Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.11.2019 року передано на розгляд до Рівненського міського суду за підсудністю цивільну справу № 760/15275/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Рівненського міського суду від 17 березня 2020 року вищевказану справу прийнято до розгляду. Позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 690006657 від 06.02.2008 року в розмірі 218450,82 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал".Крім того, просить стягнути з [PERSON] на їх користь, сплачений судовий збір в сумі 3276,76 грн. Позов мотивує тим, що 06.02.2008 року між Публічним Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 690006657, про відкриття та порядок ведення рахунку покриття міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлюваною кредитною лінією фізичної особи - резидента. У тимчасове користування на умовах Кредитного Договору (п.п. 2.1) Товариство надало Відповідачу кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 56055 грн. (п`ятдесят шість тисяч п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.), а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 06.02.2009 року, процентна ставка становить 28 % річних. Товариство свої зобов`язання за Кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. Відповідач не виконав свої зобов`язання та станом на 22 травня 2019 року утворилася заборгованість відповідача перед позивачем, яка становить 218450,82 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 76298,35 грн. (сімдесят шість тисяч двісті дев`яносто вісім гривень 35 коп.); заборгованість за відсотками - 142152,47 грн. (сто сорок дві тисячі сто п`ятдесят дві гривні 47 коп.); заборгованість за пенею - 0 грн. (нуль гривень 00 коп.); заборгованість за комісією - 0 грн. (нуль гривень 00 коп.). 18.12.2012 року Публічне Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" уклали Договір про відступлення права вимоги №2012-1-2/1, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», включно і до [PERSON] . В свою чергу 27.12.2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" та Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" уклали Договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01, згідного якого Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", включно і до [PERSON] . Так як виниклу заборгованість погасити в добровільному порядку відповідач відмовляється, тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити. Представник ТзОВ «КУА «Прімоколект Капітал» надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просили позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві. Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові документи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 06 лютого 2008 року між Публічним Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 690006657, про відкриття та порядок ведення рахунку покриття міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлюваною кредитною лінією фізичної особи - резидента (надалі - Кредитний договір) (а.с. 7-16). У тимчасове користування на умовах Кредитного Договору (п.п. 2.1) Товариство надало відповідачу кредит у вигляді грошових коштів у розмірі 56055 грн. (п`ятдесят шість тисяч п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.), а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 06.02.2009 року, процентна ставка становить 28 % річних. Товариство свої зобов`язання за Кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору. 18.12.2012 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги №2012-1-2/1 (а.с. 21-30), відповідно до умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Альфа-Банк», включно і до [PERSON] (відповідача по даній справі) за Кредитним договором, що підтверджується Витягом з акту приймання-передачі реєстру Боржників від 18.12.2012 р. (а.с.31). 27.12.2012 року ТОВ ФК «Кредит-Капітал» та Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (позивач по справі) уклали Договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 (а.с.32-44), відповідно до умов якого ТОВ Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ ФК «Кредит-Капітал», включно і до включно і до [PERSON] (відповідача по даній справі) за Кредитним договором, що підтверджується Витягом з акту приймання-передачі реєстру Боржників від 27.12.2012 р. (а.с.45). Згідно ч.1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно приписів ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зважаючи на те, що вищевказані договір про відступлення права вимоги №2012-1-2/1 від 18.12.2012р., укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та договір купівлі-продажу (відступлення права) №27/12/2012-01 від 27.12.2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та позивачемніким не оспорені в судовому порядку, суд вважає доводи представника відповідача, що вказаними договорами не підтверджено передачу позивачу право вимоги про сплату заборгованості за кредитом та процентами з відповідача безпідставними та не доведеними. Відповідач [PERSON] порушила умови укладеного кредитного договору, не виконала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором №690006657 від 06 лютого 2008 року, яка станом на 22 травня 2019 року становить - 218450,82 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 76298,35 грн.; заборгованість по відсоткам - 142152,47 грн. На адресу відповідача позивачем надсилалась претензія про невиконання умов договору №690006657 в сумі 218450,82 грн. та рекомендовано у строк до 29.01.2013 р. на надані реквізити погасити дану заборгованість (а.с.46,47). Крім того, позивачем також і 18.04.2019 р. на адресу відповідача зазначену у Кредитному договорі надсилалась вимога про погашення кредитної заборгованості в загальній сумі 218450,82 грн., яка включає розмір заборгованості за тілом кредиту 76298,35 грн. та розмір заборгованості за відсотками в сумі 142152,47 грн. на зазначений у вимозі рахунок позивача у строк в 10 (десять днів) з моменту отримання даної вимоги та роз`яснено можливість примусового стягнення заборгованості (а.с.48,49). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку товариству не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Суд відхиляє доводи представника відповідача, що позивач не надав суду доказів на підтвердження отриманих коштів кредиту, оскільки з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, а саме договору № 690006657 від 06.02.2008 року, анкети-заяви на отримання кредита відповідач, [PERSON] отримала кредит у вигляді грошових коштіву розмірі 56055,00 грн, про що свідчить підпис [PERSON] . Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума непогашеного тіла кредиту в розмірі 56055,00 грн. Щодо стягнення заборгованості за відсотками, то суд виходив з такого. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з Договором, що і визнається позивачем у позовній заяві, процентна ставка за користування кредитними коштами становить 28% річних, а строк кредитування становив 1 рік з дати укладення Договору та закінчується 06.02.2009 року. Відповідно до п.п.3.3.2 п.3.2 Договору, Банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни кон`юнктури ринку, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів тощо. Сторони домовились, що такі обставини вважаються подіями, що не залежать від волі сторін Договору та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Банку. Зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилом, відповідно до якого процентна ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів банку. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв`язку із цим змін до Додатку №1 до цього Договору Банк повідомляє клієнта за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу клієнта, зазначену в розділі 9. Однак, протягом строку кредитування будь-яких повідомлень відповідачу щодо зміни процентної ставки від ПуАТ «Альфа Банк» не надходило, зміни до Додатку №1 до Договору не вносились. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за процентами у розмірі 142 152,47 грн., однак суд вважає, що такий розмір є неспівмірним із сумою кредиту за Договором та зазначеній процентній ставці. Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, ПАТ «Альфа Банк» мав право нараховувати проценти за користування кредитними грошовими коштами лише до 06.02.2009 року включно, тобто до закінчення строку кредитування. Крім того, судом не взято до уваги посилання представника відповідача, що позивач не надав суду обгрунтованого розрахунку сум, що стягуються, оскільки останнє спростовується укладеним між сторонами договором № 690006657 від 06.02.2008 року, в якому зазначена процентна ставка 28% річних, а на спростування цього відповідач не надав суду іншого, а відтак суд вважає, що сума заборгованості за тілом кредитом не могла перевищувати кредитного ліміту, а саме 56 055,00 грн., проценти за користування вказаними коштами (28% річних), відповідно, не могли перевищувати 15 695,40 грн. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за відсотками в розмірі 15695,40 грн. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача заявлено клопотання про застосування строку позовної давності звернення позивача до суду з даним позовом в порядку ч. 3 ст. 267 ЦК України. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.І ст.259 ЦК України). 06 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Договір про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлюваною кредитною лінією фізичної особи-резидента №690006657 (надалі - «Договір»), згідно п.2.1 якого, банк, на підставі отриманої Анкети-заяви, Заяви на відкриття рахунку та цього Договору зобов`язується відкрити рахунок і видати Клієнту основну картку та протягом строку її дії здійснювати обслуговування операцій з її використанням, надати клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії для здійснення операцій із застосуванням платіжної картки, надавати інші послуги згідно з цим Договором, а клієнт зобов`язується сплачувати банку проценти за користування відновлювальною кредитною лінією, винагороду за послуги, що надаються відповідно до умов цього Договору, та виконувати інші умови цього Договору. Згідно з п.8.5 Договору, сторони реалізуючи свої права, що встановлені статтею 259 Цивільного кодексу України, домовилися про те, що позовна давність за спорами, що випливають із даного Договору, включаючи, але не обмежуючись, відшкодуванням збитків, сплати неустойок (штрафів, пені) тощо, становить 50 (п`ятдесят) років. Сторонами встановлено, що вказане застереження до Договору є договором про збільшення позовної давності. Так, суд враховуючи п.8.5 Договору, вважає, що подаючи позов про стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками зі спливем 3-річного строку діяв в межах строку позовної давності, визначеного Договором. Крім того, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3276,76 грн. Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого ПАТ КБ « Приватбанк» за подання позовної заяви, в сумі 3276,76 грн. Оскільки позов задоволено в частково, їх слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної частини відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України , що становить 1076,26 грн. (3276,76*71750,4 /218450,82).

Outcome: approved