Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивували тим, що 25.04.2017 року в м.Івано-Франківську на вул.Надрічна-Вовчинецька-Івасюка з вини [PERSON] , який керував автомобілем Део з державним номерним знаком [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду від 21.12.2017 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Рено з номерними знаками [NUMBER] , який належав [PERSON] . Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку №21/03/17 від 27.06.2017р., складеного оцінювачем [PERSON] вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Рено становить 41 356,25 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9908564 терміном дії з 12.08.2016р. до 11.08.2017р. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 22145,58 грн. Враховуючи наведене, МТСБУ відповідно до Закону здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить суд прийняти рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат: 23 445,58 грн. - основний борг та судовий збір по справі. 22.01.2021 рок відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якій зазначає, що заявлений позов не визнає, вважає його таким, що не підлягає до задоволення, оскільки заявляючи даний позов позивач вказав «Вина відповідача у скоєнні вище зазначеної ДТП підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду від 21 грудня 2017 року». Як вбачається з постанови, своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнав, а позивач доказів які б підтверджували його винуватість у вчиненні ДТП не надав. Ознайомившись з адміністративною справою про притягнення його до адміністративної відповідальності, вбачається ряд порушення, які мали місце, як в протоколі огляду місця події так і в схемі до протоколу огляду місця події, саме- відсутні підписи учасників ДТП. Зазначає, що на аркушах справи 21-23 міститься висновок експерта від 07.08. 2017 року за №4.2-347/17, в якому зазначено, що встановити більш конкретніші обставини ДТП неможливо із-за низької якості фіксації для цього фіксації слідової інформації, яка зафіксована на схемі ДТП, тобто слід розуміти, що складений протокол та схема ДТП не відтворюють фактичних обставин, які мали місце під час зіткнення транспортних засобів. В протоколі допиту він вказував про те, що в момент зіткнення він стояв на перехресті вулиць з увімкнутим поворотником ліворуч, зіткнення транспортних засобів відбулось на перехресті і на той час маневру повороту ліворуч він не здійснював. Удар транспортного засобу яким керував [PERSON] , який перебував в нетверезому стані, прийшовся в праву передню частину автомобіля яким він керував. З вище зазначеного слід зробити висновок, що у вчиненні даного ДТП його вина відсутня, а тому він не може бути відповідачем в даному позові. \~ Представник позивача\~ в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у його запереченнях на позов. Вислухавши пояснення відповідача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2017 року встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] закрито у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ч. 4 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім того, із зазначеної постанови встановлено, що 25.04.2017 року близько 22-40 год. у м.Івано-Франківськ, на перехресті вулиць Надрічна Вовчинецька Івасюка, керуючи транспортним засобом Део д.н.з. [NUMBER] , перед поворотом ліворуч не дав дорогу транспортному засобу Рено Кенгу д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався прямо в\~зустрічному напрямку та допустив зіткнення з ним. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Із зазначеної постанови також вбачається, що [PERSON] в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. 26.06.2017 року [PERSON] звернулась із заявою до Моторно (транспортне) страхове бюро України про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9908564 із терміном дії з 12.08.2016 року по 11.08.2017 року, страхувальником [PERSON] застраховано автомобіль марки Renault Kangoo номерний знак [NUMBER] . Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №21/03/17 від 27.06.2017 року вартість матеріального збитку, заподіяної власнику КТЗ\~\~\~ Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] становить 20756,39 грн. Актами огляду колісного транспортного засобу (КТЗ) від 25.04.2017 року встановлено пошкодження транспортного засобу Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно платіжного доручення №904788 від 14.05.2018 року МТСБУ здійснило виплату по справі №41718, згідно наказу №4472 від 14.05.2018 [PERSON] , в розмірі 22 145,58 грн. Окрім того, згідно платіжного доручення №1236312 від 15.08.2017 року МТСБУ здійснило оплату послуг за врегулювання по справі №41718, згідно рахунку №41718 вд 30.06.2017 року т.з.\~ [NUMBER] . 14.05.2018 року головним експертом відділу регламентних робіт МТСБУ направлено Прядку М.В. повідомлення про необхідність виплати компенсації за шкоду заподіяну транспортному засобу Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, яке мало місце 25.04.2017 року, а також витрати на збір документів та визначення розміру, що складає 23 445,58 грн. Частиною 1 ст. 999 ЦК України встановлено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Део\~ д.н.з. [NUMBER] [PERSON] на момент настання страхового випадку не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Приписами ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п.п. 33.1.4. ч. 33.1. ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Згідно приписів п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~ МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. З таких обставин вбачається, що МТСБУ була виплачена сума відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП за пошкоджений транспортний засіб потерпілої сторони, у розмірі 22145,58 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №904788 від 14.05.2018 року, а також витрати на збір документів та визначення розміру на суму 1 300,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1236312 від 15.08.2017 року. Що стосується тверджень відповідача, про те, що постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2017 року у справі №344/15541/17 не може бути належними доказом вини [PERSON] у ДТП є безпідставними. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2017 року у справі №344/15541/17 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за\~ст. 124 КУпАП\~було закрито у зв`язку із закінченням строку\~ притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно із ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 247 КУпАП\~- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених\~ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Докази наявності вини [PERSON] у вчиненні ДТП вже були оцінені Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у справі №344/15541/17 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] . Така ж правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 910/18319/16. Оскільки провадження у справі про притягнення [PERSON] було закрито постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2017 року, однак даною постановою фактично визнано винуватість останнього у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.04.2017 року, так як закриття відбулося з нереабілітуючих підстав. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі викладеного, враховуючи те, що шкода заподіяна з вини відповідача, розмір заподіяної шкоди згідно Наказу №4472 від 14.05.2018 року виплачено на суму 22 145,58 грн. підтверджується копією платіжного доручення №904788 від 14.05.2018 року, а також виплачено витрати на збір документів та визначення розміру на суму 1 300,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1236312 від 15.08.2017 року, який суд вважає належним доказом по справі, відповідачем не надано доказів в спростування розміру заподіяної шкоди, а також враховуючи те, що позивачем здійснено страхову виплату уповноваженій власником особі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved