Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що 28 червня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Кінсько-Роздорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області за відповідним актовим записом № 02. Від цього шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Місячний дохід позивача становить 1720 грн., інших доходів вона не має. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, має мінливий, але досить непоганий заробіток, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Відповідач має нормальний стан здоров»я, інших непрацездатних або обмежено працездатних осіб на утриманні не має, тому позивач вважає, що вказана сума аліментів на утримання дітей є цілком виправданою та такою, що не погіршить матеріальний стан відповідача. Крім того, позивач зазначає, що добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдалося, вона змушена звернутися до суду. Позивач зазначає, що не має можливості працювати внаслідок догляду за малолітніми дітьми, тому вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, та на своє своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення молодшої дитини трирічного віку. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, оскільки він не працевлаштований, доходів не має, згоден сплачувати аліменти в розмірі 750 грн. щомісячно на кожну дитину та 500 грн. щомісячно на утримання дружини Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.06.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 140741 від 28.06.2014 року (а.с.6). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]., на підтвердження свідчать наявні в матеріалах справи копії свідоцтв про народження дітей серії І-ЖС № 267555 від 10.10.2014 року та серії І-ЖС № 313583 від 02.08.2016 року, де батьком записаний відповідач (а.с.7,8). Діти проживають з позивачем за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Подове, вул. Першотравнева, 14, що підтверджується копією довідки про склад сімї № 122 виданої виконкомом Новодніпровської сільської ради Запорізької області 26.01.2017 року (а.с. 4). Судом не встановлено та матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач має постійне місце роботи та регулярний фіксований дохід, відповідач будь-яких допустимих доказів на підтвердження свого матеріального становища, розміру щомісячного доходу суду не надав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~ У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~\~ Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства"). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить1355 грн на одну особу. Оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач, як батько зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, однак матеріали справи не містять доказів того, що відповідач має такі доходи, які б давали йому можливість сплачувати 3000 грн аліментів на двух дітей щомісячно. Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні. Також суд враховує, те, що окрім сплати присуджених аліментів відповідач повинен забезпечити для себе умови проживання з огляду на визначений законом прожитковий мінімум однієї особи з розрахунку на місяць. \~\~\~ При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я /наявність захворювань жодними доказами не підтверджена/, матеріальне становище відповідача, який немає постійного доходу, інших утриманців він не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, інші обставини, а саме те, що відповідач працездатного віку, матеріальне становище позивача, обовязок обох батьків утримувати дитину, щоб визначений розмір аліментів не впливав на загальний матеріальний стан відповідача, часткове визнання відповідачем позову, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлену законодавством, і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, вважає необхідним та достатнім призначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, однією з обов'язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у чоловіка можливості надавати дружині, з якою проживає дитина матеріальну допомогу. Позивачем не доведено, а судом не встановлено факту наявності у відповідача такої можливості, але враховуючи те, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дружини в сумі 500 грн., суд вважає позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі, який визнає відповідач, а саме в сумі 500 грн. В силу вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, позивачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтвердили доцільність стягувати аліменти на утримання дітей та на своє утримання у більшому розмірі, не навела переконливих обґрунтувань з приводу того, чому із відповідача мають стягуватись аліменти саме у такому розмірі, з чого складаються і чим підтверджуються її щомісячні витрати на утримання дитини, виходячи із того, що позивачка також має рівний з відповідачем обов'язок утримувати свою дитину та чи надає вона таке утримання дитині і в такому розмірі.\~\~ Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після\~ набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial