Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 01.08.2006 року між Акціонерно поштово-пенсійним банком "Аваль" (в подальшому назву змінено на ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/2493/74/41923, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в сумі 81 500,00 доларів США строком на 240 місяців, з 01.08.2006 року по 01.08.2026 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,25% річних. Ними, позивачем, були виконані всі умови видано кредитні кошти, однак відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, про що вона неодноразово повідомлялася про необхідність погашення заборгованості, а претензією-вимогою від 15.05.2009 року її було повідомлено про необхідність у 30-денний термін повернути в повному обсязі отримані кредитні кошти, сплатити відсотки та пеню. Дана вимога також не була виконана. Станом на 23.07.2010 року загальна сума заборгованості складає 79 218,42 долари США. Згідно заяв про збільшення розміру позовних вимог, заборгованість [PERSON] станом на 23.04.2014 року становить 308 540,37 доларів США, що еквівалентно сумі 3 552 179,00 грн., і складається з: заборгованості по кредиту 67 916,00 доларів США, заборгованості за відсотками 39 178,49 доларів США, пені 201 445,88 доларів США. Вказану суму заборгованості просили стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, просив врахувати надані ним письмові заперечення. Просив врахувати, що до кредитного договору була укладена додаткова угода №1 від 01.08.2006 року, за участі сторони позивача банку, згідно якої ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів", у разі розірвання інвестиційного договору, укладеного з [PERSON], на виконання якого були перераховані кредитні кошти, має повідомити про це банк та перерахувати всі проінвестовані дольовиком ([PERSON]) кошти банку в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором. Просив врахувати те, що з наданих документів слідує, що квартира, на будівництво якої було отримано кредит, передана третім особам, [PERSON] до неї не має ніякого відношення. Також просив врахувати і те, що посилання сторони позивача на те, що [PERSON] здійснювала оплати по кредитному договору, є безпідставні, оскільки на неодноразові вимоги банк не надав доказів цьому. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що 01.08.2006 року між Акціонерно поштово-пенсійним банком "Аваль" (в подальшому назву змінено на ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/2493/74/41923, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в сумі 81 500,00 доларів США строком на 240 місяців, з 01.08.2006 року по 01.08.2026 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,25% річних. Встановлено та підтверджено наданими документами те, що в день укладення кредитного договору - 01.08.2006 року, до кредитного договору №014/2493/74/41923 було укладено додаткову угоду №1 (якає невід'ємною частиною), за участю Акціонерно поштово-пенсійного банку "Аваль", [PERSON], ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" (а.с.87). В п.1.1 даної додаткової угоди зазначено, що у зв'язку з отриманням Дольовиком ([PERSON]) в Банку (Акціонерно поштово-пенсійний банк "Аваль") кредиту за кредитним договором № 014/2493/74/41923 від 01.08.2006 року та передачею в заставу банку майнових прав за договором на придбання загальної площі житла в порядку дольової участі №К-6-23 від 12.січня 2006 року (інвестиційний договір), для виконання умов Угоди про співробітництво та організацію взаємовідносин №11/92/11 від 07.07.2005 року, сторони домовилися, організація (ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів") після введення будинку в експлуатацію передає представнику банку документи, визначені в інвестиційному договорі, необхідні для оформлення права власності на нерухомість у відповідності з наданою Банку довіреністю від імені Дольовика ([PERSON]). В пункті 1.2 вказаної Додаткової угоди №1 до кредитного договору зазначено, що у разі дострокового розірвання інвестиційного договору з будь-яких причин, Організація (ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів") протягом двох банківських днів письмово повідомляє про це банк та протягом 20 днів після розірвання інвестиційного договору перераховує всі проінвестовані Дольовиком ([PERSON]) кошти банку в рахунок погашення заборгованості Дольовика ([PERSON]) за кредитним договором. Після погашення заборгованості за кредитним договором Банк повертає решту коштів Дольовику. В Додатковій угоді №1 зазначено, що вона діє з часу її підписання всіма сторонами до часу її повного виконання. Згідно наданої до справи Додаткової угоди №1 від 19.03.2008 року до Договору № К-6-23 дольової участі в будівництві житлового будинку на розі Харківського шосе та вулиці Тростянецької в Дарницькому районі м.Києва від 12.01.2006 року, укладеної та підписаної Забудовником ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" та Дольовиком [PERSON], слідує, що сторони дійшли згоди розірвати Договір № К-6-23 дольової участі в будівництві житлового будинку на розі Харківського шосе та вулиці Тростянецької в Дарницькому районі м.Києва від 12.01.2006 року, за взаємною згодою. Забудовник - ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" зобов'язується повернути усі сплачені Дольовиком [PERSON] кошти за договором у розмірі 507 842,00 грн. в строк до 31.03.2010 року. Сторони претензій одна до одної не мають. Вказана вище Додаткова угода №1 від 01.08.2006 року до кредитного договору №014/2493/74/41923 від 01.08.2006 року підписана всіма учасника, в тому числі позивачем, і підпис позивача, як юридичної особи, посвідчений печаткою банку. За весь час розгляду справи в суді стороною позивача не було надано жодного доказу щодо невідповідності, недійсності вказаної додаткової угоди (чи підпису, печатки банку), не було надано жодного письмового чи усного обгрунтування з приводу додаткової угоди, при тому, що представник позивача був знайомий з вказаними документами, які були надані до справи стороною відповідача. Аналізуючи вищезазначені документи кредитний договір, додаткову угоду до нього та додаткову угоду до договору дольової участі, суд приходить до того, що позивачем було погоджено, що у разі розірвання інвестиційного договору, укладеного між ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" та [PERSON], на виконання якого були сплачені кредитні кошти, відповідальність за погашення заборгованості несе ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" шляхом перерахування усіх проінвестованих [PERSON] коштів банку. Встановлено, що сума сплачених [PERSON] коштів на інвестування будівництва житла складала 507 842,00 грн., про що зазначено в додатковій угоді №1 до договору №К-6-23 від 19.03.2008 року. Сума кредиту, виданого позивачем [PERSON] складала 411 575 грн. Встановлено, що будівельна адреса житла, яке інвестувала [PERSON], на будівництво якого нею були внесені кредитні кошти, була: місто Київ, житловий будинок на розі Харківського шосе та [ADDRESS]. Згідно відповідей з БТІ від 25.05.2015 року та 28.05.2015 року вказаному будівництву будинку, була присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] після інвентаризації має номер [NUMBER] Згідно "Списку Інвесторів, за кошти яких ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" збудовано квартири в будинку по Харківському шосе, 152 (корпус 2) в Дарницькому районі міста Києва", затвердженого заступником Голови Служби Безпеки України 09.04.2008 року, Інвестором квартири [NUMBER] (будівельний номер [NUMBER]) зазначено Службу Безпеки України. Таким чином, в суді встановлено та підтверджено вказаними вище документами, що відповідальність за повернення коштів по спірному кредитному договору має нести з 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівський завод будівельних матеріалів" згідно Додаткової угоди №1 від 01.08.2006 року до кредитного договору №014/2493/74/41923 від 01.08.2006 року та Додаткової угоди №1 від 19.03.2008 року до Договору № К-6-23 дольової участі в будівництві житлового будинку на розі Харківського шосе та вулиці Тростянецької в Дарницькому районі м.Києва від 12.01.2006 року (якою розірвано вказаний інвестиційний договір). Крім цього, встановлено та підтверджено, що проінвестована [PERSON] квартира не належить останній, внесені [PERSON] за інвестиційним договором кошти в розмірі 507 842,00 грн. ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів" зобов'язане сплатити банку (позивачу). У зв'язку з тим, що представник позивача в судовому засіданні дізнався про обгрунтуваня заперечень сторони відповідача, ознайомившись з наданими стороною відповідача документами, не надав суду жодних документів на спростування доказів відповідача чи письмових пояснень, перестав приходити в судові засідання, надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі, суд приймає до уваги надані стороною відповідача докази та пояснення як належні, допустимі і які є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Крім цього, на підтвердження пояснень сторони позивача щодо здійснення відповідачем часткових оплат по кредитному договору, позивачем надано виписку по особовому рахунку. Однак, у зв'язку з запереченнями сторони відповідача факту здійснення відповідачем оплат, на вимогу суду надати відповідні бухгалтерські документи для перевірки пояснень сторони відповідача, з'ясування ким саме здійснювалися оплати, позивач не відреагував, жодних документів з цього приводу не надав. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ст.12 ЦК України). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Зобов'язання мають грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Враховуючи вказані вимоги законодавства та встановлені по даній справі факти, слідує, що кредитний договір №014/2493/74/41923 від 01.08.2006 року та додаткова угода № 1 від 01.08.2006 року до даного кредитного договору є одним цілим договором та містять змішані зобов'язання по поверненню кредитних коштів, а саме: у разі дії інвестиційного договору відповідальність за повернення кредитних коштів лежить на [PERSON], а у разі розірвання інвестиційного договору відповідальність по поверненню кредитних коштів лежить на ТОВ "Чернігівський завод будівельних матеріалів". Позивач, будучи кредитором, вільно, на власний розсуд прийняв та підписав такі умови кредитного договору. Оскільки договір є обов'язковий до виконання, позивач має дотримуватися визначених умов щодо порядку повернення кредитних коштів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed