Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

[PERSON] 26.12.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що в період з вересня 2006 року по січень 2012 року вона з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] , відомості про батька якої у зв`язку з відсутністю реєстрації шлюбу, були записані на підставі ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідач визнавав своє батьківство щодо дитини. Під час вагітності відповідач як батько дитини здавав необхідні аналізи, забирав позивача з донькою з пологового будинку та піклувався про неї. Проте, сімейні стосунки сторін в подальшому погіршились та з січня 2012 року сторони проживають окремо. Протягом всього свого життя донька називає відповідача батьком, вони спілкувалися один з одним по день звернення позивача до суду. Відповідач з березня 2013 року участі в утриманні доньки не приймає, інколи телефонує на її мобільний телефон, зустрічаються дуже рідко. Відповідач обіймає посаду прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Херсонської області, має стабільний дохід, здоровий. Позивач вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки. У зв`язку з чим, просить визнати [PERSON] , [INFO] , батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2018 року [PERSON] відкрито провадження за справою та призначено до судового розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018 року цивільну справу передано у провадженні судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е. Ухвалою від 24.07.2018 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинською В.Е. задоволено заявлений самовідвід. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2018 року цивільну справу передано до провадження судді Хайдарової І.О. Ухвалою суду від 27.07.2018 року призначено розгляд справи з правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. 30.07.2018 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої вона просила визнати [PERSON] , [INFO] , батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з [PERSON] аліменти за минулий час - за три роки до дати подання позову в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 17.05.2017 року - в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також судові витрати. Ухвалою суду від 23.10.2018 року за справою призначено судову молекулярно-генетичну експертизу на предмет визначення батьківства відповідача щодо [PERSON] , [INFO] , проведення якої доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз. Копія ухвали про призначення експертизи була 02.11.2018 року направлена відповідачу за адресою: [ADDRESS] , яку відповідач зазначив в заяві про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.135, 141 т.1). Про необхідність прибути до експертної установи для відбору біологічних зразків відповідач повідомлявся за місцем проживання, вказаним ним у заявах (повідомлення повернулося за закінченням терміну зберігання), за місцем роботи, яке було повернуто до суду без вручення, кур`єрською службою доставки, відповідач від отримання листа відмовився (а.с.145, 146, 151-153 т.1). 21.01.2019 року Одеським обласним бюро судово-медичних експертиз залишено без виконання ухвалу суду про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи у зв`язку з неприбуттям [PERSON] до експертної установи 18.12.2018 року та 15.01.2019 року для одночасного відбору біологічних зразків, у зв`язку з чим проведення експертизи є неможливим. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2019 року цивільну справу №766/22653/17 розподілено судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. Ухвалою суду від 29.01.2019 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 04.06.2019 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у Херсонської обласної клінічної лікарні медичні документи щодо перебування [PERSON] в 2006 році на зберіганні та у зв`язку із пологами в 2007 році. 11.07.2019 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить, окрім заявлених позовних вимог, стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини - [PERSON] , які викликані особливими обставинами, у розмірі 11435,00 гривень. Ухвалою суду від 17.10.2019 року призначено за справою судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення експерту поставлено питання: чи є [PERSON] , [INFO] біологічним батьком - [PERSON] [INFO] ? Проведення експертизи доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз. Копію ухвали відповідач отримав особисто (а.с.262 т.1). Неодноразово направлені відповідачу повідомлення про необхідність прибути до експертної установи для відбору біологічних зразків повернулися до суду без вручення, в тому числі з інших причин, що не дали змогу вручити поштове відправлення (а.с.1-4, 8-11 т.2). 25.02.2020 року Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз направило повідомлення суду про неможливість проведення експертизи у зв`язку з неприбуттям відповідача 15.01.2020 року та 19.02.2020 року для одночасного відбору біологічних зразків. Ухвалою суду від 10.03.2020 року поновлено провадження за справою у зв`язку з залишенням ухвали суду про призначення експертизи без виконання. Ухвалою суду від 29.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 07.07.2020 року відповідач надав до суду відзив проти позову, в якому зазначив, що дійсно у нього з позивачкою є спільна донька [PERSON] , цього він ніколи не заперечував, так як це його рідна донька. Через періодичні скандали сторони інколи проживали окремо, однак в цей час відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання доньки, проводив з нею час. Після припинення стосунків з позивачем відповідач продовжував надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а питання про визнання батьківства раніше позивачем не піднімалось. Відповідач вказує на те, що позивач забороняла доньці спілкуватися з ним та приймати від нього подарунки та сама розірвала всі комунікаційні зв`язки з відповідачем. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач передавав позивачу в руки, після чого шляхом банківського переказу на картку позивача з картки дружини відповідача по 2500 гривень двічі на місяць. Крім цього, відповідач передавав особисто доньці кошти в сумі 3500 гривень для її подорожі з класом до м.Львова та купував доньці коштовні подарунки (електросамокат, гіроскутер тощо). Крім цього, на утриманні відповідача перебувають його батьки-пенсіонери, а також малолітній син - [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час та додаткових витрат, відповідач не визнає, оскільки у розумінні ст.ст.121-128 Сімейного кодексу України він не є батьком дівчинки та не має відповідних обов`язків. В судовому засіданні 08.09.2020 року відповідач визнав позовні вимоги в частині батьківства, вважав недоцільним допит свідків та проведення експертизи на підтвердження його батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , зазначив, що існує спір тільки щодо розміру аліментів. У зв`язку з закінченням робочого часу в судовому засіданні була оголошена перерва. 18.09.2021 року відповідач надав до суду заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог про встановлення батьківства, стягнення аліментів та додаткових витрат та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з цих підстав. В судовому засіданні 02.11.2020 року відповідач зазначив, що в справі достовірно не встановлено чи є він батьком дитини позивача та біологічне батьківство підлягає доведенню в установленому законом порядку. Ухвалою суду від 02.11.2020 року за клопотанням позивача, яке підтримав відповідач, призначено у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення експерту поставлено питання: чи є відповідач [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] .? Проведення експертизи доручено експерту Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. В ухвалі суду роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі у експертизі, згідно яких у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Ухвалою суду від 21.12.2020 року поновлено провадження за справою для розгляду заяви позивача про виправлення описки в ухвалі суду. Ухвалою суду від 18.01.2021 року виправлено описку в ухвалі суду про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи від 02.11.2020 року, вказавши по всьому тексту ухвали вірну назву експертизи «судова молекулярно-генетична експертиза». Направлені відповідачу повідомлення про необхідність з`явитися до експертної установи для відібрання біологічних зразків повернулися без вручення відповідачу з інших причин через які неможливо вручити повідомлення (а.с.104-111 т.2). 15.04.2021 року на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, оскільки для відбору зразків з`явилися до експертної установи тальки [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] не з`явився. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстава, викладених у позові, в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з урахуванням наданих ним раніше письмових пояснень до суду зазначив, що у справі достовірно не встановлено, що він є батьком дитини [PERSON] , а факт того, що він визнавав сам факт того, що вона є його донькою не є достатнім, оскільки ґрунтується лише на його суб`єктивному відношенні до дитини. Так, у свідоцтві про її народження взагалі зазначений батьком [PERSON] . Також відповідач зазначає про те, що про проведення за справою експертизи тат необхідність явки до експертної установи його не було повідомлено, а оскільки сама експертиза проведена не була, то відшкодування позивачу витрат на проїзд до м.Одеси в сумі 2130 гривень є безпідставним. Щодо порушеного права позивача про визнання батьківства, відповідач вказує на те, що реєстрація народження доньки відбулася [INFO] , її батьком записаний [PERSON] згідно ст.135 Сімейного кодексу України, а тому саме з цього часу позивач знала про своє порушене право. Щодо заявленого позивачем розміру аліментів - у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідач вважав за доцільний розмір - 1/7 частини від заробітку (доходу) щомісячно з часу встановлення батьківства, щодо решти позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час на утримання дитини та додаткових витрат на дитину просив відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи Херсонського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, покладається на компетентність суду при вирішенні спору. Заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено з актового запису про народження №42, зробленого 17.01.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , записані: [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини записані на підставі ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (ч.2 і 3 ст.5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі ст.7 Конвенції ООН про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Питання реєстрації народження та визначення походження дитини регулюються ЦК України та СК України, Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5. Главою 12 СК України встановлено порядок визначення походження дитини від матері та батька. Частиною 1 ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п.18 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження. Графи актового запису про народження "Дата народження", "Місце проживання" в розділі "Відомості про батька" у цьому випадку не заповнюються. Оскільки на час народження доньки її мати [PERSON] у шлюбі не перебувала, прізвище батька в актовому записі про народження [PERSON] зазначено за прізвищем матері, а його ім`я та по батькові - за вказівкою матері. За змістом ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно п.1 ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України при цьому позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно вимог ст.ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Зі світлин, наданих позивачем, та показів свідків судом встановлено та не оспорювалося сторонами в судовому засіданні, що позивач на час, коли завагітніла, проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відповідач визнавав своє батьківство та зустрічав позивача з пологового будинку після народження доньки - [PERSON] , 2007 року народження, також на світлинах зображено спільне святкування позивача та відповідача 01.01.2008 року та святкування дня народження доньки 01.02.2009 року . Виписка позивача з пологового будинку та присутність на ній відповідача в якості батька також підтверджується відеозаписом, наданим позивачем, який був досліджений в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що з моменту коли позивач завагітніла, потім народила доньку та до часу звернення до суду позивача з цим позовом у нього не було сумніві щодо свого батьківства відносно [PERSON] , 2007 року народження. Сумнів виник коли позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення аліментів та зажадала збагатитися за його рахунок. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial