Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до ЗАТ "АКРОС", третя особа Південна товарна біржа, про визнання угоди дійсною. Свої вимоги обґрунтовував тим, щозгідно договору купівлі-продажу №0672 від 24 березня 2001 року він набув право власності на квартиру №17, що розташована по вул.Потьомкіна, 6 в м.Очакові Миколаївської області. Продавцем жилого будинку є ЗАТ "АКРОС". Між сторонами були обумовлені і виконані всі необхідні умови договору, гроші сплачені. Практично з моменту передачі грошей, він став проживати в квартирі, використовувати її за призначенням. Посилаючись на викладене, просив визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та просив про його задоволення, не заперечував проти заочного розгляду справи. Додатково зазначив, що оригінали договору купівлі-продажу та реєстраційного посвідчення БТІ втрачені. Представник відповідача ЗАТ "АКРОС" у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи Південної товарної біржі у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 24 березня 2001 року між [PERSON], [PERSON], що діяв на підставі доручення та представником ЗАТ "АКРОС" [PERSON], який діяв на підставі договору-доручення ЗАТ "АКРОС" від 22 березня 1999 року №14-64 та договору №17 від 18 жовтня 1998 року, посвідченого Командуючим ВМС України віце-адміралом Гжель, було укладено договір купівлі-продажу №0672 нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Однак, вказаний договір, в порушення ст. 227 ЦК України 1963 року, діючої на час укладення договору, яка передбачає його обовязкове нотаріальне посвідчення, посвідчено Очаківською філією Південної товарної біржі. На час розгляду справи нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе, оскільки відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення. Згідно ч.1 ст.47 ЦК України (1963 року) угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України (1963 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Як вбачається з копії зазначеного вище договору сторони, під час укладення угоди, дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов'язання одна перед однією за договором, а саме відповідач передав у власність [PERSON] нерухоме майно, а останній його прийняв та сплатив відповідачеві ціну цього майна, обумовлену договором. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.15 Закону України "Про товарну біржу" від 10.12.1991 №1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Зазначена норма закону протирічила діючій на той час ст.227 ЦК (в редакції 1963 року), згідно якій договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. В судовому засіданні представник позивача не зміг надати суду оригінали договору купівлі-продажу пояснюючи це тим, що оригінал його втрачений, фотокопію договору отримав у БТІ. Крім цього, позивачем та його представником на надано доказів про реєстрацію договору у Очаківській філії ММБТІ. На запитання суду про необхідність витребування з БТІ та огляду в судовому засіданні реєстраційної справи по вказаній квартирі, представник позивача зазначив, що в цьому немає потреби. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд прийшов до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити з підстав його необґрунтованості і недоведеності.

Outcome: dismissed