Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності, посилаючись на те, що 22 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] незаконно прийнято рішення № 27352050\~\~від 22.12.2015 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру № 18, у будинку № 14, у корпусі "Г", по проспекту Маршала Жукова, у м. Одесі, за ТОВ «Кей-Колект». Зазначена квартира належала на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач зазначає, що про це рішення довідався лише 21.12.2017 року з Державного реєстру прав власності. Відповідач приватний нотаріус КМНО [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити у задоволені позовної заяви. Представник ТОВ «Кей-Колект» надала заяву про слухання справи за її відсутності, просила у задоволенні позову відмовити. Представник третіх осіб: [PERSON], [PERSON] надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовну заяву просила задовольнити. Третя особа [PERSON] надав заяву про слухання справи за його відсутності, просив позовну заяву задовольнити. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири № 18, по проспекту Маршала Жукова (проспект Небесної сотні), буд. 14, корпус "Г", у м. Одесі, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 квітня 2004 року, зареєстрованого у реєстрі 25 березня 2008 року за №11360678. 21 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11347877000, відповідно до п.1.1. якого банк на умовах договору надав [PERSON] кредит у сумі 52 700 доларів США, на строк з 21.05.2008 по 21.05.2015 року, з виплатою 27 % річних, а [PERSON] зобовязався залежним чином використати кредит та повернути його банку зі сплатою відсотків за користування у обумовлений в договорі строк.? У забезпечення вимог [PERSON] за вказаним кредитним договором, 21 травня 2008 року між [PERSON]І, [PERSON] та [PERSON] а також Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено іпотечний договір. При цьому, 13 лютого 2012 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу № 2, відповідно до умов якого відповідач ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ» набув права та обовязки Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» щодо позичальника. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 травня 2014 року, яке набрало законної сили 21 жовтня 2014 року, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було задоволено, стягнуто заборгованість, звернуто стягнення на предмет іпотеки та встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження шляхом проведення прилюдних торгів. 22 грудня 2015 року державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєструвала за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» право власності на квартиру № 18, по проспекту Маршала Жукова (проспект Небесної сотні), буд. 14, корпус "Г", у м. Одесі, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27352050 від 22 грудня 2015 року. Позивач посилається, що про існування цього рішення йому стало відомо випадково - під час перевірки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 грудня 2017 року, про що свідчить інформаційна довідка, яка додається до позову. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1\~ст. 317 ЦК України). Ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі, права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 33 Закону України "Про іпотеку"\~, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч. 3\~ст. 36 Закону України "Про іпотеку"\~, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому\~ст. 37 Закону України "Про іпотеку". Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване\~ст. 39 цього Закону, якою передбачено, що, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду\~ЦК України\~передбачає лише у ст.\~335\~та\~376 ЦК України. У всіх інших випадках, право власності набувається з інших, не заборонених законом підстав, зокрема, із правочинів (ч. 1\~ст. 328 ЦК України). За ст. 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, у позивача наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. При вирішенні даної категорії справ, судам слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені умовами договору іпотеки. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 року № 6-1851 цс 15. Згідно з п.6, п.9 "Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, редакція яких діяла на час проведення державної реєстрації, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим "Порядком". Разом із заявою, заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. Положенням п.57 зазначеного "Порядку" передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Як вказує\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку», позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, відповідно до розділу 4 договору іпотеки, звернення стягнення і реалізація предмета іпотеки здійснюється шляхом позасудового врегулювання або в примусовому порядку. Іпотекодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, позасудове врегулювання здійснюється шляхом укладення між іпотекодержателем та іпотекодавцем договору про задоволення вимог іпотекодержателя, якими передбачається: передача предмета іпотеки у власність іпотекодержателя, продаж від імені іпотекодержателя предмету іпотеки будь-якій особі- покупцеві у порядку, визначеному чинним законодавством України. Примусове стягнення і реалізація предмету іпотеки відбувається шляхом отримання іпотекодержателем виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або іншим можливим як зараз, так і в майбутньому, передбаченим законом шляхом, за вибором іпотекодержателя. Жодного окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя між іпотекодавцями та ТОВ «Кей-Колект» не укладалося, а іпотечний договір не містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, у цьому випадку підставою для передачі права власності в позасудовому порядку може бути лише окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який повинен бути укладений між сторонами та посвідчений нотаріально. Враховуючи, що ТОВ «Кей-Колект» при зверненні до нотаріуса із заявою про реєстрацію права власності не було надано окремо укладеного та нотаріально посвідченого договору про задоволення вимог іпотекодержателя між іпотекодавцями та ТОВ «Кей-Колект», нотаріус не мав права приймати рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» . Це рішення є незаконним, таким, що суперечить умовам договору іпотеки, не відповідає актам цивільного законодавства, зокрема, ст. 36,37 Закону України "Про іпотеку", вимогам ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", а також порушує право власності позивача на предмет іпотеки.

Outcome: approved