Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] . Посилався на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 19.09.2005 року [NUMBER] за адресою [ADDRESS] за [PERSON] було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю загальною площею 57,20 кв.м. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який виданий Управлінням Держкомзему у м. Чернівці від 27.11.2008 року №6325, за адресою: [ADDRESS] сформовано земельну ділянку площею 0,0120 га з кадастровим номером 7310136600:01:003:0030. Згідно пункту 23 додатка 4 рішення Чернівецької міської ради від 24.12.2009 року №1159 відповідачу надано в оренду зазначену вище земельну ділянку в строк на 5 років для обслуговування нежитлової будівлі. У зв"язку із неоформленням відповідачем права користування земельною ділянкою на правах оренди, потягнуло за собою фактичне безоплатне використання земельної ділянки. На листи виконавчого органу Чернівецької міської ради - департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради про необхідність сплатити кошти відповідачем не було звернено уваги. На підставі ст.1212 ЦК України просив стягнути з [PERSON] безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 83 917, 67 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1921 грн. 00 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився. Належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик останнього на офійному веб-порталі "Судова Влада України". Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України - відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України -у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог п.п 1,2,4, ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду даної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 19.09.2005 року [NUMBER] за адресою [ADDRESS] за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлову будівлю загальною площею 57,20 кв.м. Згідно пункту 2 додатка 4 рішення Чернівецької міської ради від 24.12.2009 року №1159 [PERSON] надано в оренду зазначену вище земельну ділянку в строк на 5 років для обслуговування нежитлової будівлі ( майстерня по ремонту взуття). [PERSON] не було оформлено право користування земельною ділянкою на правах оренди. Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 120 кв.м. , кадастровий номер 7310136600:01:003:0030, що розташованапо [ADDRESS] , становить 700001 гривень. Також судом встановлено, що у зв`язку із неоформленням відповідачем права користування земельною ділянкою на правах оренди, що потягнуло за собою фактичне безоплатне використання земельної ділянки, виконавчим органом Чернівецької міської ради департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради було спрямовано землекористувачу листа від 21.08.2019 року №04/1-08/3-07/2391 з пропозицією сплати коштів за її використання (а.с. 7). Однак, відповідач не звернув увагу на листи та кошти не сплатив. Як вбачається з розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, який здійснений департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, недоотримана Чернівецькою міською радою сума орендної плати за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,0120 га за період з 20.08.2016 року по 19.08.2019 року становить 83 917,67 гривень. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України. Так, звертаючись до суду з позовом, позивач виходив із положень Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та ст.1212 ЦК України. Зокрема, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до положень ч.1, ч.2ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, зазначеною нормою права відображено загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. При цьому, вид виникнення права на земельну ділянку у набувача залежить від виду прав на земельну ділянку, що були у попереднього власника нерухомого майна. Як було встановлено судом, [PERSON] користувався земельною ділянкою по [ADDRESS] , площею 0,0120 га на підставі договору оренди землі. Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України). Згідно частини першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 ЦК України(аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17). На підставі наведеного, суд вважає, що позивачем було вірно обрано спосіб захисту свого порушеного права на підставі ст.1212 ЦК України. За таких обставин, суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі, визначившись із характером спірних правовідносин, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved