Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, АТ " ВТБ Банк", ТОВ "Фінансова компанія" Довіра та гарантія", Добропільський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яку він уточнив заявою від 31.08.2021 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 16.07.2013 року між позивачем та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено кредитний договір № R53412443986В на суму 93\~100 грн. на строк до 16.07.2018 року, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15% річних, або в іншому розмірі, передбаченому цим договором. Кредит наданий шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, № [NUMBER] . Пунктом 4.2. цього Договору, позичальника зобов`язано сплачувати щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту та сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління Кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. Цей договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, згідно із цим Договором у повному обсязі, що підтверджується копією зазначеного договору. 04.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1108, про звернення стягнення, оскільки позивач є боржником за кредитним договором №R53412443986В від 16.07.2013 року, укладеним із первісним кредитором ПАТ «ВТБ Банк», право вимоги за яким було відступлено новому кредитору TOB «ФК «Довіра та гарантія» відповідно до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №080715нв від 08.07.2015 року. 29.01.2019 року між TOB «ФК «Довіра та гарантія» та TOB «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого TOB «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позичальника за Кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року. Сума заборгованості складає 93 750,2 грн., в тому числі: заборгованість по основному боргу становить 80 025,21 грн., заборгованості по відсоткам - 5960,45 грн., комісії - 7764,54 грн., плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 937,5 грн. Державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедрою A.B. 08.02.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64394657, та внесено інформацію в реєстр боржників. У порушення законодавства позивачу не була направлена копія постанови про відкриття виконавчого провадження, про наявність виконавчого напису дізнався у липні 2021 року, коли хотів продати автомобіль. У сервісному центрі повідомили, що він внесений до реєстру боржників України. Звернувшись до Добропільського МРВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), дізнався, що дійсно відкрите виконавче провадження за виконавчим написом. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження отримав лише 10.08.2021 року. Позивачем виконувались зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі до червня 2014 року, однак з початком проведення АТО в м. Донецьку, працівниками ПАТ ВТБ Банк» телефоном було повідомлено, що сплачувати кредит не потрібно, до налагодження ситуації в м. Донецьку, про що йому повідомлять додатково. Однак, ніякої інформації від банку до липня 2021 року не отримував. Вважає, що зазначений виконавчий напис не є безспірним, до того ж відповідачем пропущений строк позовної давності. Також зазначив, що відповідач мав право протягом трьох років з моменту останнього платежу звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості. Отже, враховуючи, що останній платіж здійснено 25.06.2014 року, до нотаріуса для вчинення виконавчого напису відповідач звернувся у червні 2020 року - поза межами встановлено законом трирічного строку, тобто нотаріус за наявності такої обставини не повинен був вчиняти виконавчий напис. З виконавчого напису вбачається, що заборгованість по відсоткам у розмірі - 5960,45 грн. за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року, нарахована поза межами строку дії кредитного договору. Також у виконавчому написі було здійснено стягнення комісії в розмірі 7 764,54 грн. Окрім того, відповідно до положень ст. 2 З.У. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-року м. Білицьке м. Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку, де позивач зареєстрований і постійно проживає. Разом із тим, у розрахунок заборгованості за кредитним договором, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис, всупереч вимогам вищенаведених норм матеріального права включено заборгованість з комісії у розмірі 7764,54 грн. Зазначені обставини свідчать про те, що заборгованість перед стягувачем, на час вчинення виконавчого напису, не була безспірною, що є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з вищевикладеним, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, зареєстрованого в реєстрі №1108, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором №R53412443986В від 16.07.2013 року, 93 750,2 грн., в тому числі заборгованість по основному боргу - 80 025,21 грн., заборгованості по відсоткам 5960,45 грн., комісії - 7764,54 грн., плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом розмірі 937,5 грн. та стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу, та судовий збір. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.09.2021 року за вказаним позовом було відкрито спрощене позовне провадження, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заву, третім особам роз`яснено їх право на подання пояснень. Представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він не визнає позовні вимоги, оскільки у зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору утворилася кредитна заборгованість. 08.07.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 080715нв, відповідно до якого останній набув право нового кредитора до позивача за кредитним договором № R53412443986В від 16.07.2013 року. В подальшому 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого останній набув право вимоги нового кредитора до позивача за зазначеним кредитним договором, укладеним з позивачем. На підставі зазначеного договору 04.03.2019 року позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Даною вимогою позивача було повідомлено про відступлення права вимоги грошових зобов`язань та про погашення заборгованості, також детально описувалось складові заборгованості, строки її погашення, пропозиція щодо добровільного врегулювання кредиту та наслідки не виконання умов вимоги, а саме, що у разі залишення вимог без задоволення ТОВ ФК «Прайм Альянс» має намір звернутися до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Представник відповідача зазначає, що відправлення даної вимоги можна підтвердити списком № 16029-110-46 згрупованих поштових відправлень цінних листів з описом вкладень та квитанцією про оплату з Укрпошта. Таким чином, представник відповідача вважає, що позивач належним чином повідомив позивача про зміну кредитора, про наявну заборгованості та про необхідність у її оплаті, та про наслідки невиконання вимог. Окрім того, представник відповідача зауважує, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом в межах строку позовної давності, оскільки момент з якого у ТОВ «ФК «Прайм Альянс» виникло право примусового стягнення обчислюється з дня направлення вимоги про погашення кредиту, а саме з 04.03.2019 року. Також представник відповідача вважає розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу, заявлених до стягнення, надмірним і таким, що не відповідає умовам розумності їх розміру. На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, а також зменшити розмір заявлених витрат на правничу допомогу. (а.с. 79-98) Позивачем було\~подано до\~суду відповідь\~на відзив,\~в якому\~зазначив,\~що відповідач\~вважає,\~що право\~примусового стягнення за кредитним договором від 16.07.2013 року, обчислюється з дня направлення вимоги про погашення кредиту, тобто з 04.03.2019 року. Проте поза увагою відповідача залишається той факт що договір факторингу №29/01/19-1 укладений поза межами трирічного строку позовної давності. Укладення між TOB «ФК «Довіра та гарантія» та TOB «ФК «Прайм Альянс» Договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року відбулось більш ніж через три роки після відступлення права вимоги за договором від 16.07.2013 року новому кредитору - TOB «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами TOB «ФК «Довіра та гарантія» укладено 08.07.2015 року. Отже, укладання договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року відбулось з порушенням строків позовної давності, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог через пропуск відповідачем позовної давності. Окрім того, відповідач вважає, що про укладення між TOB «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та TOB «Фінансова компанія «Прайм Альянс» Договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року позивач був повідомлений належним чином, однак, за адресою: [ADDRESS] позивач не проживає з 2014 року, фактична адреса його проживання з листопада 2014 року - [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання. Отже, направлення вимоги на адресу по вул. Харківський, не є належним повідомленням про відступленням права вимоги. Відповідачем висловлена незгода з розміром судових витрат на правничу допомогу, та з відсутністю договору про надання такої допомоги, але вищезазначений договір було долучено до матеріалів справи. На підставі вищевикладеного, вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів для відмови у задоволенні позовних вимог. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином, від представника позивача в матеріалах справи міститься заява з проханням провести розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без його участі, від представника Добропільського ВДВС у Покровському районі Східного МРУ МЮ (м. Харків) надійшло клопотання з проханням провести розгляд справи без його участі, від інших учасників справи жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та доказ в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір № R53412443986В, відповідно до умов якого позичальнику було надано грошові кошти в сумі 93100,00 грн. на строк по 16.07.2018 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15% річних або в іншому розмірі, передбаченому цим договором (а.с. 37-39). З матеріалів справи також вбачається, що 08 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 080715нв, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитор за кредитними договорами та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. З копії реєстру прав вимоги № 1 до вказаного договору вбачається, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло також право вимоги за кредитним договором № R53412443986В, укладеним 16.07.2013 року з [PERSON] . В подальшому 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до умов якого клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, права вимоги за якими належать клієнту на підставі договорів про відступлення права грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 080715вб від 08 липня 2015 року, № 080715нв від 08 липня 2015 року, № 080715вб від 08 липня 2015 року, № 080715ів від 08 липня 2015 року, № 220615нв від 22 червня 2015 року, № 100715нв від 10 липня 2015 року, № 270815вб від 27 серпня 2015 року, № 270815нв від 27 серпня 2015 року та не було погашене до моменту підписання даного договору, в розмірі портфеля заборгованості. Згідно копії витягу з реєстру боржників ТОВ "ФК «Прайм Альянс" набуло право вимоги за кредитним договором № R53412443986В, укладеним 16.07.2013 року з [PERSON] , заборгованість станом на дату відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором становила 93760,820 грн. Після відступлення права вимогу відповідачем на адресу [PERSON] : [ADDRESS] , було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості на підставі ст. ст. 530, 512, 516 ЦК України, в якій було повідомлено позивача про відступлення права вимоги, а також про необхідність погашення заборгованості по кредиту, яка станом на 18.02.2019 року складає 93760,20 грн. та включає: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 80035,21 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 5960,45 грн., заборгованість за комісією в розмірі 7764,54 грн. Вказану суму заборгованості відповідач просив погасити протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги, але не пізніше 18.03.2019 року або зв`язатися з новим кредитором для узгодження вигідних умов для подальшої сплати заборгованості. Додатково ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було повідомлено [PERSON] про те, що у випадку не задоволення зазначеної вимоги у вказаний в ній строк кредитор вправі прийняти рішення про звернення стягнення грошових коштів шляхом позасудового врегулювання на підставі кредитного договору. На підтвердження направлення вказаної вимоги на адресу позивача відповідачем було надано до суду копії списку № 16029-110-46 згрупованих відправлень Укрпошта стандарт з описом вкладення, складеним ТОВ "Дірект Технолоджі" та фіскального чеку на загальну суму 38929,68 грн. При цьому відповідачем не було надано доказів на підтвердження уповноваження ТОВ "Дірект Технолоджі" на відправлення відповідної документації від імені ТОВ "ФК "Прайм Альянс" на адресу позивача. Слід також зазначити, що в опису вкладення в цінний лист на ім`я [PERSON] на мається підпису працівника "Укрпошта", а також дати складання цього опису, що є обов`язком відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 04.06.2020 року було вчинено виконавчий напис, який було зареєстровано в реєстрі за № 1108, згідно якого нотаріусом було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованість за кредитним договором № R53412443986В за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року, сума часткової заборгованості складає 93750,20 грн., в тому числі: заборгованості по основному боргу (тілу кредиту) в сумі 80025,21 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 5960,45 грн., комісії в сумі 7764,54 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плати на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» із стягувача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» в розмірі 937,50 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс», складає 94687,70 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Щедрою А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64394657 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 93750,20 грн., яка складається з: борг - 80025,21 грн., відсотки 5960,45 грн., комісія 7764,54 грн. та плати за вчинення виконавчого напису 937,50 грн., разом 94687,70 грн. (а.с. 50). Відповідно\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України«Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат»у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих представником відповідача до суду документів вбачається, що він в обґрунтування доводів, наведених в відзиві на позовну заяву, посилається на факт надіслання [PERSON] вимоги про погашення заборгованості, і на підтвердження цих обставин додає до відзиву копії списку № 16029-110-46 згрупованих поштових відправлень Укрпошта стандарт з описом вкладень та фіскального чеку на загальну суму 38929,68 грн. В той же час, суд не може прийняти до уваги надані представником відповідача документи в підтвердження доводів належного повідомлення позивача про наявність заборгованості за кредитним договором, а також про необхідність її погашення протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги, виходячи з наступного. Так, зі змісту копії списку № 16029-110-46 згрупованих поштових відправлень Укрпошта стандарт з описом вкладень вбачається, що відправником зазначених поштових відправлень, в тому числі начебто і позивачу [PERSON] , зазначено ТОВ «Дірект Технолоджі». В той же час, стягувачем за наданим до суду договором факторингу та відповідачем у даній справі є ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Таким чином, вказаний документ не може бути прийнятий судом до уваги як доказ належного повідомлення позивача про наявну заборгованість. Окрім того, суд також не може прийняти до уваги копію фіскального чеку на загальну суму 38929,68 грн., оскільки з нього не зрозуміло, ким та за які саме послуги було проведено оплату чи переказ в зазначеному обсязі. Також суд вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що зазначена вимога про погашення заборгованості начебто направлялася позивачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В той же час, з копії паспорта позивача вбачається, що останній з 06.08.2008 року проживав за адресою: [ADDRESS] , 09.07.2019 року знятий з місця реєстрації за вказаною адресою і з 09.07.2019 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з довідки ОСББ «Мрія» вбачається, що [PERSON] фактично мешкає з листопада 2014 року за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, навіть у випадку направлення вимоги відповідачем позивачу вимоги про погашення заборгованості останній не мав змоги її отримати та знати про її існування через те, що станом на дату її направлення протягом тривалого часу вже проживав за іншою адресою. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не був належним чином повідомлений про наявність заборгованості, а також про намір відповідача в досудовому порядку врегулювати спір, а тому не мав змоги подати відповідачу, а в подальшому нотаріусу будь-які докази та заперечення стосовно розміру заборгованості. Окрім того, позивачем було надано до суду копії квитанцій про часткове періодичне погашення заборгованості (а.с. 40-42), а тому суд не може вважати розмір заборгованості, стягнутий нотаріусом, безспірним. Також суд вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що положеннями кредитного договору було встановлено кінцевий термін повернення грошових коштів, а саме 16.07.2018 року. В той же час, відповідачем не надано до суду розрахунок заборгованості, який було надано нотаріусу, і лише в виконавчому написі вказано період стягнення заборгованості з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року. Суд приходить до висновку про те, що вказана сума заборгованості не могла бути визнана нотаріусом безспірною, виходячи з наступного. Суд вважає за необхідне зазначити, що нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору суд вважає неправомірним, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки матеріалами справи підтверджується, що строк дії договору (кінцевий строк повернення кредиту) сплинув 16.07.2018 року, іншого строку дії договору та інших умов виконання зобов`язань сторони не передбачили, нарахування процентів за кредитним договором після спливу вказаного строку припиняється, що відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті\~599\~та частини четвертої статті\~631 ЦК України\~він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Окрім того, як вбачається з виконавчого напису з [PERSON] на користь TOB «ФК «Прайм Альянс» стягнуто комісію у розмірі 7764,54 грн. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Роз`яснення по реалізації норми про заборону нарахування пені та штрафів по кредитам згідно з\~Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~надав Національний банк України в листі № 18-112/64483, де в своєму роз`ясненні підкреслює, що реалізація прав осіб, передбачених статтею 2 Закону, не потребує отримання банком любих інших документів, в тому числі сертифікатів про форс-мажорні обставини торгово-промислової палати. Згідно Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р\~\~м. Білицьке, Донецької області віднесено до вказаного переліку. З матеріалів справи вбачається, а саме копії паспорту позивача, що останній зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом із тим, у виконавчому напису, всупереч вимогам вищенаведених норм матеріального права , включено заборгованість з комісії. Отже, сам факт наявності діючої норми закону, за якою забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у зоні, де проводилася антитерористична операція, є достатнім аргументом стосовно прийняття доводів позивача про некоректність заявленої суми заборгованості, яку не можна вважати безспірною. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України«Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.12 та ст.81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.\~141\~Цивільного\~процесуального\~кодексу\~України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, зважаючи, що судом було прийнято рішення про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору при зверненні до суду в розмірі 908,00 грн. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема: витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Представник позивача надав суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмір 10 000 грн., договір про надання правової допомоги від 12.08.2021 року, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 12.08.2021 року (а.с. 51,52). В той же час, представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем не було додано актів приймання-передачі наданих послуг, а тому неможливо встановити, які саме послуги надавалися адвокатом на суму 10000 грн, та чи дійсно всі надані послуги були необхідними та неминучими , вважає, що розмір витрат на правничу допомогу значно завищений та не відповідає складності справи в цілому, в зв`язку з чим просив зменшити розмір заявлених витрат. Згідно ч.ч.\~1-6\~ст.\~137\~ЦПК\~України\~витрати,\~пов`язані\~з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть\~сторони,\~крім\~випадків надання\~правничої\~допомоги за\~рахунок\~держави. За\~результатами\~розгляду\~справи витрати\~на\~правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між\~сторонами\~разом із\~іншими\~судовими\~витратами.\~Для\~цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір\~витрат\~на правничу\~допомогу\~адвоката,\~в\~тому\~числі гонорару\~адвоката\~за\~представництво в\~суді\~та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі\~справою,\~включаючи\~підготовку\~до її\~розгляду,\~збір\~доказів\~тощо,\~а\~також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються\~згідно\~з умовами\~договору\~про\~надання правничої\~допомоги\~та\~на підставі\~відповідних\~доказів\~щодо обсягу\~наданих\~послуг\~і виконаних\~робіт\~та\~їх вартості,\~що\~сплачена\~або підлягає\~сплаті\~відповідною\~стороною або\~третьою\~особою; 2)\~розмір\~суми,\~що\~підлягає\~сплаті в\~порядку\~компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних\~для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється\~згідно\~з умовами\~договору\~про\~надання правничої\~допомоги\~на\~підставі відповідних\~доказів,\~які\~підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для\~визначення\~розміру\~витрат на\~правничу\~допомогу\~з метою\~розподілу\~судових\~витрат учасник\~справи\~подає\~детальний опис\~робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних\~адвокатом,\~та\~здійснених\~ним витрат,\~необхідних\~для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат\~на\~оплату послуг\~адвоката\~має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю\~справи\~та виконаних\~адвокатом\~робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим\~адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом\~наданих\~адвокатом послуг\~та\~виконаних\~робіт; 4)\~ціною\~позову\~та (або)\~значенням справи\~для\~сторони,\~в\~тому\~числі впливом\~вирішення\~справи\~на репутацію\~сторони\~або\~публічним інтересом\~до\~справи. У\~разі\~недотримання\~вимог частини\~четвертої\~цієї\~статті суд\~може,\~за\~клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити\~розмір\~витрат на\~правничу\~допомогу,\~які\~підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Відповідно до\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved