Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

І.Позиція позивача. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначив, що 13.01.2017 року між Кредитною спілкою «Союз - Дніпро», як кредитором, та [PERSON] , як позичальником, був укладений Кредитний договір № 59/17. Згідно з умовами Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредитні кошти у сумі 2796,00 гривень, строком на 12 місяців, починаючи з 13.01.2017 року по 12.01.2018 року, а Відповідач [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 13.01.2017 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 157 від 13.01.2017 року на суму 2796,00 гривень. Відповідно до умов Кредитного договору № 59/17 від 13.01.2017 року, [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 12.01.2018 року. Відповідач повинен був повернути 2796,00 гривень - що є сумою кредиту, та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів, відповідно до п.4.1 Кредитного договору із розрахунку 2,7 % на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. Проте, Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання по Кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач не своєчасно робив платежі в рахунок погашення кредиту. Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно до п.4.4 кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Станом на 15.03.2018 року сума заборгованості становить 3836,60 (три тисячі вісімсот тридцять шість)гривень 60 копійок, яка складається: -1797,00 ( одна тисяча сімсот дев`яносто сім) гривень 00 копійок - залишок по кредиту; -2039,60 (дві тисячі тридцять дев`ять) гривень 60 копійок - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. 2.Позиція відповідача. Відповідач, не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов. 3.Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи. Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 05.07.2018 року визначено порядок розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач користуючись своїм правом подав заяву про проведення судового розгляду за відсутності представника позивача, не заперечуючи проти ухвалення заочного судового рішення. Відповідач, будучи належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовні вимоги не подав, судові повістки - виклики направлені відповідачеві на адресу його реєстрації. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 280 ЩІК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. 4. Фактичні обставини встановлені судом. 13.01.2017 року між Кредитною спілкою «Союз - Дніпро», як кредитором, та [PERSON] , як Позичальником, був укладений Кредитний договір №59/17 (а.с.4-5). Згідно з умовами Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредитні кошти у сумі 2796,00 гривень, строком на 12 місяців, починаючи з 13.01.2017 року по 12.01.2018 року, а Відповідач [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 13.01.2017 року, що підтверджується видатковим касовим ордером №157 від 13.01.2017 року на суму 2796,00 гривень. Відповідно до умов Кредитного договору № 59/17 від 13.01.2017 року [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 12.01.2018 року. Проте, Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання по Кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що Відповідач не зробив жодного платежу в рахунок погашення кредиту. Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно до п.4.4 кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Станом на 15.03.2018 року сума заборгованості становить 3836,60 (три тисячі вісімсот тридцять шість) гривень 60 копійок, яка складається: -1797,00 ( одна тисяча сімсот дев`яносто сім) гривень 00 копійок - залишок по кредиту; -2039,60 (дві тисячі тридцять дев`ять) гривень 60 копійок - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, представники позивача неодноразово спілкувались з відповідачами, вимагали погасити суму боргу. На адресу відповідачів направлялись претензії з вимогами погасити існуючу заборгованість, але відповідачі проігнорували їх вимоги та самоусунулись від виконання зобов`язань. (а.с.7-8). 5.Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. З Закону України "Про кредитні спілки", кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону України "Про кредитні спілки", кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Згідно з п. З ч. 1ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом третім ч. 1 ст.21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Тому виходячи зі змісту ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Лишені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. JK проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті З ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті З ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті З ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023- XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-ХІІспоживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 6.Висновки та мотиви прийнятого рішення. 13.01.2017 року між Кредитною спілкою «Союз - Дніпро», як кредитором, та [PERSON] , як Позичальником, був укладений Кредитний договір №59/17 (а.с.4-5). Згідно з умовами Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредитні кошти у сумі 2796,00 гривень, строком на 12 місяців, починаючи з 13.01.2017 року по 12.01.2018 року, а Відповідач [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 13.01.2017 року, що підтверджується видатковим касовим ордером №157 від 13.01.2017 року на суму 2796,00 гривень. Відповідно до умов Кредитного договору № 59/17 від 13.01.2017 року [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 12.01.2018 року. Станом на 15.03.2018 року сума заборгованості становить 3836 (три тисячі вісімсот тридцять шість)гривень 60 копійок, яка складається: -1797,00 ( одна тисяча сімсот дев`яносто сім) гривень 00 копійок - залишок по кредиту; -2039,60 (дві тисячі тридцять дев`ять) гривень 60 копійок - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. З Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Кредитної Спілки «Союз-Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 1762 гривень, відповідно до квитанції від 19.03.2018 року(а.с.І). На підставі викладеного та

Outcome: approved