Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

19.03.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю (літ.А) загальною площею 67,20 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивував тим, що з 2002 року він відкрито добросовісно володіє та користується 1/2 частиною нежитлової будівлі колишній (газосклад), який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 67,20 кв.м. Дане приміщення було збудоване господарським шляхом, та належало СВК «Великотроянівське», яке в 2002 році було ліквідоване, а все належне майно було розпайоване між його членами. Підставою набуття права власності на 1/2 частини даної будівлі стало отримання ним майна на підставі майнового свідоцтва - 1/2 частина будівлі була передана позивачеві, як власнику, на підставі акту прийому-передачі від 27 грудня 2001 року, інша частина будівлі газоскладу, тобто 1/2 частина, належала [PERSON] , яка також отримала свою частку на підставі майнового свідоцтва, яка була передана їй, як власнику на підставі акту прийому-передачі від 27 грудня 2001 року. 10.02.2005 року [PERSON] придбав у Відповідачки 1/2 частку будівлі газоскладу, що підтверджується розпискою про отримання нею коштів та укладення договору. Відтак з 2005 року по теперішній час він відкрито та добросовісно використовує дану будівлю. Однак, він не оформив належним чином своє право власності на дане приміщення. На даний час позивач позбавлений у позасудовому порядку оформити право власності на нежитлову будівлю (газосклад), оскільки СВК «Великотроянівський», яке було власником даної будівлі вже ліквідовано, а наявність тих документів, які в нього є на дане приміщення, не вистачає для реєстрації права власності відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач у судове засідання не з"явився подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з"явилась, подала заяву, якою не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно копії акту прийому-передачі основних засобів СВК "Великотроянівський" (а.с.16) [PERSON] та [PERSON] в рахунок майнового паю передано приміщення газоскладу СВК "Великотроянівський", у частках, по 1/2 кожному. Згідно розписки від 10.12.2005 року (а.с.17) [PERSON] продала свою частку приміщення газоскладу [PERSON] за 1231 грн. Рішенням Великотроянівської сільської ради від 24.01.2020 року №6 (а.с.18) нежитловому приміщенню (газоскладу) присвоєно адресу - [ADDRESS] . Позивач [PERSON] з 2005 року по теперішній час вільно відкрито володіє даним приміщенням. У позасудовому порядку право власності не має можливості оформити, оскільки СВК «Великотроянівський», яке було власником даної будівлі ліквідовано, а у позивача відсутні необхідні документи. Приймаючи рішення, суд керується наступним. На підставі ст.344 ЦК України набувальна давність - одна з підстав набуття права власності. Частина 1 статті 344 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито й безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном протягом 5 років, набуває права власності на нього. Суб`єктом набувальної давності може бути як фізична, так і юридична особа. Відповідно до ч.4. ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК а також; частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на приміщення газоскладу. На підставі наведеного,

Outcome: approved