Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Як підставу позову зазначено, що 07.04.2016 року [PERSON] подала до Первісного кредитора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ТОВ «ФК «ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву № 4171108787 від 07.04.2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що дана заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять Кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, як Позичальником, а також, що отримала примірник Кредитного договору отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять Кредитний договір. 30.07.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ТОВ «ФК «ЦФР») та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір відступлення права вимоги № 20180730, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (права вимоги) до Боржників за кредитними договорами у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і Боржниками (Портфель заборгованості). За умовами Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфелю заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру боржників за Кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 30.07.2018 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 74 356,84 гривень, з яких: 33 399,86 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 333,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; 22 195,60 гривень - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 12 428,38 гривень - сума заборгованості за пенею. За умовами Договору відступлення права вимоги права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим договором, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено Повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. За умови, що відповідач з будь-яких підстав не отримала вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце факт, за яким відповідач не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора ТОВ «ФК «ЦФР», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог законодавства. В разі сплати відповідачем коштів на рахунок Первісного кредитора (ТОВ «ФК «ЦФР»), вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки Первісного кредитора (ТОВ «ФК «ЦФР»). З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 30.07.2018 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 4171108787 від 07.04.2016 року в сумі 74 356,84 гривень, з яких: 33 399,86 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 333,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; 22 195,60 гривень - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 12 428,38 гривень - сума заборгованості за пенею. Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» до вимог, що виникають з Кредитного договору або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність у десять років. Представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4171108787 від 07.04.2016 року у розмірі 74 356,84 гривень та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921,00 гривень. (а.с. 4, 5). Заочним рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 09.04.2019 року позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 4171108787 від 07.04.2016 року у розмірі 74 356,84 гривень та судовий збір у розмірі 1 921,00 гривень (а.с. 51-55). Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 01.07.2019 року поновлено [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 09.04.2019 року, яке 01.07.2019 року скасовано, призначено цивільну справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні (а.с. 111-113). 16.08.2019 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 124-127). Відзив мотивовано тим, що на підтвердження позовних вимог позивач не надав належних та допустимих доказів щодо існування заборгованості за вказаним кредитним договором, а заява відповідача про приєднання до умов отримання кредиту, довідка про заборгованість та розрахунок заборгованості не є документами первинного бухгалтерського обліку, складені позивачем в односторонньому порядку та суперечать вимогам законодавства. Надана позивачем заява від 07.04.2016 року на отримання кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за своїм змістом не є заявою на видачу готівки або платіжним дорученням та не доводить факт видачі чи перерахування коштів відповідачу. Довідка про заборгованість та розрахунок заборгованості не свідчать про наявність боргу, оскільки є односторонніми розрахунками позивача, не є правовою підставою для стягнення грошової суми з відповідача, а доказами, які б підтверджували існування заборгованості за кредитом, можуть бути лише первинні бухгалтерські документи. Не визнала також заборгованість за платою за управління кредитом в сумі 22 195,60 грн., як не передбачену Умовами отримання кредиту та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» . Вказує, що вищезазначені Умови отримання кредиту не містять підпису позичальника, а тому відсутні докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву про приєднання до них. Враховуючи вимоги щодо строків позовної давності, а також вимоги позивача про стягення боргу за період з 10.08.2016 року по 30.07.2018 року, визнала стягнення боргу за пенею у період з 19.03.2018 року по 30.07.2018 року. Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні позову. Як вбачається з відповіді на відзив (а.с. 144-147), 07.04.2016 між ТОВ «ФК» ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4171108787. Відповідачем підписано Заяву № 4171108787 від 07.04.2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» в розмірі 38 120,00 грн., яка разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 30.03.2015 року становлять Кредитний договір. Договір та всі додатки до нього засвідчені підписом позичальника [PERSON] .. Беззаперечним фактом укладення відповідачем вищевказаного кредитного договору та отримання кредитних коштів є часткове погашення кредитної заборгованості у загальному розмірі 14 016, 86 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні позову, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, однак подала письмовий відзив на позов, згідно якому позов не визнала. Повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи згідно опублікованим оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі "Інтернет", адреса сторніки http://sh.hr.court.gov.ua/sud2037/. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.04.2016 року [PERSON] подала до Первісного кредитора товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ТОВ «ФК «ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву № 4171108787 від 07.04.2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що дана заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять Кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та нею, як Позичальником (а.с. 6, 9). Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кошти у розмірі 38120 грн. У заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання послуг і тарифами становить між ним та ТОВ договір про надання послуг, а також, що він ознайомився та погодився з умовами та правилами надання послуг і тарифами, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. До позовної заяви позивач додав умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР". 30.07.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ТОВ «ФК «ЦФР») та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір відступлення права вимоги № 20180730, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (права вимоги) до Боржників за кредитними договорами у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і Боржниками (Портфель заборгованості) (а.с. 21-23). Згідно п. 1.2 Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфелю заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить 74 356,84 гривень, з яких: 33 399,86 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 333,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; 22 195,60 гривень - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 12 428,38 гривень - сума заборгованості за пенею (а.с. 14-16). Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що відповідач взяв кредитні кошти, однак не виконує зобов`язань щодо їх повернення. Отже, [PERSON] отримала кредит у розмірі 38120 грн, користувалась ним, про що свідчать дані щодо сплати заборгованості у загальному розмірі 14016, 86 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У заяві позичальника від 07.04.2016 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, заборгованість за платою за управління кредитом, а також пеню за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилався на заяву № 4171108787 від 07 квітня 2016 року, заяву про приєднання до умов отримання кредиту, умови отримання кредитів, довідку погашення кредиту /а.с. 14/. Витягом з умов та правил надання послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання послуг. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 6333 грн. процентів за користування кредитними коштами, 12428,38 грн. пені за невиконання умов кредитного договору. Не вбачає суд правових підстав і для стягнення суми заборгованості за платою за управління кредитом у розмірі 22195,60 грн. з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від01 серпня 2019 року у справі № 646/13502/16-ц. Укладений між сторонами кредитний договір від 07.04.2016 року у вигляді заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, доводи товариства, що Позичальник користувався і розпоряджався кредитними коштами згідно Умовам договору не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки у відзиві [PERSON] зазначила, зокрема, що немає доказів які ж саме Умови діяли на час укладення договору, то з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, підлягає стягненню лише тіло кредиту. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: partial