Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] у серпні 2016 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного\~ товариства «Харківміськгаз»\~про захист прав споживача шляхом зобовязання до здійснення певних дій, у якому просив зобов'язати ПАТ «Харківміськтаз» зробити перерахунок кількості спожитого природного газу у його будинку, розташованому за адресою: вул. Конотопська, 81, м. Харків згідно показників лічильника марки САМ ГАЗ (типорозмір G-4) № 4762762 ,починаючи з 01.05.2016 року по 30.08.2016 року та зобовязати ПАТ «Харківміськтаз» оснастити лічильником газу його будинок, що розташований за адресою: вул. Конотопська. 81. м. Харків. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 03.02.2016 року у його будинку, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Конотопська. 81 працівником ПАТ «Харківміськгаз» для повірки знято лічильник газу марки Gallus (типорозмір G-4) № 00139469, про що складено відповідний акт № [NUMBER]. Замість нього встановлено лічильник марки САМ ГАЗ (типорозмір G-4) № 4762762. Після проведення повірки позивачеві було повідомлено, що вищевказаний газовий лічильник визнано непридатним до експлуатації та ПАТ «Харківміськгаз» прийняло рішення щодо недоцільності його ремонту. Також у повідомленні ПАТ «Харківміськгаз» було зазначено, що [PERSON] повинен самостійно придбати новий лічильник для забезпечення обліку газу. Проте позивач зазначає, що відповідно до ст. З Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території. ПАТ «Харківміськгаз» здійснює розподіл природного газу у м. Харкові. Також позивач вказує, що на його звернення від 22.04.2016 року щодо порушення його прав як споживача послуг з боку ПАТ «Харківміськгаз», ним було отримано відповідь управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якій зазначено, що згідно наданої інформації ПАТ «Харківміськгаз» зобов'язується встановити позивачеві новий лічильник. Однак, починаючи з травня 2016 року ПАТ «Харківміськгаз» почало нараховувати кількість спожитого газу у будинку [PERSON] не у відповідності до показників лічильника газу, який було встановлено ПАТ «Харківміськгаз». У зв'язку з чим в рахунках за послуги газопостачання за травень, червень, липень зазначена кількість спожитого газу більша майже на 100 м. куб. ніж в місяці опалювального періоду. За клопотанням пзивача ухвалою суду від 01 листопада 2016 року залучено до участі у справі співвідповідача ТОВ "Харківгаз Збут". У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини , при цьому пояснив, що на теперішній час відповідачем ПАТ «Харківміськгаз» вже зроблено відповідний перерахунок щодо кількості спожитого позивачем газу та його вартості, крім того, в будинку по вул. Конотопська, 81, м. Харків ПАТ «Харківміськгаз». встановлено лічильник газу, у зв"язку з чим у позивача відсутні претензії до вказаного відповідача щодо проведеного перерахунку та встановлення у його будинку новогогазового лічильника. Позивач також зазначив у судовому засіданні, що жодних позовних вимог до відповідача ТОВ "Харківгаз Збут"він не має. Представник відповідачів ПАТ «Харківміськгаз» та ТОВ "Харківгаз Збут" у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність спору на теперішній час , оскільки ПАТ «Харківміськгаз» до розгляду справи по суті , в добровільному порядку виконано всі вимоги позивача. При цьому представник відповідача пояснив суду , що з 29.04.2016 р. споживання газу за адресою позивача було переведено в обліку ПАТ «Харківміськгаз» відповідно до п. 4 глави 8 розділу X Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року N 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за N 1379/27824. Однак, відповідач за своєю ініціативою вирішив все ж таки зробити позивачу перерахунок спожитого об'єму природного газу, зважаючи на те, що його вини в непридатності лічильника не вбачається, хоча правомірно міг продовжувати застосовувати п. 4 глави 8 розділу X Кодексу. 14.09.2016 р. позивачу було встановлено газовий лічильник за кошти ПАТ «Харківміськгаз». 15.09.2016 р. ПАТ «Харківміськгаз» було проведено коригування в обліку підприємства позивачу за період з 29.04.2016р. по 14.09.2016р. на суму 10784, 28 грн. Тільки 11.08.2016 р. були внесені зміни до Кодексу газорозподільних систем, затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 11 серпня 2016 року N 1418 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 листопада 2016 р. за N 1446/29576. Вказані зміни набрали чинності 29.11.2016 з дня офіційного опублікування в Офіційному віснику України, 2016, N 92 (29.11.2016), ст. 3019. За вказаними змінами (п.3 глави 8 розділу X Кодексу): «якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, визнаний відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності непридатним до подальшої експлуатації, рішення про доцільність його ремонту приймає оператор ГРМ, враховуючи технічні та економічні чинники. У разі прийняття оператором ГРМ рішення про доцільність ремонту оператор ГРМ зобов'язаний встановити відремонтований лічильник газу побутового споживача протягом двох місяців з дати його зняття. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про недоцільність проведення ремонту лічильника газу Оператор ГРМ зобов'язаний протягом п'ятнадцяти робочих днів після результатів проведення періодичної повірки (але не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку) безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу (аналогічного типорозміру) для подальших комерційних розрахунків і в цей самий строк повернути побутовому споживачу його лічильник газу та письмово повідомити споживача про результати проведення періодичної повірки і прийняте рішення щодо недоцільності ремонту лічильника газу. У такому разі побутовий споживач не може відмовитись від встановлення лічильника газу Оператора ГРМ». Тобто ПАТ «Харківміськгаз» ще до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, за власної ініціативи здійснило позивачу перерахунок спожитого газу та його вартість, встановило за власний рахунок газовий лічильник. З огляду на вищевикладене суд вважає, що на час розгляду справи по суті відсутній предмет спору у зв"язку з виконанням відповідачем ПАТ «Харківміськгаз» в добровільному порядку заявлених позивачем вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] належить жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Конотопська, буд. 81. 03.02.2016 року у зазначеному будинку працівником ПАТ «Харківміськгаз» для повірки знято лічильник газу марки Gallus (типорозмір G-4) № 00139469, про що складено відповідний акт № [NUMBER]. Замість нього встановлено лічильник марки САМ ГАЗ (типорозмір G-4) № 4762762. 14.09.2016р. позивачу було встановлено газовий лічильник за кошти ПАТ «Харківміськгаз». Крім того, відповідачем було проведено відповідний перерахунок щодо кількості спожитого позивачем газу та його вартості, з яким позивач погодився. Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ч. 1ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту. Враховуючи обставини даної справи, положення норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, досліджені докази , що містяться в матеріалах справи , суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні необґрунтованого позову. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд констатує, щодо початку розгляду справи по суті відповідачем ПАТ «Харківміськгаз» виконані вимоги позивача, що фактично призвело до відсутності спору. А будь-які вимоги до відповідача ТОВ "Харківгаз Збут" позивачем взагалі не предявлялися, тому, з огляду на вищевикладене, враховуючи досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд відмовляє у задоволенні необгрунтованого позову.

Outcome: dismissed