Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 23 травня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0863408. 12 січня 2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Lanos» д/н 40416АЕ, під керуванням водія [PERSON], який належить відповідачу, та автомобіля марки «Hyundai Getz» д/н [NUMBER], який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Украгроком». 26 січня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгроком» звернулося до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. 30 січня 2015 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП. На підставі наказу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» № 00160708 від 30 березня 2015 року суб'єкту підприємницької діяльності [PERSON] позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 17 411,80 грн. Просить стягнути з відповідача збитки, понесені у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 8 705,90 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. 23 травня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0863408 автомобіля марки «Daewoo Lanos» д/н 4041АЕ(а.с.4). 12 січня 2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Lanos» д/н 4041АЕ, під керуванням водія [PERSON], який належить [PERSON], та автомобіля марки «Hyundai Getz» д/н [NUMBER], який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Украгроком» (а.с.5). 30 січня 2015 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП (а.с.6). 26 січня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгроком» звернулося до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.7). На підставі наказу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» № 00160708 від 30 березня 2015 року суб'єкту підприємницької діяльності [PERSON] позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 17 411,80 грн. (а.с.10-15). 31 березня 2016 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію про компенсацію страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, а саме у розмірі 8 705,90 (а.с.16). Між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом доказування є порушення чи невиконання умов договору. Представник позивача в обґрунтування позовних вимоги посилався на виплату страхового відшкодування у розмірі 17 411,80 грн. у відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, який в порушення вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передав автомобіль третій особі. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 38-1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Згідно ст. 38-1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Судом встановлено, що позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 17 411,80 грн. у відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, який керував автомобілем марки «Daewoo Lanos» д/н 4041АЕ, що належить [PERSON], цивільно-правової відповідальність якого застрахована 23 травня 2014 року на підставі полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АІ/0863408. Отже, в порушення вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" власник автомобіля передав право керування третій особі, тому 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування становить у розмірі 8 705 грн. 90 коп. (17 411,80 грн. х 50%) та підлягає стягненню з відповідача, який винний у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до [PERSON] про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування підлягають повністю: стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою: 02218, [ADDRESS], на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (Код ЄДРПОУ 20033533, юридична адреса: 01032, вул. Саксаганського, 70-а, м. Київ) у відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування у розмірі 8 705 (вісім тисяч сімсот п'ять) грн. 90 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп. (а.с.3), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved