Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

У вересні 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 17.08.2014 року приблизно о 14 годині відповідачка [PERSON] керувала належним [PERSON] автомобілем «ВАЗ 21061» з державним номерним знаком [NUMBER]. Рухаючись по вул. Інтернаціоналістів м. Миколаївка заднім ходом, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним та скоїла наїзд на автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER-ЗГН з державним номерним знаком [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушила п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП автомобілям були спричинені механічні пошкодження, місце ДТП відповідачка залишила. За фактом ДТП було винесено постанову Слов'янським міськрайонним судом Донецької області від 26 серпня 2014 року стосовно [PERSON], що набрала законної чинності. У постанові чітко зазначено, що судом встановлені факти та події зазначені вище, а також те, що факт даного ДТП підтверджується також наданими до протоколу по адміністративній справі документами. Крім того, відповідачка зазначені обставини та свою провину не оспорює. Внаслідок скоєного [PERSON] правопорушення, було завдано автомобілю MITSUBISHI OUTLANDER-ЗГН з державним номерним знаком [NUMBER] механічні пошкодження, на відшкодування яких необхідно витрати, згідно проведено експертного автотоварознавчого дослідження 39 447 грн. 80 коп., окрім того позивачем внаслідок події ДТП були понесені моральні страждання, у зв'язку з наведеним останній ставить питання про стягнення на свою користь з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 39447 грн. 80 коп., моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судові витрати, що складаються з 400 грн. - послуги автотоварознавця, 538 грн. 08 коп. - судовий збір та 2000 грн. на правову допомогу. Ухвалою попереднього судового засідання від 06.10.2014 року до участі у розгляді справи залучено у якості третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] та у якості третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог ПрАТ "Український страховий дім" (а.с.40). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON], що діє на підставі ордеру серії ДН №? 000,4338 від 19.09.2014 року (а.с.3) та Витягу з договору про надання правової допомоги від 19.09.2014 року (а.с.19), заявлені позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні не заперечувала факт скоєння ДТП та свою провину, надала заперечення, які підтримала, але зрештою позов визнала частково, а саме 20000 грн. - матеріальної шкоду та моральної шкоди - 1 000 грн., в іншій частині задоволення позовних вимог просила відмовити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 31.10.2014 року (а.с.68), навела доводи аналогічні доводам відповідача. Третя особа на стороні відповідача [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.48), надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, у задоволені позовних вимог просив відмовити (а.с.52). Суд вважає за можливе розглянути справу без участі третьої особи, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Представник третьої особи ПрАТ "Український страховий дім", в судове засідання не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.50-51), про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі третьої особи, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 17.08.2014 року приблизно о 14 годині відповідачка [PERSON] керувала належним [PERSON] автомобілем «ВАЗ 21061» з державним номерним знаком [NUMBER]. Рухаючись по вул. Інтернаціоналістів м. Миколаївка заднім ходом, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним та скоїла наїзд на автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER-ЗГН з державним номерним знаком [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушила п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП автомобілям були спричинені механічні пошкодження, місце ДТП відповідачка залишила. Дані обставини були підтверджені Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області по справі № 3-243/785/2014 від 26 серпня 2014 року стосовно [PERSON], що набрало законної чинності (а.с. 10). У постанові чітко зазначено, що судом встановлені факти та події зазначені вище, а також те, що факт даного ДТП підтверджується також наданими до протоколу по адміністративній справі документами. Крім того, відповідачка зазначені обставини та свою провину не оспорює. Зазначена Постанова набрала чинності, не оскаржена, тому суд приймає її як доказ, що підтверджує провину відповідачки у спричиненні шкоди позивачу і зобов'язання відповідача відшкодувати шкоду, в порядку ст. 61 ЦПК України. Звертаючись до суду позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 39 447 грн. 80 коп. На підтвердження фактичного розміру шкоди надав наступні документи. В результаті ДТП автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER-ЗГН з державним номерним знаком [NUMBER], отримав механічні пошкодження і [PERSON] була спричинена матеріальна шкода, яка згідно з Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 172 від 25.10.2014 року (а.с. 61-62), складає 37 442 грн. 30 коп., У суду не виникають сумніви у висновку експерта, оскільки вони проведені компетентною особою з достатнім стажем роботи, з додержанням умов Цивільно-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, ґрунтуються на Правилах Дорожнього руху, тому є належним доказом, в розумінні ст. 57 ЦПК України, та може бути покладений в основу рішення. Згідно зі ст. 1166 ЦК України: „Майнова шкода ... завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала". Відповідно до ст. 1188 ГК України "Шкода, спричинена у результаті взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відновлюється на загальних підставах: 1) шкода, завдала одній особі з вини іншої особи, відновлюється винною особою…" Оскільки вина за скоєння ДТП встановлена Постановою суду покладена на відповідача, то відповідно сума шкоди 37 442 грн. 30 коп. повинна бути стягнута з [PERSON], (ідентифікаційний номер: [NUMBER]). Решта частини заявлених позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого документального підтвердження. Суд не приймає доводи відповідачки та представника відповідачки стосовно того, що шкоду повинна сплачувати страхова компанія, у якій застрахована відповідальність позивача, оскільки відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 6 вищевказаного Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Оскільки відповідальність [PERSON] на період ДТП не була застрахована, так як договір страхування закінчився 22.06.2014 року (а.с. 37), а новий був укладений лише 19.08.2014 року, то заподіяну шкоду повинна відшкодовувати відповідачка. Суд також не може погодитися з доводами відповідачки, що позивач отримав відшкодування зі своєї страхової компанії, тому вона повинна сплатити лише 20 000 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Оскільки відповідачка та її представник в судовому засіданні неодноразово заявляли, що доказів виплати позивачу страхового відшкодування вони надати не можуть та лише вважають, що він його отримав, то суд проходить до висновку, що такі твердження безпідставні та не приймає їх до уваги. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди заявленої в сумі 10000 грн., суд виходить з наступного. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової), шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнової втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема, враховуються час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення компенсації моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] Згідно з п. 2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних із розглядом справи належать витрати на правову допомогу. . Відповідно до ч.1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Повноваження представника позивача адвоката [PERSON] підтвердженні ордером серії ДН №? 000,4338 від 19.09.2014 року (а.с.3) та Витягом з договору про надання правової допомоги від 19.09.2014 року (а.с.19). Згідно із статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року №719-VIІ, розмірі мінімальної заробітної плати становить 1218 грн. 00 коп. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що із урахуванням часу затраченого представником позивача на участь у судових засіданнях, а саме 29.09.2014 року, 03.10.2014 року, 06.10.2014 року, 14.10.2014 року, 22.10.2014 року,13.11.2014 року, 18.11.2014 року, 24.11.2014 року - загалом 3 години 30 хвилин (а.с.26, 32,39,46,53,54-55,69,75)- 1705 грн. 20 хвилин (1218 грн. 00 коп./ 40% X 3 за 3 години + 487, 20/ 2 за 30 хвилин). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1705 грн. 20 коп., що також підтверджується наданими позивачем квитанцією (а.с.18). Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних із розглядом справи належать витрати на проведення судових експертиз. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера №68 від 25.10.2014 року (а.с.80), [PERSON] було сплачено за проведення судової автотоварознавчої експертизи від 25.10.2014 року 240 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] У зв'язку з стягненням з відповідача матеріальної та компенсації моральної шкоди, відповідно до ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з неї на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 538 грн. 08 коп. (а.с.1,2). На підставі викладеного, та

Outcome: partial