Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

30.12.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до ПОСП «Золота Нива», в якому посилаючись на несплату їй відповідачем орендної плати згідно умов договору оренди землі від 20.08.2008 року за користування земельною ділянкою у 2013 році, просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати, яку визначила у розмірі 4800 грн., а також судові витрати, понесені нею у зв'язку з розглядом справи. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] при судовому розгляді справи пояснила, що 20.08.2013 року між нею та відповідачем ПОСП «Золота Нива», був укладений договір оренди належної їй земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,00 га, що розташована на території Новобузької міської ради Миколаївської області, строком на 5 років, який був зареєстрований 17.11.2008 року. До закінчення строку дії цього договору орендар ПОСП «Золота Нива» в липні та серпні 2013 року, обробив земельну ділянку після збирання урожаю (задискував) і таким чином, після припинення дії договору повернув їй земельну ділянку, однак орендну плату нарахував з врахуванням витрат понесених на проведення вищевказаних польових робіт, згоду на проведення яких вона як орендодавець, у будь-який спосіб, не надавала, а тому, такі збитки в силу вимог п. 22 договору відшкодуванню не підлягають. Наголошувала, що відповідач, знаючи про закінчення терміну дії договору у серпні 2013 року не повинен був проводити відповідні польові роботи, при цьому до проведення таких польових робіт відповідач не попередив позивача про його наміри продовжити термін дію договору. За таких умов просила задовольнити пред'явлений нею позов, стягнувши з відповідача на її користь заборгованість по виплаті орендної плати у розмірі 4800 грн., виходячи з існуючої у 2012 році домовленості між сторонами, що орендна плата виплачується з розрахунку 600 грн. за 1 га. Представники відповідача ПОСП «Золота Нива» Ключник Л.В. та Довгополий О.Б. позовні вимоги не визнали і пояснили, що дійсно 20.08.2008 року між ПОСП «Золота Нива» та власником земельної ділянки [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 8 га строком на 5 роки, який був зареєстрований 17.11.2008 року, строк дії якого спливав 20.08.2013 року. Зважаючи на те, що за місяць до закінчення терміну дії договору позивачка не зверталася з вимогою про небажання продовжувати термін його дії, підприємство, розраховуючи на пролонгацію цього договору, провело двічі, в два сліди, дискування на орендованій земельній ділянці позивачки. При зверненні позивачки у вересні 2013 року з вимогою про повернення належної земельної ділянки через сплив строку дії договору оренди, сільгосппідприємство, згідно з актом, повернуло позивачу відповідну земельну ділянку, зазначивши в акті про проведення вищевказаних польових робіт та необхідністю у їх відшкодуванні у розмірі 2316 грн. 96 коп., зважаючи на те, що відповідна земля у 2008 році за договором оренди передавалася не оброблена. Однак, позивач відшкодовувати такі кошти відмовилася, а тому орендна плата їй за 2013 рік нараховувалася з врахуванням понесених відповідачем збитків. При цьому наголосили, що домовленостей між відповідачем та позивачкою щодо виплати орендної плати останній з розрахунку 600 грн. за 1 га землі не існувало. Оренда плата нараховувалася у відповідності до вимог п. 9 договору оренди землі у розмірі 3% від вартості земельної ділянки з врахуванням індексу споживчих цін, що складало за 2013 рік 3365,55 грн., з якої утримувався фіксований податок у розмірі 38,62 грн. та прибутковий податок 504,83 грн. про що надали суду відповідні квитанції, а відтак, наявна сума заборгованості по орендній платі за землю у 2013 році, з урахуванням погашення за її рахунок вищезазначених збитків, складає 505,14 грн., яку позивачка може отримати в зручний для неї час в касі підприємства. За таких умов, представники відповідача просили у задоволені позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. В силу ст.5 цього ж Закону об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар. Згідно зі ст. 792 Цивільного кодексу України відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини на Україні з питання оренди землі, є Закон України "Про оренду землі". В силу вимог ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. В судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 828810 від 13.02.2006 року, позивачці [PERSON] належить земельна ділянка площею 8 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області. 20 серпня 2008 року між [PERSON] та ПОСП «Золота Нива» був укладений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 5 років. Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки, позивачка передала земельну ділянку в оренду ПОСП «Золота Нива» у день укладення договору оренди землі - 20 серпня 2008 року, що в судовому засіданні сторонами не заперечувалося. Встановлено, що відповідний договір оренди землі зареєстрований Новобузьким округом реєстрації Миколаївської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомзему України» № 040802005249 17 листопада 2010 року. За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до пункту 43 згаданого договору оренди землі останній набирає чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди земельної ділянки, скріпивши 20 серпня 2008 року договір своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Аналогічна правова позиція викладена і у Постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року у справі № 6-162ц13 за позовом про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та зобов'язання повернути земельні ділянки, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для усіх судів України. Відтак, зважаючи на те, що сторони підписали договір оренди землі 20 серпня 2008 року, термін його дії, за спливом обумовлених сторонами п'яти років, закінчується саме 20 серпня 2014 року. За умовами п. 8 вказаного договору орендар має переважне право його поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. При цьому, до закінчення терміну дії вказаного договору оренди землі Законом N 3038-VI від 17.02.2011 р. (Закон N 3038-VI) була змінена ст. 33 Закону України "Про оренду землі", якою було встановлено новий порядок поновлення та продовження терміну дії раніше укладених і діючих договорів оренди землі. Так, згідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", в новій редакції Закону України N 3038-VI від 17.02.2011 р. (Закон N 3038-VI), передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Отже, зазначена норма права передбачає обов'язковість пролонгації договору оренди земельної ділянки (відновлення на той самий строк і на тих самих умовах) втому числі і за відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору. Необхідна згода орендодавця як сторони за договором вважається отриманою за відсутності його письмових заперечень протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди землі, тобто шляхом вчинення ним дій - бездіяльності відповідно до ч. 3 ст. 205 Цивільного кодексу України. До закінчення строку дії цього договору орендар ПОСП «Золота Нива» у липні та серпні 2013 року, двічі провело на орендованій земельній ділянці позивача дискування в два сліди. Однак, уже у вересні 2013 року позивач звернувся з усною вимогою до відповідача про повернення належної земельної ділянки через сплив строку дії договору оренди. 09.09.2013 року згідно акту передачі, належну позивачу земельну ділянку було повернено. Від підпису цього акту [PERSON] відмовився в присутності свідків. Претензій щодо виплати орендної плати за 2008-2012 року позивачка до відповідача не мала, на протязі строку дії вказаного договору відповідач справно виконував його положення, при цьому, земельну ділянку прийняв в оренду від позивачки в не підготовленому стані для сівби, відтак розраховуючи на поновлення дії цього договору, у липні та серпні 2013 року провів польові роботи за яким двічі задискував земельну ділянку позивача понісши за цю роботу витрати на пальне та заробітну працю механізаторів у розмірі 2316,96 грн., що підтверджується розрахунками вище зазначеного акту, обліковими листами трактористів-машиністів дослідженими при судовому розгляді справи, а також наданими у судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно положень пунктів 24 та 25 договору орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач добровільно відповідні витрати не відшкодував, відповідач обґрунтовано їх вирахував із розміру орендної плати. В той же час, в порушення вимог п.9 вказаного договору відповідач сплату орендної плати за 2013 рік не здійснив, а тому порушене право позивача на отримання плати за оренду землі, підлягає захисту в судовому порядку. Посилання позивачки на необхідність нарахування їй орендної плати у розмірі 4800 грн., тобто з розрахунку 600 грн./1 га., є необґрунтованими, оскільки відповідних змін до договору сторони не укладали, і жодних усних домовленостей, як встановлено в судовому засіданні, між сторонами не існувало. Як вбачається з п.п. 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній та відробіткових формах у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 1916,60 грн., а з урахуванням обов'язкового коефіцієнту (1,756) орендна плата складає у загальному розмірі 3365,55 грн. З вказаного розміру підлягає утримання обов'язкових податків і зборів, зокрема фіксований податок у розмірі 38,62 грн. та прибутковий податок 504,83 грн., що відповідачем і зроблено, про що свідчать досліджені в судовому засіданні відповідні квитанції. За таких умов, станом на дату припинення договору оренди землі (20.08.2013 року), відповідач повинен сплати позивачу орендну плату, розмір якої з вирахуванням з неї обов'язкових податків та зборів, а також витрат понесених відповідачем на обробіток (дискування) землі, складає 505,14 грн., а тому заборгованість по виплаті орендної плати належить стягнути саме у такому розмірі. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, понесені на оплату судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial