Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "СК "Еталон" та просив стягнути страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., пеню за прострочку виплати страхового відшкодування в розмірі 4109,59 грн., індекс інфляції в розмірі 3100,00 грн., 3% річних в розмірі 493,15 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 627,03 грн.. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 лютого 2014 року в м. Бровари, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Хонда ЦРВ" д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля КІА-Церато, д.н.з. [NUMBER], під керування [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Разом з тим, на час вчинення ДТП цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідача. 18.02.2014 року позивач на адресу відповідача подав повідомлення про подію, що сталася та заяву про виплату йому страхового відшкодування. Проте, станом на день звернення позивача до суду відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти вказаних позовних вимог заперечив та визнав позов в частині, а саме суму страхового відшкодування в розмірі 41 666,66 грн. та зазначив, що всі інші позовні вимоги позивача є необгрунтованими та таким що не можуть підлягати задоволенню. А вказаний розмір страхового відшкодування визначений з вирахуванням ПДВ, який страхова компанія не виплачує. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 18 лютого 2014 року в м. Бровари, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Хонда ЦРВ" д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля КІА-Церато, д.н.з. [NUMBER], під керування [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.10). На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], який був визнаний винуватцем ДТП, була застрахована у відповідача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон". 18.02.2014 року позивач на адресу відповідача подав повідомлення про подію що сталася (а.с.34-35). Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 29 від 10.03.2014 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки КІА-Церато державний номер [NUMBER] складає 100 123, 35 грн. (а.с.13-33). 16.04.2014 року подав заяву про виплату йому страхового відшкодування (а.с.37). 26.08.2014 року ПАТ "СК "Еталон" направило на адресу [PERSON] лист з повідомленням про те, що СК "Еталон" прийняла рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. та виплата страхового відшкодування буде здійснена найближчим часом (а.с.38). 18.09.2014 року [PERSON] надав на адресу ПАТ "СК "Еталон" лист з проханням про виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. (а.с.39). Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно положень ст. 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно пункту 2 ст. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик повинний протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна Враховуючи викладене, слід зазначити що підлягає до стягнення страхове відшкодування в розмірі 41666,66 грн. = 50 000,00 грн. - 20% ПДВ, так як відповідно до пункту 2 ст. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підлягає відрахуванню від суми страхового відшкодування (встановленого ліміту 50 000,00 грн.) - розмір суми визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, в розмірі 20%. Позовні вимоги щодо стягнення пені в розмірі 4109,56 грн. підлягають задоволенню частково, так як, позивач вираховував вказану суму пені з суми страхового відшкодування 50 000,00 грн., однак як вбачається з вищевикладеного сума страхового відшкодування складає 41 666,66 грн., також слід зазначити, що позивачем було невірно визначено період прострочення виплати страхового відшкодування, що вплинуло на обрахунок розміру пені. Згідно пункту 2 ст. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик повинний протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Враховуючи зазначене судом встановлено, що позивачем було проведено невірний розрахунок розміру пені, так як не було враховано пункту 2 ст. 36.2 Закону, таким чином прострочення виплати страхового відшкодування починається через 90 днів після отримання заяви про виплату страхового відшкодування, а тому було проведено перерахунок розміру пені та встановлено за період (120 днів) з 16.07.2014 року по 12.11.2014 року, в розмірі 3417,81 грн., що підлягає стягненню на користь позивача. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних та сплати індексу інфляції, необхідно зазначити, що вони є безпідставними та таким що до задоволення не підлягають, так як вказані правовідносини не регулюються ст. 625 ЦК України, оскільки СК "Еталон" не мала перед позивачем грошового зобов'язання, а зобов'язана відшкодувати шкоду. Вказане також підтверджується в абз.2 п.4 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Що стосується стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., слід зазначити наступне. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 58-59 ЦПК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Судом встановлено, що виникли правовідносини, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та главою 67 "Страхування" Цивільного Кодексу України, положеннями яких стягнення моральної шкоди за порушення умов договору не передбачено. Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи Потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Однак, як встановлено судом при розгляді справи, в результаті настання вищевказаного страхового випадку позивачу не було заподіяно шкоди здоров'ю, що, в свою чергу, виключає відшкодування моральної шкоди позивачу, тому вказана вимога не підлягає задоволенню. Таким чином, в судовому засіданні частково знайшли своє підтвердження позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів: за матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля марки КІА-Церато, д.н.з. [NUMBER] в розмірі 41666,66 грн. та стягнення суми пені за період (120 днів) з 16.07.2014 року по 12.11.2014 року, в розмірі 3417,81 грн., що в загальній сумі становить 50084,47 грн., які підлягають стягненню з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на користь [PERSON]. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст.88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial