Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що згідно кредитного договору № 1701/0208/88-011 від 22 лютого 2008 року [PERSON] отримала кредит в сумі 55000 (пятдесят пять тисяч) доларів США із сплатою 11,9 % річних з кінцевим терміном погашення в строк до 21.02.2018 року. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором 22 лютого 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір № 1701/0208/88-011-Z-1 згідно якого останні передали в іпотеку трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. В подальшому право власності на вказану квартиру набула [PERSON]. 28.11.2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ТОВ "Факторинговою компанією "Вектор Плюс" укладено договір факторингу, відповідно до якого, банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. В свою чергу, 28.11.2012 року між ТОВ "Факторинговою компанією "Вектор Плюс" та ТзОВ Кредитні ініціативи укладено договір факторингу згідно якого останній набуло статусу стягувача у спірних правовідносинах. Взяті зобов'язання позичальник не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, відсотках, пені. Сума боргу станом на 01.08.2015 року становить по тілу кредиту 1036760,07 грн, відсотках 742187,90 грн. та пені 1507013,28 грн. В звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю та просить задовільнити їх. Представник відповідача вимоги позову не визнав та пояснив суду, що в звязку з визнанням рішенням Здолбунівського районного суду від 05.03.2013 року кредитного договору недійсним, була припинена іпотека. На момент укладення договору купівлі-продажу квартира в іпотеці не перебувала, а тому відповідач по справі є добросовісним набувачем. Підстав для витребування майна від добросовісного набувача не має. Крім того, на даний час квартира в іпотеці не перебуває про, що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також Відповідачами подано суду заяву про застосування позовної давності. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2008 року між ВАТ Сведбанк, яке змінило назву на ПАТ Сведбанк, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1701/0208/88-011 на підставі якого їй було надано кредит у сумі 55000 (пятдесят пять тисяч) доларів США із сплатою 11,9 % річних з кінцевим терміном погашення в строк до 21.02.2018 року. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором 22 лютого 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено іпотечний договір № 1701/0208/88-011 -Z-1 згідно якого останні передали в іпотеку трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, згідно умов якого банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, у тому числі за договором № 1701/0208/88-011. У той же день, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» також укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги по кредитним договорам. З моменту відступлення клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 09.04.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 271, [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали вказану квартиру [PERSON], який в свою чергу подарував її [PERSON] про, що свідчить договір дарування від 20.06.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 522. Позивач обґрунтовуючи свій позов посилається на те, що рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області рішення Здолбунівського районного суду від 05.03.2013 року, яким було визнано кредитний договір № 1701/0208/88-011 недійсним скасовано і в задоволенні позову відмовлено. Тому в звязку з невиконанням позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, є всі підстави щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатної квартири [ADDRESS] власником якої на даний час є [PERSON]. Проте, відповідно до ст.4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» іпотека підлягає державній реєстрації. Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна на даний час спірна квартира в іпотеці не перебуває.

Outcome: dismissed