Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] 22 грудня 2017 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту народження. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначала, що згідно довідки про народження, виданої пологовим відділенням 3 - ї міської лікарні м. Харкова вона народилася [INFO] року в пологовому відділенні 3 - ї міської лікарні м. Харкова. З невідомих причин її батьки [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували в органах реєстрації актів цивільного стану факт її народження. З моменту народження в заявниці не було ні свідоцтва про народження, а ні паспорта громадянина України, в зв'язку з чим остання звернулася до Краснокутського РВ Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області з заявою про державну реєстрацію народження дитини, але отримала відмову, в зв'язку з відсутністю паспорта громадянина України та одночасно рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту народження. В судовому засіданні заявниця підтвердила заявлені вимоги та прохала їх задовольнити. Окрім цього на підтвердження своїх вимог прохала допитати в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Представник зацікавленої особи - Краснокутського РВ Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та не заперечувала проти задоволення вимог заяви. Вислухавши заявника та свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджена необхідними доказами. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. За змістом п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Згідно ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за N 1150/13024, для забезпечення реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану заклад охорони здоров'я видає "Медичне свідоцтво про народження", форма N 103/о. Медичне свідоцтво про народження видається будь-кому з батьків або іншим особам, які провадитимуть реєстрацію народження дитини, усіма закладами охорони здоров'я, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я при державній реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт народження дитини підтверджується медичною довідкою про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о) або рішенням суду. Відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Згідно висновку по справі про поновлення запису акта про народження [PERSON] від 31 липня 2002 року та медичної довідки, виданої 3 - ю міською лікарнею м. Харкова встановлено, що [INFO] року в пологовому відділенні 3 - ї міської лікарні м. Харкова у [PERSON] народилась дівчинка. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в місті м. Харкові, Харківської області в 3 - й міській лікарні м. Харкова, але з невідомих причин державна реєстрація її народження не була проведена. На момент народження [PERSON] її батьки - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] копія якого мається в матеріалах справи. Згідно ст. 114 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. При народженні заявниці її батьки не здійснили реєстрацію факту народження дочки та не отримали відповідного свідоцтва. Заявниця звернулася до Краснокутського РВ Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області з заявою про державну реєстрацію народження дитини, але отримала відмову, в зв'язку з відсутністю паспорта громадянина України, про що свідчить відмова у проведенні державної реєстрації народження від 24.11.2017 №1742/15-26-04-04. В зв'язку з наведеним заявниця не має можливості отримати свідоцтво про народження та паспорт, набувати цивільні, житлові, трудові, сімейні та інші права та обов'язки. Факт народження [PERSON], дата та місце її народження, підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що дійсно [PERSON] народилась [INFO] року і виховувалась батьками [PERSON] та [PERSON], а також висновком по справі про поновлення запису акта про народження [PERSON] від 31 липня 2002 року та медичною довідкою, виданою 3 - ю міською лікарнею м. Харкова. Заявниця не має свідоцтва про своє народження, оскільки батьки не зверталися із заявою про реєстрацію народження дитини. З урахуванням наведеного у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх пояснення об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації факту народження органом державної реєстрації актів цивільного стану встановлення факту народження особи у певний час здійснюється в судовому порядку. Встановлення факту народження необхідно заявниці для отримання свідоцтва про народження та паспорта громадянина України. Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] 05.08.1995 року уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно шлюбне прізвище [PERSON]. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved