Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності до судового розгляду справи від нього не надійшло. ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 березня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 11500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, яким, крім іншого, передбачений порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за обслуговування кредитом та інших витрат. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, видавши відповідачу кредит в сумі 11500,00 грн., а відповідач порушив умови кредитного договору, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору Банку не надавав, фактично відмовившись від виконання своїх зобов'язань. В зв'язку з чим станом на 31 грудня 2013 року утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 20302,84 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 6630,58 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 15719,44 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 4789,56, штрафу ( фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу ( процентна складова) в сумі 763,69 грн., з вирахуванням суми у розмірі 8279,73 грн., стягнення якої задоволено судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 квітня 2008 року, яку відповідач в добровільному порядку відшкодувати відмовляється Просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в повному обсязі в сумі 20302,84 грн., та сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача Представник позивача Малюк О.П., яка діє за довіреністю, в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала суду заяву, у якій зазначила, що підтримує позов Банку по суті та за обставинами справи у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача в судове засідання, їй роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, згідно якої особа, що бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.ст.74,76 ЦПК України - рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, яка була повідомлена належним чином, і яка про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала, суд відповідно до ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: - копія судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 квітня 2008 року /а.с.4/, яким підтверджується факт стягнення з відповідача 8279,93 гривень. - розрахунок заборгованості за кредитним договором від 23 березня 2007 року (а.с.5-9), яким підтверджується сума заборгованості за кредитним договором станом на 31 грудня 2013 року в розмірі 20302,84 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 6630,58 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 15719,44 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 4789,56, штрафу ( фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу ( процентна складова) в сумі 763,69 грн., з вирахуванням суми у розмірі 8279,73 грн., стягнення якої задоволено судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 квітня 2008 року. - заяви позичальника, умови і правила надання банківських послуг (а.с.10-14), якими підтверджується факт укладення між сторонами договору про надання кредиту, умови, строки погашення кредиту, відповідальність за порушення зобов'язань; - копія паспорту відповідача (а.с.15), якою підтверджується його особа громадянина України; - довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (а.с.16), якою підтверджується факт реєстрації позивача, як суб'єкта ЄДРПОУ; - банківська ліцензія № 22 від 05 жовтня 2011 року (а.с.18), якою підтверджується право позивача здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", унесеному до державного реєстру банків 19 березня 1992 року за № 92; - Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.18), яким підтверджується реєстрації зміни найменування позивача, як юридичної особи; - витяг із Статуту ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.19), яким підтверджується порядок створення та зміна найменування Банку з ЗАТ КБ "Приватбанк" на ПАТ КБ "Приватбанк" та його правонаступництво всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ "Приватбанк". Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 23 березня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 11500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір про надання кредиту, що підтверджується його підписом в заяві, та Умовах та Правилах надання банківських послуг ( а.с.10-14). Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківським послуг, зазначено, що відповідач надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і відповідач дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. У разі невиконання зобов'язань за договором відповідач взяла на себе зобов'язання на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (п.6.6. Договору), а при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, зобов'язалася сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову ( п. 8.6). Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір між сторонами діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Банк свої зобов'язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, надавши відповідачу картку з кредитними коштами в сумі 11500,00 грн., що підтверджується заявою на видачу картки (а.с.10), але відповідач порушив умови Кредитного договору, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами відповідно до умов договору банку не надавав. Тому станом на 31 грудня 2013 року утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 20302,84 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 6630,58 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 15719,44 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 4789,56, штрафу ( фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу ( процентна складова) в сумі 763,69 грн., з вирахуванням суми у розмірі 8279,73 грн., стягнення якої задоволено судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 квітня 2008 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.5-9). Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1058 цього кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, суму кредиту, відсотки, комісію та інші витрати відповідно до умов договору не сплачує, тобто фактично відмовилася від виконання своїх зобов'язань, що суперечить чинному цивільному законодавству. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд доходить до висновку, що з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" належить в повному обсязі стягнути суму заборгованості за кредитним договором в сумі 20302,84 грн. Належить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн., так як відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження сплати судового збору позивач надав платіжне доручення. (а.с.1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 533, 543, 554, ч.2 ст.1050, 1054, ЦК України,

Outcome: approved