Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

У листопаді 2017 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява. Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що 05 травня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № СК-52/0065/16/124/04 відповідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 5000,00 грн. Крім того, 05 травня 2016 року між сторонами був укладений додатковий договір № 1 відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 5000,00 грн. за наслідками якого сума неповернутого кредиту становить 5000,00 грн., водночас п. 3 додаткового договору було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам. Позивач виконав умови додаткового договору № 1 та перерахував кошти в сумі 5000,00 грн. на реквізити картки "Ощадбанк", підтвердження перерахування платіжне доручення № 3902 від 05 травня 2016 року. Відповідно до п. 3.2 договору нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 66% річних. Відповідно до п.п. 9 п. 2.4 договору відповідач зобов'язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 20-го числа кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказані в додатковому договорі. Згідно з п. 3.4 договору у випадку прострочення термінів платежів позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Позивач зазначає, що на виконання умов п. 2.4 договору відповідачем не було здійснено жодного платежу, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за договором. Несплата заборгованості за договором підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по договору, з яких вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 5 131,94 грн. з яких: - 2 271.00 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; - 1 088,22 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів станом на 06.11.2017; - 1 772,72 грн. сума несплаченої пені за період з 27.10.2016 по 06.11.2017. Таким чином, відповідач має належним чином виконувати свої зобов'язання за договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак своє збов'язання не виконує. У зв'язку з вищевикладеним позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь 2271,00 грн. - заборгоаність по сплаті тіла кредиту; 1088,22 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів станом на 06.11.2017; 1772,72 грн. сума несплаченої пені за період з 27.10.2016 по 06.11.2017, що разом складає суму в розмірі 5131, 94 грн. та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримував, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов визнає у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення заборгованості зі стягненням з відповідача на користь позивача коштів на відшкодування судового збору. За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного та

Outcome: approved