Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

09 квітня 2015 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 24 вересня 2013 року вона з відповідачем уклала депозитний договір № 002-16527-240913, згідно з яким вона передала банку, а банк прийняв грошові кошти у сумі 20357 доларів США, а з 24 березня 2014 року вона збільшила суму вкладу на 7324,80 доларів США. Умовами договору передбачено нарахування відсотків за користування коштами у розмірі 9,9% річних. За три дні до закінчення строку дії договору вона звернулася з письмовою заявою до відповідача про видачу їй депозитних коштів. Після 24 вересня 2014 року вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення їй грошових коштів. Протягом двох місяців банк виплатив їй тільки 800 доларів США. Більше грошові кошти їй не видавалися, що спричинило заподіяння їй моральної шкоди. У зв'язку з невиплатою належних їй коштів вона була позбавлена можливості відвідати свою дочку, яка проживає в Греції. Крім того, із-за у зв'язку з невиплатою належних їх коштів у неї погіршився стан здоров'я, вона нервувала, перебувала на стаціонарному лікуванні. На своє лікування вона витратила кошти. На сьогоднішній день їй необхідно відновити стан здоров'я, для чого необхідно пройти санітарно-курортне лікування. Позивачка просить стягнути на її користь грошові кошти за депозитним вкладом у сумі 29492 долари США, моральну та матеріальну шкоду у сумі 1200000 грн. У судовому засіданні позивачка надала уточнену позовну заяву, в якій просила суд визнати неправомірними дії відповідача, які полягають у невиплаті їй депозитного вкладу, стягнути з відповідача на її користь депозитний вклад у сумі 22158,27 доларів США, матеріальну шкоду, яка полягаю у витратах на лікування у сумі 1363 грн.92 коп. та моральну шкоду у сумі 300000 грн. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Представник з позовом не погодився та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що банк визнано неплатоспроможним, в банку запроваджена тимчасова адміністрація, а тому підлягає застосуванню Закон України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з яким фізичним особам відшкодовується кошти за вкладами у розмірі не менше 200000 грн. Позивачка суму відшкодування отримала. Крім того, позивачка з банком перебуває у договірним правовідносинах, договором не передбачено відшкодування моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» і [PERSON]. було укладено договір № 002-16527-240913 банківського вкладу (депозиту) «Коло друзів -2013 (Коло 1) у доларах США, згідно з яким банк прийняв вклад у сумі 20357 доларів США на строк до 29 вересня 2014 року з нарахуванням процентів у розмірі 9,9 % річних та п можливістю внесення додаткових коштів ( а.с.4). Грошові кошти у сумі 20357 доларів США були внесені позивачкою, що підтверджується квитанцією № 26739501 від 24 вересня 2013 року ( а.с.5). 25 березня 2014 року позивачкою додатково внесені грошові кошти у сумі 7324,80 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером від 25 березня 2014 року ( а.с.5). Відповідно до ст..2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або у іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без визначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту0 одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). 29 вересня 2014 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про повернення їй грошових коштів у зв'язку із закінчення строку дії договору (а.с.17). В подальшому позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогами про повернення їй грошових коштів, які містяться на депозитному вкладі. Позивачкою були отримані кошти у сумі 800 доларів США, що підтверджується заявами про видачу готівки : № 40101682 від 01 жовтня 2014 року про отримання 100 доларів США, № 40180060 від 03 жовтня 2014 року про отримання 300 доларів США, № 40057375 від 30 вересня 2014 року про отримання 100 доларів США, № 40769360 від 21 жовтня 2014 року про отримання 100 доларів США, № 41023347 від 29 жовтня 2014 року про отримання 200 доларів США ( а.с.13-15). Частина 1 ст.1074 ЦК України встановлює, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму,передбачених законом. Таким чином, випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть буди передбачені спеціальним законом. У судовому засіданні встановлено, що постановою Правління Національного банку України № 150 від 02 березня 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних ( а.с.74-77). Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, що регулює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №1 50 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 03 червня 2015 року по 02 червня 2015 року ( а.с.78-79). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08 квітня 2015 року тимчасова адміністрація запроваджена строком на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно ( а.с.80). Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами 200000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. У судовому засіданні встановлено, що позивачкою отримано від Фонду грошові кошти у сумі 200000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №179 від 27 червня 2015 року ( а.с.98) та підтвердила у судовому засіданні позивачка. У зв'язку з виплатою вкладу та відсотків позивачем зменшені позовні вимоги та він просить стягнути з відповідача пеню за весь час неповернення депозитного вкладу у сумі 11774 грн.34 коп. за 8 місяців, що по суті є 3 % річних та індекс інфляції у сумі 422 грн.06 коп., а всього 12196 грн.40 коп. Разом з тим, п.1 ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів, а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним, що законодавчо визначає скорочену процедуру повернення депозитних вкладів вкладнику в межах 200000 грн. у разі визнання банку, який є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, неплатоспроможним. Беручи до уваги, що публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, на виконання Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивачка отримала 200000 грн., під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача депозитного вкладу. Оскільки позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, яка полягає у відшкодуванні витрат на лікування, та моральної шкоди випливають із вимог про стягнення депозитного вкладу, які не підлягають задоволенню, а тому не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення матеріальної шкоди у сумі 1363 грн.92 коп. та моральну шкоду у сумі 300000 грн. Крім того, сторони перебувають у договірних відносинах та договором договір № 002-16527-240913 банківського вкладу (депозиту) не передбачено відшкодування моральної шкоди. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Оскільки при подачі позовної заяви позивачка була звільнена від сплати судового збору, в задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed