Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Чернігівторф», у якому просить стягнути з відповідача на його користь середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку за період з 24 січня 2014 року по 27 жовтня 2014 року у сумі 21 793 грн. 10 коп. Вимоги мотивовані тим, що він з 18 березня 2010 року по 26 липня 2013 року він працював у ДП "Чернігівторф" на посаді інспектора ВК. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок у встановлені законодавством строки. Тому просить стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку, який за його обрахунком становить 21 793 грн. 10 коп., виходячи з середньоденної заробітної плати 114 грн. 10 коп. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, у якй просить справу розглянути без його участі, позовн вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про рогляд справи без участі його представника за наявними у справі доказами. Судом встановлено, що з 18 березня 2010 року по 26 липня 2013 року позивач працював у ДП "Чернігівторф" на посаді інспектора ВК, що підтверджується записами у трудовій книжці, звільнений з роботи у зв"язку зі скороченням. ( а.с.7- 8). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Рішенням Чернігівського районного суду від 04 лютого 2014 року з ДП " Чернігівторф" на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 липня 2013 року по 23 січня 2014 року у сумі 13 920 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум, у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд вважає, що затримка розрахунку при звільненні з позивачем сталась з вини відповідача, оскільки протилежне не було встановлено в судовому засіданні. За підрахунком позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку по виплаті заробітної платі складає 21 793 грн. 10 коп. Відповідно до п.8 постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи проводяться шляхом множення середньоденного ( годинного) заробітку на число робочих днів( годин), а у випадках, передбаченних чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. З довідки відповідача № 42 від 04 лютого 2014 року вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача складає 114 грн. 10 коп. Тому середня заробітна плата за затримку розрахунку при звільненні з позивачем за період з 24 січня 2014 року по 27 жовтня 2014 року повинна обраховуватись таким чином 114 грн. 10 * на 189 робочих днів ( 6 робочі днів у січні + 20 робочих днів у лютому + 20 робочих днів у березні + 21 робочий день у квітні + 19 робочих днів у травні + 19 робочих днів у червні + 22 робочі дні у липні + 20 робочих днів у серпні + 22 робочих дні у вересні + 18 робочих днів у жовтні ) днів затримки розрахунку при звільненні = 21 564 грн. 90 коп. Таким чином, розглядаючи справу у межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що на користь позивача з відповідача слід стягнути 21 564 грн. 90 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved