Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 12429,82 грн. посилаючись на те, що АТ "Херсонобленерго" надав відповідачу послуги з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] . Однак, боржник не сплачував за спожиту електричну енергію в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 12429,82 грн. 14.03.2018 р. за заявою споживача укладено угоду про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості №0004035 від 21.03.2018 р., за якою відповідач взяла на себе зобов`язання погасити заборгованість у розмірі 14431,16 грн. Разом з тим, споживач умови угоди не виконав, сплатив 3470,00 грн. Станом на день звернення до суду, заборгованість [PERSON] за договором про користування електричною енергією складає 12429,82 грн., яку позивач просить стягнути, та окрім того, судові витрати в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2019 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 11.05.2007 року між ВАТ "Херсонобленерго" та [PERSON] укладено договір №Л/00004035 про користування електричною енергією (арк. справи 4-5). 21.03.2018 року між ПрАТ "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" та [PERSON] укладено договір про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості, за яким боржник зобов`язалась починаючи з 16.03.2018 р. щомісячно, протягом 12 місяців перераховувати платіж з ректуризованої суми, за яким наступив строк оплати, з обов`язковим перерахуванням коштів за поточне сполживання активної електроенергії - 100%. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з надання електропостачання в житловий будинок за вищевказаною адресою, які надає АТ «Херсонобленерго», що підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] (арк. справи 5). АТ «ЕК «Херсонобленерго» є постачальником електроенергії, яку надає відповідачу, а відповідач зобов`язаний оплачувати її відповідно показів лічильника за встановленими тарифами. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку [PERSON] зобов`язання по сплаті за комунальні послуги виконує неналежним чином, у зв`язку із чим заборгованість перед АТ "Херсонобленерго" складає 12429,82 грн. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ч.1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п.1 ч. 3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати коштів за надані послуги не представив, доказів пред`явлення позивачу претензій та зауважень щодо якості наданих послуг, суду не надав, відповідно доводи позивача не спростував. Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи досліджені судом обставини та докази на їх підтвердження суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі, тому позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергіюза у сумі 12429,82 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 гривень. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 30 березня 2020 року.

Outcome: approved