Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

У березні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 22.11.2019 о 16-40 годин на перехресті вул. Солончакова та вул. Янтарній у м. Дніпрі трапилася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля марки «VOLVO FN12-42Т, державний номерний знак [NUMBER] з причепов «SCHMITZ», реєстраційний номер [NUMBER] , під керування водій [PERSON] та автомобіля «OPEL-VECTRA», державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Вказана ДТП сталася з вини [PERSON] , що підтверджується Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2019. В результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «OPEL-VECTRA», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Згідно експертного дослідження по визначенню матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ №716/11-19 від 03.12.2019, проведеного ТОВ «Клевер-Експерт», встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «OPEL-VECTRA», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , внаслідок ДТП, станом на 22.11.2019 становить 143 138, 87 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки «VOLVO FN12-42Т, державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством страхової компанії «Галицька», на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серії АО/0771745. Відповідно до страхового полісу АО/0771745, укладеного між [PERSON] та ПрАТ СК «Галицька», встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну і відповідач ПрАТ СК "Галицька" зобов`язаний відшкодувати потерпілому [PERSON] шкоду у розмірі 100 000 грн. 06.12.2019, відповідача ПрАТ СК "Галицька" було повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується Повідомленням Потерпілої особи. Станом на день подачі позовної заяви страхове відшкодування позивачу не виплачено, від виконання свого обов`язку відповідач ПрАТ СК "Галицька" ухиляється, таким чином, на підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн. Крім завданого збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що виразилися у пошкодженні автомобіля позивача, останній поніс матеріальні та моральні збитки. Так, матеріальні збитки виразилися в тому, що позивач вимушений був звернутися до ТОВ «Клевер-Експерт» для встановлення вартості матеріального збитку, послуги якого становили 2 500 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача ПрАТ СК "Галицька" суму у розмірі 100 000 грн., а різницу між розміром завданих збитків та страховим відшкодуванням просить стягнути з відповідача [PERSON] , а саме у розмірі 43 138,87 грн., також просить стягнути з відповідача [PERSON] , витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 500 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивач [PERSON] надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягали. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] , проти позовних вимог заперечували, надавши відзив на позовну заяву, в якому зазначивши, що сума збитків внаслідок ДТП значно завищена, будь-яких доказів щодо справжньої вартості матеріального збитки позивачем не надано, проти задоволення моральної шкоди також позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що позивачу не завдано моральну шкоду. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька», у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Судом встановлено, що 22.11.2019 о 16-40 годин на перехресті вул. Солончакова та вул. Янтарній у м. Дніпрі трапилася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля марки «VOLVO FN12-42Т, державний номерний знак [NUMBER] з причепов «SCHMITZ», реєстраційний номер [NUMBER] , під керування водій [PERSON] та автомобіля «OPEL-VECTRA», державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2019 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.22). Відповідно до ч.4 ст.82ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки «VOLVO FN12-42Т, державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством страховою компанією «Галицька», на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серії АО/0771745. Відповідно до страхового полісу АО/0771745, укладеного між [PERSON] та ПрАТ СК «Галицька», встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, а тому відповідач ПрАТ СК "Галицька" зобов`язаний відшкодувати потерпілому [PERSON] шкоду у розмірі 100 000 грн. 06.12.2019, відповідача ПрАТ СК "Галицька" було повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується Повідомленням Потерпілої особи. Станом на день подачі позовної заяви страхове відшкодування позивачу не виплачено, від виконання свого обов`язку відповідач ухиляється. Відповідно до висновку № 716/11-19 експертного дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків спричинених власнику КТЗ від 03.12.2019 року, розмір матеріальних збитків, спричинених позивачу як власнику автомобіля марки «OPEL-VECTRA», державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 143 138 грн. 87 коп. (а.с. 23-32). Витрати по сплаті вартості експертного автотоварознавчого дослідження позивач поніс у розмірі 2 500,00 коп., що підтверджується квитанцією про сплату наданих експертних послуг від 09.01.2020 року. (а.с. 18). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на те, що вина відповідача [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена, а розмір матеріальної шкоди підтверджено належними та допустими доказами, тому суд вважає, що з відповідача Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню матеріальні збитки в розмірі 100?000 грн. 00 коп. та з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню матеріальні збитки в розмірі 43?138 грн. 87 коп., відповідно до ст. 1194 ЦПК України та витрати на проведення дослідження по визначенню матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ в розмірі 2 500 грн. 00 коп. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Як роз`яснено у пункті 3Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 9 вказаної Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для ремонту автомобіля та підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 528 грн. 20 коп. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 528 грн. 20 коп.

Outcome: partial