механічні ушкодження. Відповідно до висновку експерта вартість відновлювального ремонту склала 97 778, 33 грн. Оскільки страхова компанія відшкодувала заподіяну [PERSON] шкоду лише в межах встановленого ліміту страхової відповідальності, просив стягнути з [PERSON] як з заподіювача шкоди, різницю між заподіяною шкодою та отриманим страховим відшкодуванням. Відповідач та його представник позов визнали частково на суму 7 013 грн., з яких 6796,99 грн. матеріальна шкода, заподіяна внаслідок ДТП і становить різницю між виплаченою ПрАТ "УСК "Княжа Вієна [PERSON] Груп"сумою страхового відшкодування в розмірі 48697,52 грн та сумою матеріальної шкоди, яка визначена експертним висновком судової автотехнічної експертизи в розмірі 55 467,51 грн. Висновки цієї експертизи відповідачем визнаються в повному обсязі. Також відповідач погоджується сплатити 243,1 грн. комісії, яка стягнута з позивача за зарахування на рахунок в КБ "ПриватБанк" суми страхового відшкодування. В іншій частині позов [PERSON], на думку відповідача та його представника, задоволенню не підлягає з огляду на те, що позивачем не надано доказів понесених ним фактичних витрат на ремонт автомобіля. Також не доведено експертним висновком розмір заподіяної моральної шкоди. Представник третьої особи ПрАТ "УСК "Княжа Вієна [PERSON]", яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, пояснив, що позивач звернувся до них з заявою про виплату страхового відшкодування шкоди, яка була заподіяна [PERSON] в результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача, оскільки цивільна відповідальність була застрахована в ПрАТ "УСК "Княжа Вієна [PERSON]". Розглянувши подані документи, виходячи з висновку судової автотехнічної експертизи, яка була проведена в рамках порушеного за даним фактом кримінального провадження, було виплачено страхове відшкодування в розмірі 48 697,52грн., яке складалося з вартості необхідних матеріалів та робіт, вартості деталей з врахуванням їх зносу за мінусом франшизи в сумі 1000 грн та ПДВ на запчастини, оскільки заявником не надано підтверджуючих документів про його сплату. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали кримінального провадження №12016200220000292 по факту ДТП прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. З дослідженої в судовому засіданні постанови від 29.12.2016 про закриття кримінального провадження № 12016200220000292, що внесене в ЄРДР 11 жовтня 2016 року за фактом ДТП встановлено, що близько 17 год. 20 хв. 11.10.2016 року водій [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем [NUMBER], рухався автодорогою «Київ-Суми-Юнаківка» в напрямку с. Вільшана Недригайлівського району. Проїжджаючи с. Віхове, [PERSON] не обрав безпечної швидкості свого руху, не врахував дорожню обстановку та в районі 266 км допустив попутне зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП пасажир автомобіля Renault Symbol [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження, а автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] механічні ушкодження. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №978 від 07.11.2016 року, керуючи автомобілем «ВАЗ-21093» н.з. ВМ3747 АІ [PERSON]О порушив вимоги п.п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України. Допущені [PERSON] порушення ПДР України знаходяться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП і наслідками, що настали. Постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 26.01.2017 року на [PERSON] було накладено стягнення за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №976 від 07.11.2016 року наданого Сумським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. Бокаріуса визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], [PERSON] внаслідок ДТП на дату скоєння ДТП - 55 467, 51 грн. З цього ж висновку вбачається, що вартість матеріального збитку визначена як сума вартості відновлювального ремонту в розмірі 97 778, 33 грн, який складається з суми вартості ремонтно-відновлювальних робіт 11 244,30 грн, вартості необхідних для ремонту матеріалів 9 605,03 грн та вартості необхідних при ремонті деталей 76 929, 3 грн з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля (колісного транспортного засобу). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ "УСК "Княжа Вієна [PERSON]", що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6403513 з терміном дії до 20 грудня 2016 року (а.с. 76). За цим договором страхування ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн., розмір франшизи 1000 грн. Вказаний випадок ПрАТ "УСК "Княжа Вієна [PERSON]" визнано страховим, що підтверджується копією страхового акта №160000086303 від 16.02.2017(а.с. 125), сума страхового відшкодування за цим актом склала 48 697,52 грн. З розрахунку суми страхового відшкодування до вищевказаного акту (а.с.126), вбачається, що розрахунок проведений на підставі висновку експерта №976 від 07.11.2016 СВ ХНДІСЕ ім. Засл. проф. Бокаріуса, виходячи вартості відновлювального ремонту 97 778, 33 грн з врахуванням зносу деталей 55%. Страхове відшкодування зменшене на суму франшизи- 1000 грн та ПДВ на запчастини 5 769, 70 грн. 23 лютого 2017 року сума страхового відшкодування 48697,52 грн платіжним дорученням №ЗР011806 була перерахована [PERSON] на його рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.128). 23 лютого 2017 року на рахунок позивача в ПАТ КБ "Приватбанк" зараховано 48 454,03 грн. страхового відшкодування, що підтверджується випискою (а.с.62). Вказані обставини визнаються сторонами, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 29 вказаного Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовується витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За положеннями статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. При вирішенні питання про те, чи були збитки реальними, необхідно виходити з положень п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, де зазначено, що такими збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.( Постанова Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року N 14"Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті"). Пунктом 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З аналізу наведених вище положень цивільного законодавство слід прийти до висновку, що під збитками слід розуміти не лише витрати, які особа понесла зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, але і витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні битки). Тому відсутність у позивача доказів на підтвердження проведеного ним ремонту автомобіля та його вартості, не є підставою у відмові в задоволенні позову, як про це зазначає відповідач. Оскільки позивач [PERSON] одержав від страховика страхове відшкодування в сумі 48 454,03 грн., але його недостатньо для повного відшкодування шкоди завданої [PERSON] внаслідок ДТП, деліктне зобовязання, що виникло внаслідок ДТП, зберігається до повного виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно із статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Така позиція суду щодо повного відшкодування заподіяної шкоди відповідає правовим висновкам, висловлених у постановах Верховного Суду України у справах № 6-2808цс15, 6-691цс15, 6-49 цс 14. Таким чином, розмір відшкодування, яке слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], суд визначає як різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля 97 778, 33 грн., яка визначена висновком судової авто-товарознавчої експертизи СВ ХНДІСЕ ім. Засл. проф. Бокаріуса № 976 від 07.11.2016, яку відповідач не оспорює та сумою страхового відшкодування 48 454,03 грн, отриманою позивачем. Тому з [PERSON] слід стягнути 49342,3 грн. Завдана позивачу моральна шкода підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірної поведінки відповідача та у звязку із пошкодженням його майна. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зокрема, суд враховує те, що на час скоєння відповідачем [PERSON] ДТП, разом з позивачем в автомобілі знаходились його дружина та малолітня дитина. Дружина позивача отримала тілесні ушкодження, автомобіль отримав механічні ушкодження. Неправомірна поведінка відповідача, яка поставила під загрозу життя та здоров'я позивача та членів його сімї, обгрунтовано викликала у позивача душевні переживання. Пошкодження автомобіля призвело до вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, оскільки він на тривалий час втратив можливість вільно пересуватися. Відповідач від часу заподіяння шкоди 11.10.2016 до завершення розгляду справи у суді перед позивачем не вибачився, заподіяну майнову та моральну шкоду навіть частково не відшкодував. За таких обставин суд вважає з відповідача слід стягнути 3000 грн., що є достатньою і справедливою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає задоволенню заявлена позивачем позовна вимога про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, а саме суму сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial