Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 23.09.2016 року визначено порядок та способи участі позивача [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , та дозволено: кожного буднього дня забирати сина до себе, за місцем свого проживання о 10-00 год. та повертати матері о 12-30 годині, - кожної суботи забирати сина до себе, за місцем свого проживання, о 10-00 годині та повертати матері наступного дня, в неділю, о 10-00 годині; у світкові дні, якщо такі дні припадають на понеділок, вівторок, середу, четвер або п`ятницю забирати сина до себе, за місцем свого проживання о 10-00 годині та повертати матері о 14-00 годині; у визначені дні спілкування батька і сина дозволити відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03.11.2016 рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23.09.2016 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким встановлено такий порядок та способи участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] : спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17-00 до 19-00 год., за місцем проживання позивача [PERSON] ; спілкування з дитиною щосуботи з 10-00 до 17-00 год., за місцем проживання позивача [PERSON] . У визначені дні спілкування батька і сина дозволити перебування дитини з батьком в присутності матері. У визначені дні спілкування батька і сина, дозволити відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів (т. 1, а.с. 112-119). У січні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області із позовом про зміну раніше визначеного способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини, [PERSON] , [INFO] , визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц наступним чином: встановити [PERSON] графік побачень із сином [PERSON] , [INFO] - кожного тижня в суботу або неділю, за домовленістю з матір`ю дитини, окрім днів хвороби дитини, починаючи з 10:00 год. та повертати дитину до постійного місця проживання не пізніше 17:00 год. та того ж дня з правом прогулянок в межах Київської області, з правом відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму харчування дитини, турбуючись про стан здоров`я, без присутності матері. 20 лютого 2019 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог у позові про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц, а саме просила визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 29.03.2019 прийнято до розгляду заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18.06.2020 позов [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, без самостійних вимог на стороні позивача - органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц, - задоволено частково. Змінено раніше визначений спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дитини, [PERSON] , [INFO] , визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 768,40 грн(т. 3 а.с. 171-177). 22.06.2020 представником позивачки [PERSON] - адвокатом Павелко Р.С. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 548/168/19 про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц, а саме щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю та щодо стягнення з [PERSON] документально підтверджених витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн та судовий збір в розмірі 768,40 грн, сплачений за заявою про збільшення позовних вимог від 20.02.2019. ( т. 3, а.с. 161-162). На підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір № б/н про надання професійної правничої (правової) допомоги від 04.01.2019 між [PERSON] та адвокатом Павелко Р.С. додаткову угоду до договору № б/н про надання професійної правничої (правової) допомоги від 04.01.2019, додаток № 1 від 05.01.2019 про розмір суми гонорару у твердій грошовій сумі у суді першої інстанції становить 12000,00 грн, детальний опис робіт (надання послуг) виконаних адвокатським бюро "Руслана Павелка" відповідно до договору № б/н, акт виконаних робіт відповідно до договору № б/н від 18.06.2020, меморіальний ордер № 2PL686757 від 20.02.2019, квитанція від 21.06.2020 на суму 10000,00 грн(т. 3 а.с. 163, 164, 165, 166, 167, 168, 169). Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 03.07.2020 суддею Коноводом О.В. заявлено та задоволено самовідвід по вказаній справі (т. 3, а.с. 199-201). Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 03.07.2020 суддею Миркушіною Н.С. заявлено та задоволено самовідвід по вказаній справі (т. 3, а.с. 226-229). 11.11.2020 розпорядженням Хорольського районного суду Полтавської області передано справу до Семенівського районного суду Полтавської області. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 11.11.2020 суддею Харченком В.Ф. прийнято справу до розгляду. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 09.12.2020 суддею Харченком В.Ф. відмовлено в ухваленні додаткового рішення за заявами представника позивача [PERSON] - адвоката Павелка Руслана Сергійовича від 22.06.2020. Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд послався на відсутність для цього достатніх правових підстав та погодився з позицією відповідача про те, що заявою про збільшення позовних вимог позивач фактично змінила підстави та предмет позову, а не окремо підстави чи предмет позовних вимог. 17.12.2020 представником позивачки Павелком Р.С. подано апеляційну скаргу на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області. (т. 4, а.с. 156-160). Постановою Полтавського апеляційного суду від 10.02.2021 скасовано ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 09.12.2020 про відмову ухвалити додаткове рішення за заявами представника позивача [PERSON] - адвоката Павелка Руслана Сергійовича від 22.06.2020, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції - Семенівського районного суду Полтавської області. Апеляційний суд в своїй постанові від 10.02.2021 зазначив, що за нормами пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі ст. 270 ЦПК України представником позивача [PERSON] - адвокатом Павелко Р.С. 22 червня 2020 року до суду подані заяви про ухвалення додаткового рішення. Саме виходячи з необхідності постановити по справі додаткове рішення в частині невирішених позовних вимог, виходила колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду при постановленні ухвали про повернення справи до суду першої інстанції для вирішення даного питання в порядку ст. 270 ч. 3 ЦПК України. Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення за заявами представника позивача, суд фактично ухилився від вирішення спору в частині збільшених позовних вимог, які були предметом судового розгляду впродовж тривалого періоду часу, обмеживши у такий спосіб сторону позивача у праві на доступ до правосуддя. Окрім того, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, що само по собі є окремою підставою для постановлення додаткового рішення по справі. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області Харченка В.Ф. від 16.03.2021 продовжено розгляд цивільної справи за заявою представника позивача [PERSON] - адвоката Р.С.Павелко про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 24.05.2021 заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Р.С.Павелко про відвід головуючого судді - задоволено повністю. Відведено суддю Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченка - головуючого суддю від розгляду заяви представника позивача [PERSON] - адвоката Р.С.Павелко про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 25.05.2021 суддею Самойленко Л.М. прийнято справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, без самостійних вимог на стороні позивача - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Києво- Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки та піклування в Служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням №548/205/16-ц - для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Додаткове рішення може бути ухвалено у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України. Зміст частин першої та другої статті 270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що головне значення додаткового рішення полягає у забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом внаслідок неналежного виконання вимог частини першої статті 264 ЦПК України. Частиною третьою статті 270 ЦПК України встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.06.2020 у справі № 759/9300/13-ц цивільний процесуальний закон не забороняє визначеним при автоматичному розподілі суддям знайомитись з матеріалами справи, у тому числі з дослідженими при судовому розгляді доказами, прослуховувати записи технічної фіксації судового процесу, уточнювати певні питання у учасників справи, яких у разі необхідності суд може викликати в судове засідання (частина четверта статті 270 ЦПК України). Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 10.08.2021 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, без самостійних вимог на стороні позивача Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням №548/205/16-ц, - замінено третю особу Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області на Службу у справах дітей Бучанської районної державної адміністрації Київської області та замінено третю особу Службу у справах дітей Хорольської райдержадміністрації на Службу у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Павелко Р.С. у судовому засіданні заяви про винесення додаткового рішення просив задовольнити повністю, виходячи з найкращих інтересів дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення з нього судових витрат, в матеріалах справи наявний письмовий відзив від 14.03.2019, в якому відповідач вказав, що позивачка протиправно забрала сина сторін [PERSON] із м. Хорол у жовтні 2017 року. Лише 16 жовтня 2017 року позивач дізнався про місце проживання сина у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області. Права дитини порушено, оскільки позивачка самовільно змінила місце проживання дитини без згоди батька; створює перешкоди для участі відповідача у спілкуванні з сином на умовах, визначених рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03.11.2016, зловживає своїми материнським правами і обмежує відповідача у спілкуванні з сином, про що свідчать його численні звернення до органів поліції та соціальних служб. Вважає, що в найкращих інтересах дитини буде визначення місця проживання дитини з батьком, оскільки умови проживання у батька є кращими, краща екологічна ситуація, школа розташована близько. Крім того зазначив, що заперечує проти висновку Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11.04.2019 № 07-21/1203, якій міститься в матеріалах справи, вважає цей висновок упередженим і одностороннім, а осіб, які його склали недостатньо поінформованими та компетентними у розглядуваному питанні, вважає, що суд при винесенні рішення не може покладатися на цей висновок. [PERSON] звернув увагу, що у справі № 548/228/19 опікунською радою при виконавчому комітеті Хорольської міської ради від 17.10.2019 надано висновок про доцільність повернення дитини [PERSON] , 2013 року народження батьку [PERSON] з можливістю їх спільного проживання в [ADDRESS] (т. 3, а.с. 52-53). Вказав, що він приділяє сину багато уваги для його розвитку, про що свідчать долучені до матеріалів справи численні фотоматеріали. Також у судовому засіданні та у своїх письмових запереченнях [PERSON] вказав, що повністю заперечує проти стягнення з нього судових витрат оскільки позов, який був задоволений судом частково є повністю безпідставним. З огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, Велика палата Верховного суду відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат. Інформація про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат з`являється лише в заяві про збільшення позовних вимог, поданій з порушенням процесуального законодавства та складається з 1536,80 грн судового збору та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу. Пізніше представником позивачки було подано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 9536,89 грн з яких судовий збір 1536,89 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що дійсно були сплачені [PERSON] кошти в сумі 10000,00 грн і це нібито підтверджується написаним від руки адвокатом Павелком Р.С., папірцем, який немає мінімально необхідних реквізитів розрахункового документа (т. 3, а. с. 183-193). Представник Служби у справах дітей Бучанської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства (т. 5, а. с. 226). Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району в судове засідання не з`явився, при розв`язанні спору покладається на розсуд суду (т. 5, а. с. 211). Вивчивши досліджені при розгляді справи Хорольським районним судом докази, вислухавши позиції сторін, прослухавши технічні записи судових засідань Хорольського районного суду Полтавської області, суд приходить до наступного висновку. Щодо визначення місця проживання дитини. Судом встановлено, що відповідно до довідки виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 25.09.2018 25 № 2060, [PERSON] , [INFO] разом з малолітньою дитиною - сином [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 10). Даний факт підтверджується актом від 25.01.2019, за результатами якого було встановлено, що за вищезгаданою адресою проживає [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . Помешкання знаходиться у новозбудованому житловому кварталі. У квартирі дві кімнати, кухня, ванна, дві лоджії. Квартира світла, простора, повністю оздоблена, всі кімнати обладнані сучасними меблями. У квартирі створені всі необхідні умови для комфортного проживання, санвузол має якісну сантехніку. Кімнату обладнано для проживання дитини, де є ліжко, дуже багато іграшок, шафи для одягу, стіл для розвитку та виховання дитини. Для дитини дуже гарно обладнані ігрові осередки: кухня, куточок конструювання, будиночок, про що можна зробити висновок, що дитиною мама займається, грається, віддає багато часу у вільний від роботи час. Зі слів мами та сусідів дитина відвідує систематично дошкільний навчальний заклад у м. Києві. На території житлового комплексу розташовано дитячі та спортивні майданчики відкритого типу (т. 1, а.с. 11). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 24.01.2019 під час виїзду в дану родину було встановлено, що квартира в дуже хорошому стані, зроблений сучасний ремонт. У квартирі дві кімнати, кухня, ванна кімната, дві лоджі. Квартира світла, простора, повністю обмебльовані всі кімнати обладнані сучасними меблями. У квартирі створені всі необхідні умови для комфортного проживання для малолітньої дитини, багато іграшок (т. 1, а.с. 34). Відповідно до довідки закладу дошкільної освіти № 120 Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.11.2018 за № 47, [PERSON] , 2013 року народження відвідує ЗДО № 120 управління освіти Подільської в м. Києві державної адміністрації з 11.04.2018. Дитина доглянута, охайна, відвідує заклад регулярно без порушень режиму, оплати за харчування дитини в ЗДО здійснювалась вчасно. Забирала з закладу його мама [PERSON] (т. 1, а.с. 13). Відповідно до довідки закладу дошкільної освіти № 120 Управління освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 15.02.2019 за № 58, [PERSON] , 2013 року народження дійсно відвідує з 11.04.2018 року ЗДО № 120 (т. 1, а.с. 38). Відповідно до довідки Крюківщинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 04.02.2019 за № 30 [PERSON] буде навчатися в 1 класі даного закладу (т. 1, а.с. 39). Відповідно до довідки Управління житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.01.2019 за № 1 [PERSON] дійсно працює з 02.03.2018 в управлінні житлово-комунального господарства Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на посаді головного спеціаліста відділу комунального господарства (т. 1, а.с. 41). До матеріалів справи долучені заяви про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] (т. 1, а.с. 42, 43). Відповідно до заяви [PERSON] до голови Крюківщинської сільської ради Кріпаку А.П. від 24.10.2018,останній заперечив щодо зняття з реєстрації малолітнього сина [PERSON] з адреси [ADDRESS] та реєстрації за адресою [ADDRESS] для уникнення порушення законодавства та прав дитини (т. 1, а.с. 46). Відповідно до висновку Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11.04.2019 №07-21/1203 про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області вважає за доцільне визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та визначити участь батька - [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , залишивши уже встановлений графік спілкування з дитиною рішенням апеляційного суду Полтавської області від 03.11.2016 за фактичним місцем проживання дитини (т. 2, а.с. 26-28). Відповідно до частини четвертої, п`ятої та шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Отже, висновок є документом, який подається для прийняття відповідного рішення, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами. Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради від 18.06.2019 «Про обстеження умов проживання [PERSON] , [PERSON] » встановлено, що за адресою: [ADDRESS] знаходиться двоповерховий житловий будинок, який згідно до технічного паспорту реєстровий № 19/3568, виготовленого Лубенським міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 03.06.2005 складається з 3-х квартир. Будинок належить на праві приватної власності громадянам [PERSON] та [PERSON] згідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 09.08.2005 року. На першому поверсі будинку розміщені офісні приміщення, де здійснює свою підприємницьку діяльність [PERSON] . На другому поверсі будинку розміщені дві житлові квартири, які належать відповідно громадянам [PERSON] та [PERSON] . На момент обстеження в квартирі [PERSON] останній проживає одноосібно. Квартира складається з двох кімнат, кухні та ванної. Житлова площа квартири становить 30,7 кв.м. Квартира світла та простора, в повній мірі забезпечена сучасними меблями та побутовою технікою У дитячій кімнаті є дитяче ліжко, шафа для дитячого одягу та столик для занять. У квартирі встановлена шведська стінка з дитячим навісним обладнанням, багатофункціональна дошка та наочні матеріали для вивчення української мови. Є багато іграшок. У будинку є різноманітний дитячий транспорт: електромобіль, велосипед, самокат, толоками. На приватному подвір`ї облаштований ігровий майданчик. Можна зробити висновок, що батько багато уваги приділяє фізичному та розумовому розвитку, а також забезпеченню дозвілля дитини. Будинок має зручне розташування. Неподалік знаходиться школа, стадіон, ботанічний сад. Санітарний стан помешкання добрий (т. 2, а.с. 134-135). Згідно характеристики Хорольського міського голови на [PERSON] від 08.02.2016 останній займається підприємницькою діяльністю, у побуті та громадських місцях дотримується правил та норм моральної поведінки. Характеризується позитивно, за характером спокійний, урівноважений, у спілкуванні скромний та простий, підтримує добрі стосунки з колегами. Приймає активну участь у суспільно-громадському житті міста. Обраний депутатом Хорольської міської ради сьомого скликання. Є заступником голови постійної комісії з питань економічного розвитку, планування бюджету та розвитку підприємства. За час виконання депутатських обов`язків у роботі відповідальний та ініціативний. Висловлюється ясно та відверто, захищає свою думку ввічливо та твердо. До міської ради скарг та компрометуючих матеріалів не надходило (т. 1, а.с. 122). Згідно характеристики з місця проживання на [PERSON] від 09.02.2016 останній показав себе як людина комунікабельна, ввічлива з сусідами, завжди готовий прийти на допомогу. Займається благоустроєм будинку та прилеглої території. В дворі створив зелений газон та встановив пісочницю для відпочинку та розвитку дитини. В побуті характеризується як хороший сім`янин та люблячий батько, який з задоволенням проводить час з сином. В пияцтві, сварках і бійках помічений не був (т. 1, а.с. 123). Відповідно до висновку Опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради від 17.10.2019 опікунська рада при виконавчому комітеті Хорольської міської ради вирішила задовольнити заяву [PERSON] і вважає доцільним повернення дитини [PERSON] , 2013 року народження батьку [PERSON] з можливістю їх спільного проживання в [ADDRESS] (т. 3, а.с. 52-53) Згідно висновку психолога [PERSON] за період 08.06.2017-22.06.2017 в якості рекомендації запропоновано повністю виключити конфліктні ситуації між батьками в присутності дитини. Так як це є для клієнта сильним стресовим фактором. Необхідно змінювати в свідомості дитини позитивний образ кожного з батьків і виключити нав`язування негативного ставлення до тата. Дозволити татові і дитині проводити разом більшу кількість часу. Так як, між татом і дитиною присутній яскравий позитивний емоційний зв`язок. При порушенні даної зв`язку висока ймовірність виникнення травмуючи чинників. Дані фактори будуть впливати на порушення розвитку психіки дитини. Згідно висновку психолога [PERSON] від 25.10.2019 за результатами психологічного дослідження [PERSON] встановлено, що найближчими людьми, до яких дитина ставиться найбільш прихильно, є його батько [PERSON] та мати [PERSON] . Стосунки з ними характеризуються міцною прив`язаністю, найбільшою емоційною близькістю, привабливістю і значущостю для хлопчика. Спостерігається виразна ідентифікація [PERSON] з батьком, наслідування його, висока довірчість та бажаність стосунків з ним, а також постійне відчуття хлопчиком дефіциту спілкування з батьком, потреба у більшій татовій участі в його житті. Ставлення [PERSON] до матері, [PERSON] , також характеризується прив`язаністю та тісним емоційним зв`язком з нею. Тобто результати психодіагностичного дослідження ставлення [PERSON] до кожного з батьків вказують на його прив`язаність до обох батьків та неприйняття хлопчиком фактичної ситуації розлучення батьків і проживання окремо від батька [PERSON] . Проявляється центрованість хлопчика на стосунках у тріаді: батько [PERSON] , мати [PERSON] та він сам - прагнення до збереження цілісності цих стосунків. Стосунки [PERSON] з матірю [PERSON] також характеризуються сильною емоційною близькістю, привабливістю та значущістю для хлопчика. Останній відчуває себе заручником конфлікту між батьками, опосередковано залучений до конфлікту; не дозволяє собі демонструвати прихильність до одного із батьків під страхом зазнати негативної оцінки з боку іншого із батьків, необхідність "вибору" пригнічує дитину, перебуває у стані "конфлікту лояльності"; хлопчик міцно прив`язаний до обох батьків, потребує їх емоційної близькості і теплих стосунків; має дефіцит спілкування з батьком; батьки повинні віднайти в собі моральні сили і свідомість аби поставити на чільне місце благополуччя своєї дитини, її потреби і інтереси; психолог рекомендує збільшити контакт дитини із батьком, періодично проживати дитині у батька, психологічно проконсультувати кожного із батьків (т. 3, а.с. 6-44). Відповідно до ч. 1 ст. 162 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом принципів 2, 4, 6, 9 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. Дитині має належати право на здорове зростання і розвиток. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до п. 1, 2 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" (наразі втратив чинність), вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018, справа № 402/428/16-ц наголосила, що за частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Отже, як вбачається з вище викладеного, обоє батьків забезпечують гарні умови проживання та виховання дитини, приділяють увагу його розвитку, для дитини обоє батьків є найближчими йому людьми. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що заявлена вимога щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] підлягає задоволенню. Щодо стягнення стягнення з [PERSON] витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн та судовий збір в розмірі 768,40 грн, сплачений за заявою про збільшення позовних вимог від 20.02.2019. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надані підтверджуючі документи, а саме договір № б/н про надання професійної правничої (правової) допомоги від 04.01.2019 між [PERSON] та адвокатом Павелко Р.С. додаткову угоду до договору № б/н про надання професійної правничої (правової) допомоги від 04.01.2019, додаток № 1 від 05.01.2019 про розмір суми гонорару у твердій грошовій сумі у суді першої інстанції становить 12000,00 грн, детальний опис робіт (надання послуг) виконаних адвокатським бюро "Руслана Павелка" відповідно до договору № б/н, акт виконаних робіт відповідно до договору № б/н від 18.06.2020, меморіальний ордер № 2PL686757 від 20.02.2019 на суму 2000, 00грн, квитанція від 21.06.2020 на суму 10000,00 грн (т. 3 а.с. 163, 164, 165, 166, 167, 168, 169). Суд не враховую суму консультації щодо роз`яснення норм цивільного та цивільно-процесуального законодавства, щодо оспорюваних правовідносин, у справі про розірвання шлюбу в сумі 2000,00 грн від 06.01.2019, з детального опису робіт (наданих послуг) виконаних Адвокатським бюро «Руслан Павелко», та вартість підготовки проекту позовної заяви у цивільній справі про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц в сумі 4204,00 грн (т. 3, а.с. 166), оскільки при поданні первинної позовної заяви позивач зазначила, що відсутні витрати на правову допомогу. Отже, суд вважає за доцільне задовольнити частково вказану вимогу, а саме документально підтверджені витрати на правничу допомогу у розмірі 5796,00 грн. та судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений за заявою про збільшення позовних вимог.

Outcome: partial