Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

28.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, про зняття арешту з майна. Провадження по справі було відкрито 29.05.2015 року. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у провадження ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з [PERSON], відкрите на підставі виконавчих документів, а саме: виконавчого листа №2114/1533/12, виданого 20.06.2012 року Комсомольським районним судом м. Херсона та виконавчого листа №2114/2-2627/11, виданого 08.11.2012 року Комсомольським районним судом м. Херсона. Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні [PERSON] від 09.12.2002 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно Позивача. Посилається на те, що існують підстави, які зобовязують державного виконавця зняти арешт з майна належного Позивачу. Також зазначив, що заборгованість за кредитним договором, що стягувалась на підставі виконавчого листа №2114/1533/12, виданого 20.06.2012 року Комсомольським районним судом м. Херсона погашена у повному обсязі. Крім того, ухвалою від 06.04.2015 року заочне рішення по справі №2114/2-2627/11 скасовано, справу призначено на новий розгляд, зазначену ухвалу направлено Позивачем до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні. 16.04.2015 року Позивач звернувся з заявою до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні щодо повернення виконавчого листа №2114/2-2627/11, виданого 08.11.2012 року до Комсомольського районного суду м. Херсона та скасування арешту, який накладено на належне йому майно в рамках виконавчого провадження. Проте вказує, що його заява була проігнорована ВДВС Дніпровським РУЮ у м. Херсоні з тих підстав, що у 2013 році виконавчий лист №2114/2-2627/11, виданий 08.11.2012 року було повернуто стягувачеві у звязку з неможливістю встановити боржника. За таких обставин просив суд зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, що належить йому на праві приватної власності, накладений відповідно до постанови ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні від 09.12.2012 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони йог відчуження. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частина 1 ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в поному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Згідно зі ч.2 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту,накладеного на майно боржника Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що згідно Постанови державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні [PERSON] від 09.12.2002 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON], ІПН [NUMBER]. Згідно Довідки за Вих.№05-1367207/1 від 02.07.2013 року наданої за підписом начальника Управління та розвитку комунікацій та після продажного обслуговування клієнтів Департаменту клієнтської підтримки [PERSON], виданої на імя [PERSON], вбачається, що АТ «Дельта банк» не має фінансових та майнових претензій до Позичальника ([PERSON]) по кредитному договору №08.3/71/07-С від 16.07.2007 року. Згідно наданої копії заяви від 16.04.2015 року представник [PERSON] звернувся до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції з вимогами про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2114/2-2627/11, виданим 08.11.2012 року Комсомольським районним судом м. Херсона та зняття арешту, накладеного на майно [PERSON] Вислухавши сторони по справі, а також враховуючи викладені обставини та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки підстав для утримання майна під арештом суд не вбачає.

Outcome: approved