Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ "Форвард Фінансів"", треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві посилається на те, що на адресу його проживання приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження №67265524 з примусового виконання виконавчого напису №71865, вчиненого приватним нотаріусом Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ "Форвард Фінансів". В обгрунтування доводів зазначає, що з вчиненим виконавчим написом незгідний, вважає, що такий вчинений з порушенням вимог законодавства. Вказує, що виконавчий напис № 71862 від 11.06.2021 року вчинено за межами трьох річного строку стягнення, оскільки вимоги по стягненню стосуються кредитного договору від 21.10.2013 року, укладеного з АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого було ТОВ «Кредині Ініціативи», потім ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Центр Фінансового лізингу», які в подальшому відступили борг відповідачу ТОВ "Форвард Фінансів». Вимоги мотиивує тим, що ніякого кредитного договору з АТ «Укрсоцбанк» не укладав, що жоден із правонаступників за кредитним договором не повідомляли позивача про зміну кредитора, а також вважає, що строк стягнення встановлено з 2013 року по 07.06.2021 року поза межами строку давності. Просить суд визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню виконавчий напис №71862 від 11.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь\~ТОВ "Форвард\~Фінансів"\~у розмірі\~8117,27\~грн. Стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн., за подання заяви про забезпечення позову - 454 грн. та витрати на правничу правничу допомогу адвоката у відрповідності до договору про надання правничої допомоги. Суд своєю ухвалою від 15.11.2021 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення\~сторін та призначив судовий розгляд справи. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 15.11.2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №71862 від 11.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ "ФОРВАРД ФІНАНСІВ" у розмірі 8117,27 грн. (ВП № 67265524 від 26.10.2021 року). Копію ухвали суду надіслано для відома та виконання товариству з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД ФІНАНСІВ", приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Пивоварову Юрію Григоровичу. Позивач та його представник-адвокат Козар М.М., який діє в інтересах [PERSON] (ордер на надання правової допомоги серії РН-545 №1094/21 від 15.11.2021 року) позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити (вх.№ 8471). Відповідач подав до суду відзив (вх.№ 1819), в якому в обгрунтування заперечень зазначає, що здійснення виконавчого\~напису нотаріусом\~врегульовано ст.\~ст.\~87,\~88,\~89\~Закону України\~"Про\~нотаріат",\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172\~"Про\~затвердження переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів",\~а також\~вимогами Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~затвердженої наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5.\~Вказує,\~що право\~стягувача,\~за захистом\~якого він\~звернувся до\~нотаріуса,\~повинно існувати\~на момент\~звернення.\~Так само,\~на момент\~звернення стягувача\~до нотаріуса\~із заявою\~про вчинення\~виконавчого напису,\~повинна існувати\~й,\~крім того,\~також бути\~безспірною,\~заборгованість або\~інша відповідальність\~боржника перед\~стягувачем.\~Відповідач посилдається\~на те,\~що безспірність\~заборгованості чи\~іншої відповідальності\~боржника -\~це обов`язкова\~умова вчинення\~нотаріусом виконавчого\~напису.\~Безспірність заборгованості\~чи іншої\~відповідальності боржника\~для нотаріуса\~підтверджується формальними\~ознаками -\~наданими стягувачем\~документами згідно\~з Переліком\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів.\~Сам по\~собі цей\~факт (подання\~стягувачем відповідних\~документів нотаріусу)\~не свідчить\~про відсутність\~спору стосовно\~заборгованості як\~такого.\~Вимоги мотивує\~тим,\~що заборгованість\~або інша\~відповідальність боржника\~визнається безспірною\~і не\~потребує додаткового\~доказування у\~випадках,\~якщо для\~вчинення виконавчого\~напису подані\~документи,\~передбачені Переліком\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.6.1999\~року №\~1172.\~Представник-директор\~ТОВ "Форвард\~Фінансів"\~ Отришко\~О.О. просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В. пояснення щодо позову не подала. Поштове відправлення повернуто до суду з відміткою "адресат відсутній". Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. пояснення щодо позову не подав. Поштове відправлення повернуто до суду з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 18 ЦК України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» - виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 50 Закону України "Про нотаріат" - нотаріальна дія, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис №71862 про стягнення заборгованості з з [PERSON] на користь\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Форвард\~Фінансів"\~у розмірі\~8117,27\~грн. (сума заборгованості позивача перед стягувачем 7467,27 грн. та плата за вчинення виконавчого напису 650 грн.) за період з 21 жовтня 2013 року по 07 червня 2021 року. З позовної\~заяви встановлено,\~що виконавчий\~напис перебуває\~на примусовому\~виконанні приватного\~виконавця виконавчого\~округу Закарпатської\~області Пивоварова\~Ю.Г.,яким відкрито виконавче провадження ВП №67265524 від 26.10.2021 року. Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає таке. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" - нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" - захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Суд при\~вирішенні спору\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~не обмежується\~лише перевіркою\~додержання нотаріусом\~формальних процедур\~і факту\~подання стягувачем\~документів на\~підтвердження безспірної\~заборгованості боржника\~згідно з\~Переліком документів\~(суд ураховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 05.07.2017, справа № 6-887цс17; в постанові від 23.01.2018 року, справа №310/9293/15-ц). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14. Таким чином, вчиняючи 11 червня 2021 року виконавчий напис №71862 приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 (такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 21.09.2021 року, справа № 910/10374/17). Для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що зазначена заборгованість не є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. Суду не надано належних та допустимих доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги, тому невідомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. Про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізнався після вчинення нотаріусом виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Суд бере\~до уваги, що\~відповідач в\~судове засідання\~не з`явився, своїм правом подати докази розпорядився на свій розсуд, доказів протилежного у відповідності до ст. 81 ЦПК України до суду не подав. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд\~з прав\~людини вказав,\~що п.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. З урахуванням\~наведених вище\~досліджених та\~перевірених судом\~доказів,\~суд враховує,\~що приватний\~нотаріус Києво-Святошинського\~районного округу\~Київської області\~Грисюк О.В.\~при вчиненні\~оскаржуваного виконавчого\~напису 11.06.2021\~року повинна\~була врахувати, що станом на 11.06.2021 року Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у простій письмовій формі, є нечинні, а тому повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України "Про нотаріат". Отже, суд вважає, що при розгляді справи позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису №71862 від 11.06.2021 року, таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача, а тому суд доходить висновку, що з відповідача ТОВ «Фрвард Фінансів" на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені [PERSON] , які складаються з судового збору в розмірі 908 грн. (за подання позовної заяви) та 454 грн. (за подання заяви про забезпечення позову). У відповідності до положень до ст. 133 ЦПК України - до витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~137\~ЦПКУкраїни - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивач в позовній заяві про відшкодування судових витрат по оплаті за надання правничої допомоги визначив розмір витрат у розмірі 3 000 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. На підтвердження витрат на правову допомогу суду наданий: договір про надання правової допомоги від 12.11.2021 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Козар М.М. Відповідно до підпункту 1 п.4 Виплата гонорару та компенсація додаткових затрат у договорі зазначено: "За надання юридичної допомоги Клієнт погоджується виплатити Адвокату гонорар 3000 грн." Отже, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі від 12.11.2021 року у вигляді фіксованої суми 3000 грн. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Суд також бере до уваги, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, не встановлено форми такого документа, а також те, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката. Враховує, що предметом дослідження витрат на\~правничу допомогу\~адвоката є обсяг фактично виконаних адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, вказаних у розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, а не облік отриманого адвокатом доходу та його оподаткування, однак адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта; повинен надати суду обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних ним робіт, їх вартість; акт прийому-передачі наданої правничої допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги, звіт про витрачений час на надання правничої допомоги про детальний опис наданих послуг із обумовленою сторонами договору вартістю у межах надання правової допомоги під час розгляду справи (суд ураховує правові висновки у постановах Верховного Суду: від 15.09.2021 року, справа №440/4206/19, від 15.06.2021 року, справа №159/5837/19, від 29.10.2020 року, справа №686/5064/20). Таким чином, суд вважає, що витрати [PERSON] на правову допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами (детальний опис наданих послуг із обумовленою сторонами договору вартістю у межах надання правової допомоги під час розгляду справи №306/2039/21 в суді), а тому доходить висновку, що в цій частині вимоги позивачу слід відмовити. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до ч. 7 ст. 158 ЦПК України - у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи, що учасниками справи не було подано вмотивованого клопотання про скасування застосованого за ухвалою суду від 15.11.2021 року заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення по виконавчому провадженню, тому даний захід забезпечення позову продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим судовим рішенням законної сили. Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved