Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором № б/н від 02.08.2006 року в розмірі 20667,06грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та судовий збір в сумі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з"явилась по невідомим суду причинам, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, відзиву не подала. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.08.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк», в зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року, змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк "ПриватБанк", про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог ст. 634 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено факт невиконання належним чином відповідачем зобов'язань по поверненню кредитних коштів позивачу. У зв"язку з зазначеними порушеннями зобов"язань за кредитним договором відповідач станом на 12.12.2017 року має заборгованість - 20667,06 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1855,54 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17351,18 грн; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 960,34 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк зобов"язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок сплати яких встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20667,06 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved