Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "КБ "Даніель" [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним нікчемного Договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т - 42665 від 16 січня 2014 року та визнання відсутнім право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів за вказаним договором . В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 січня 2014 року між відповідачкою [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» в особі заступника голови правління [PERSON], що діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12 грудня 2013 року, укладено договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42665 , за яким вклад розміщено з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 рік. В цей же день, а саме 16 січня 2014 pоку, Постановою Правління Національного банку України від 16 січня 2014 року пр. № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних. В свою чергу, Фонд своїм рішенням № 1 від 16 січня 2014 року розпочав процедуру здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Комерційний банк «Даніель» і відповідно до пункту 3 цього рішення, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - [PERSON]. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 15 квітня 2014 року № 217 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16 квітня 2014 року № 29 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Даніель» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] з 17 години 30 хвилин 16 квітня 2014 року по 15 квітня 2015 року. Уповноважена особа Фонду заперечує дійсність Договору банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42665 від 16 січня 2014 року., а тому просить : - Визнати недійсним нікчемний Договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42665 від 16 січня 2014 року; - Визнати відсутнім право [PERSON] місце реєстрації:[ADDRESS] на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів за Договором банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42665 від 16 січня 2014 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності , уточнила позовні вимоги, а саме просила суд встановлити факт нікчемності Договору банківського вкладу "Швидкий прибуток"№ Т-42665 від 16 січня 2014 року. Визнати недійсним нікчемний Договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42665 від 16 січня 2014 року. Визнати відсутнім право [PERSON] місце реєстрації:[ADDRESS] на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів за Договором банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42665 від 16 січня 2014 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснивши суду, що договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42665 від 16 січня 2014 року є недійсним оскільки укладенийз.порушенням-частин 1, 3 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів, фізичних осіб" де, передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органлв управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Зміст правочину становлять права та обов'язки, про набуття, зміну або припинення як учасники правочину домовилися. Зміст договору чи іншого правочину закріплюється у його пунктах. Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України недодержання сторонами а стороною в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 1-З, 5, б статті 2 цього кодексу, як правило, має наслідком визнання правочину недійсним. Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України регламентовано, що змк правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; Крім того згідно з частиною другою статті 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчинює правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Як зазначалось вище, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1 від 16 січня 2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» вирішено -розпочати процедуру виведення ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» з ринку та здійснені в ньому тимчасової адміністрації з 17 січня 2014 року. Пунктом 2 цього рішення встановлено, що тимчасова адміністрація запроваджується строком на три місяці з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року та пунтом 3 призначено Уповноваженою особою фонду на тимчасову адміністрацію - [PERSON]. Пунктом 4 рішення вказано Уповноваженій особі Фонду приступити до виконання своїх обов'язків 17 січня 2014 року. Зі змісту частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що повноваження органів управління банку призупиняються «з дня призначення уповноваженої особи Фонду», у даному випадку - з 16 січня 2014 року, оскільки днем призначення названої особи є день прийняття такого рішення. У зв'язку з цим органи управління Банку 16 січня 2014 року не мали будь - яких повноважень в силу імперативності положень частини першої статті 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі й стосовно вчинення правочинів (договорів) у цей день 16 січня 2014 року. Крім того звернув увагу суду, що відповідно до программного засобу «Операційний день банку «Б2» в якому фіксуються всі дані проведених операцій Банку в тому числі за 16 січня 2014 року (календарний день - четвер), фінансова операція по отриманню та проведення коштів по вкладним рахункам здійснена за вкладом Відповідача після 18 год. 00 хв. 16 січня 2014 року, а саме 21 год. 49 хв. 16.01.2014 року, що вказує на здійснення фінансової операції після операційного часу. Наказом «Щодо встановлення тривалості робочого часу та режиму роботи Банку» № 273-о від 26 липян 2013 підписаного головою правління ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ», чітко встановлено режим обслуговування клієнтів Банку, режим операційного дня та порядок подовження після операційного часу (Пункти 2, 3, 4 наказу). Пунктом 3 наказу встановлено: - початок операційного часу - 9год.15хв. кінець 16год.30хв. - початок післяопераційного часу 16 год.30хв. кінець 17год.45хв. (з понеділка по четвер включно) Останнім абзацом пункту 3 цього абзацу передбачено, що при здійсненні операцій Банку які потребують подовження післяопераційного часу (понеділок-четвер -після 17год.45хв., п'ятниця -після 16год. 30хв.), кінець встановлюється окремим наказом по Банку. Окремого наказу по Банку щодо подовження післяопераційного часу не було. Крім того пунктом 4 цього наказу передбачено виключний перелік випадків касових операцій які можуть здійснюватися в післяопераційний час. Отримання від клієнтів Банку коштів, та їх проведення по вкладним рахункам передбачено. З наведеного слід дійти висновку, що спірний договір від 16 січня 2014 року укладено після призначення уповноваженої особи Фонду. У зв'язку з цим договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42665 в 16 січня 2014 року є недійсним (нікчемним) в силу вимог частини третьої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ст. 228 ЦКУ, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади незаконне заволодіння ним. У разі недодержання вимог щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Вищезазначений правочин порушує публічний порядок, впливає на інтереси держави, адже спрямований на виплату державних коштів за правочином, який є недійсним. 23 вересня 2014 року [PERSON] людмила Миколаївна через свого представника звернулась із письмовою заявою до Фонду з вимогою виплатити гарантовану суму за вкладом, на що отримала відповідь, в якій зазначено, що «інформація про вкладника бежімську Л.М. відсутня в Переліку ПАТ «КБ «Даніель». Ці дії Відповідача свідчать про незгоду у визнанні Договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42665 від 16 січня 2014 року нікчемним, в розумінні ч. З ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та як наслідок вказує на не згоду з відсутністю права на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду в порядку визначеному статтями 26, 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до частин 2 та 3 статті 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам законодавства. Такий правочин недійсний з моменту його вчинення незалежно від того, чи визнав його таким суд, що ж стосується оспорюваного правочину, то він може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року, вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору і вона може бути заявлена окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, у цьому разі в судовому рішенні суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Іншими словами, суд не визнає нікчемний правочин недійсним, а лише констатує факт його нікчемності (недійсності). Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.09 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»: «5. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину». Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину». Уповноважена особа Фонду заперечує дійсність Договору банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42641 від 16.01.14р., а тому просить : - встановлити факт нікчемності Договору банківського вкладу "Швидкий прибуток"№ Т-42665 від 16 січня 2014 року; - визнати недійсним нікчемний Договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42665 від 16 січня 2014 року; - визнати відсутнім право [PERSON] місце реєстрації:[ADDRESS] на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів за Договором банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42665 від 16 січня 2014 року. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні представників сторін та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» було укладено Договір банківського вкладу «швидкий прибуток» № Т-42665 від 16 січня 2014 року. Сума вкладу складає 190000.00 гривень. 16 січня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладівфізичних осіб прийнято рішення № 1 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» щодо розпочинання процедури виведення ПАТ «КБ «Даніель» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 17 січня 2014 року. Цим же рішенням призначено уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Даніель» [PERSON] провідного професіонала з розпорядженням приступити до виконання обов'язків 17 січня 2014 року. Тобто, уповноважена особа Фонду мала юридичне право приступити до виконання обов'язків 17 січня 2014 року. У свою чергу позивач не надав суду доказів (а ні наказу, а ні розпорядження, т.д.) того, що уповноважена особа взагалі приступила до виконання своїх обов'язків. Пунктом 5 зазначеного рішення № 1 відділу зв'язків з громадськістю та міжнародними організаціями ([PERSON].) доручено забезпечити розміщення інформації про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Даніель» на офіційній сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в мережі Інтернет не пізніше 20 січня 2014 року та у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніш 27 січня 2014 року. Цей факт доказує, що 16 січня 2014 року відповідач не мав можливості знати, що договір банківського вкладу укладати не можна, через призначення з 17 січня 2014 року уповноваженої особи, інформацію про яку розміщено лише 20 січня 2014 року. Постановою Правління Національного банку України № 14 від 17 січня 2014 року «Про віднесення ПАТ «КБ «Даніель» до категорії неплатоспроможних» регламентується висновок Генерального департаменту банківського нагляду з приводу встановлення фактів невиконання цим банком вимог клієнтів, подання до НБУ недостовірної звітності, зокрема невідображення не виконаних у строк з вини банку документів клієнтів, які було встановлено під час інспектування ПАТ «КБ «Даніель». У зв'язку з цим Правління НБУ прийняло постанову від 14 жовтня 2013 року № 406/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Даніель» до категорії проблемних». На виконання вимог постанови № 406/БТ ПАТ «КБ «Даніель» розробило План фінансового оздоровлення на період до 31 грудня 2014 року, погоджений рішенням Комісії Національного банку України з питань нагляду регулювання діяльності банку від 15 листопада 2013 року № 876. В тім, ПАТ «КБ «Даніель» не забезпечило виконання Плану фінансового оздоровлення в частині підвищення рівня ліквідності, підвищення рівня капіталізації та поступового приведення ліміту загальної короткої відкритої валютної позиції у відповідність до вимог нормативно-правових актів НБУ. В результаті було визнано, що ПАТ «КБ «Даніель» здійснює ризиковану діяльність, яка загрожує інтересам вкладників та інших кредиторів банку, має високий ризик ліквідності та неспроможний своєчасно виконувати зобов'язання перед вкладниками та кредиторами, його діяльність не відповідає вимогам банківського законодавства і нормативно-правових актів НБУ. За цих підстав, було прийнято рішення про віднесення ПАТ «КБ «Даніель» до категорії неплатоспроможних. Департаменту пруденційного нагляду Генерального департаменту банківського нагляду (Мироненко О.М.) доручено-не пізніше дня, наступного-за днем прийняття цієї постанови, повідомити Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про прийняття такого рішення. Тобто, якщо взяти до уваги, відповідальність та пунктуальність працівників департаменту пруденційного нагляду Генерального департаменту банківського нагляду, то про визнання ПАТ «КБ «Даніель» неплатоспроможним міг дізнатися 18 січня 2014 року лише фонд гарантування вкладів. Доручення, про повідомлення, у будь-який спосіб, суспільства про такий факт, надано не було. В жодній з вказаних вище постанов, а ні департаменти, а ні комісії, а ні НБУ, не заборонили ПАТ «КБ «Даніель», вчиняти правочини, відкривати депозитні рахунки, приймати від фізичних осіб гроші, укладати договори банківських вкладів та проводити інші банківські операції. Посадовим особам та працівникам не вказувалося про відкликання у них повноважень, наданих відповідно до внутрішніх інструкцій банку до офіційного повідомлення, зробленого лише 20 січня 2014 року. Тобто питання про зупинення чи обмеження правоздатності та дієздатності банку 16 січня 2014 року, як суб'єкта національної банківської системи жодним чином не порушувалося. Посадові особи та працівники ПАТ «КБ «Даніель» мали правоздатність та дієздатність вчиняти правочини. Лише після розміщення інформації на офіційному сайті Фонду гарантування фізичних осіб 20 січня 2014 року стало відомо про те, що ПАТ «КБ «Даніель» визнано неплатоспроможним. З моменту укладення договору банківського вкладу і до визнання банку неплатоспроможним пройшло чотири доби. Лише 15 квітня 2014 року - через три місяці після укладення договору банківського вкладу - Постановою Правління НБУ № 217 відкликано банківську ліцензію за порушення банківського законодавства та постановлено ліквідувати ПАТ «КБ «Даніель». 16 квітня 2014 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Даніель» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Даніель» провідного професіонала [PERSON] Відповідно до Наказу № 273-о від 26 липня 2013 року ПАТ «Комерційний банк «Даніель» «Щодо встановлення тривалості робочого часу та режиму роботи банку» встановлено умови функціонування банку з метою актуалізації розпорядчих документів та якісного обслуговування клієнтів банку встановлено режим роботи операційної каси Головного банку та зазначено операції, які можуть здійснюватися в післяопераційний час, в тому числі вказано операції з внесення готівки на вкладні та поточні рахунки. Тобто, якщо брати до уваги твердження позивача щодо здійснення фінансової операції після операційного часу, то згідно з наказом № 273-0 від 26 липня 2013 pоку, в післяопераційний час працівники банку мали право приймати готівкові кошти для внесення на вкладні рахунки. Щодо наданого суду «Витягу з програмного засобу Операційний день банку «Б2», сертифікованого НБУ, щодо операцій за вкладними рахунками здійснених 16 січня 2014 року в ПАТ «КБ «Даніель» , Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42665 від 16 січня 2014 року та квитанція, що підтверджує факт внесення відповідачем коштів на вкладний рахунок в сумі 190000, 00 гривень, датовані 16 січня 2014 року, не містять точного часу укладення договору та часу здійснення вкладу. У «Витягу» зазначено дату та час (16 січня 2014 року 21:49) здійснення проводки, в тім, здійснення проводки (банківської операції) та укладення договору банківського вкладу і фактичне внесення грошових коштів на вкладний рахунок не пов'язані між собою у часі, тобто працівник банку міг на власний розсуд провести проводку у будь-який час, за своїми можливостями і клієнти банку не зобов'язані і не мають право здійснювати нагляд за роботою працівників банку. Таким чином, твердження позивача про здійснення фінансової операції після операційного часу не доводять факту недійсності договору банківського вкладу, не дають підстав для невиплати відповідачу гарантованої суми та не підтверджують наявності допущення будь-яких порушень з боку відповідача [PERSON]. Разом з тим, з пояснень представника позивача встановлено, що кожному вкладнику банку Фонд гарантує відшкодування коштів за його вкладом та відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки,нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, у розмірі загальної суми вкладів, але не більше 200 тисяч гривень. Фонд гарантує кошти у готівковій і безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, розміщені вкладниками на умовах договору банківського вкладу, банківського рахунку або шляхом оформлення іменного депозитного сертифікату. Виплати гарантованої суми здійснюється Фондом у національній валюті України. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відповідачка [PERSON] як вкладник та клієнт ПАТ «КБ «Даніель», довірила свої кошти банківській системі України, що підтверджується копією квитанції про здійснення операції від 16 січня 2014 року на суму 190000,00 гривень та численними скаргами до Президента України, Національного Банку України, Прокурора м. Києва, до міліції, щодо не отримання коштів за договором банківського вкладу « Швидкий прибуток» № Т -42665 від 16 січня 2014 року строк дії якого закінчився. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України на підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем не надано, а відтак позов в цій частині є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed