Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2009 року до 06 травня 2014 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з лютого 2011 року. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 травня 2011 року з відповідача були стягнуті на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з 04 березня 2011 року до досягнення дитиною віку повноліття. Відповідач не виконує рішення суду в добровільному порядку, аліментів не сплачує та не надає будь-якої іншої матеріальної допомоги. Також відповідач не підтримує зв'язок ні з дитиною, ні з вихователями дитячого садка, де навчається дитина. У 2012 році вона зверталася до ОВС з приводу того, що відповідач погрожував їй фізичної розправою, а у 2013 році відповідач забрав дочку і разом з нею зник, тому вона знову зверталася до ОВС для розшуку дитини. Відповідач повернув їй дочку через кілька днів у тяжкому стані, з лихоманкою, кашлем та нежиттю. З травня 2013 року відповідач взагалі не спілкується з дитиною та не цікавиться її життям, не дбає про її розвиток, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Вона не чинить відповідачеві перешкод у спілкуванні з дитиною, але він самоусунувся від свого батьківського обов'язку щодо утримання і виховання дочки, не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, внутрішнім світом, не піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням. Проте відповідач не надає їй дозволу для виїзду з дитиною за кордон на відпочинок та оздоровлення. Вона самостійно, без допомоги відповідача, виховує дочку, піклується про неї та забезпечує необхідні умови для життя та розвитку, за місцем її проживання створені всі необхідні умови проживання для дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, до суду наданий висновок, в якому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2009 року до 06 травня 2014 року, від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 746, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2014 року. На користь позивача з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 березня 2011 року до досягнення дитиною віку повноліття, що підтверджується рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 травня 2011 року. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітньої [PERSON], [INFO], її навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться її життям, не піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням. Відповідач не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитини доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Вихованням, утриманням, забезпеченням фізичного та духовного розвитку дитини займається позивач. Ці обставини підтверджуються висновком виконавчого комітету Баглійської районної у місті Дніпродзержинську ради, як Органу опіки та піклування, затвердженим рішенням Баглійської районної у місті Дніпродзержинську ради за вих. № 315 від 16 вересня 2015 року. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно абз. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В силу п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з п. 7.2. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved