Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

В листопаді 2015року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, державного підприємства ''Національні інформаційні системи'', Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області про зняття арешту з рухомого майна, який було накладено постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 18.04.2012року. Позивач зазначав, що підставою для винесення постанови про накладення арешту були виконавчі документи про стягнення з нього штрафів за порушення правил дорожнього руху. Позивач вказує, що у нього відсутня заборгованість по сплаті штрафів, тому він 20.08.2015року, 08.09.2015року звертався до начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції із заявами про зняття арешту з належного йому рухомого майна. Листами від 28.08.2015року та від 23.09.2015року Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції позивача було повідомлено про те, що постанова про арешт рухомого майна позивача була винесена державним виконавцем у зв'язку з несплатою [PERSON] боргу, виконавчі документи повернуті стягувачу на підставі п.2 статті 47 Закону України ''Про виконавче провадження'', тому підстави для зняття арешту з рухомого майна відсутні. За даних обставин [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, державного підприємства ''Національні інформаційні системи'', Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області про зняття арешту з рухомого майна, який було накладено постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 18.04.2012року. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 14.01.2016року задоволено позов [PERSON] до Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, державного підприємства ''Національні інформаційні системи", Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області про зняття арешту з рухомого майна. Судом знято арешт з рухомого майна, що накладений постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 18.04.2012року при виконанні постанови ВДАІ м.Чернігова №041380 від 11.05.2011року. Стягнуто з Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції на користь [PERSON] 487 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 730 грн. 80 коп. витрат, понесених на правову допомогу адвоката. В апеляційній скарзі Новозаводський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, його ухвалено з порушенням норм матеріального процесуального права, також судом неповно з'ясовані обставини справи. Новозаводський ВДВС Чернігівського міського управління юстиції в апеляційній скарзі вказує, що в ході примусового виконання постанови ВДАІ №041380, виданої 11.05.2011року, з метою забезпечення реального виконання виконавчого документа, на підставі статті 57 Закону України ''Про виконавче провадження'' державним виконавцем 18.04.2012року була винесена постанова про накладення арешту на майно божника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми боргу. Доводи апеляційної скарги зазначають, що вказані дії державного виконавця узгоджуються з приписами статей 11, 52, 57 Закону України „Про виконавче провадження" та були здійснені в рамках виконавчого провадження. Новозаводський ВДВС Чернігівського міського управління юстиції в апеляційній скарзі вказує, що державним виконавцем були здійснені неодноразові виходи за місцем проживання боржника, за викликом державного виконавця боржник з'являвся, але проводити оплату за виконавчими документами відмовлявся. Постановами від 21.12.2011року та від 29.10.2013року державного виконавця Новозаводського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції виконавчі документи на підставі п.2 ч.1 статті 47 Закону України ''Про виконавче провадження'' були повернуті стягувачу. Доводи апеляційної скарги також зазначають, що виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій позивачем не сплачені. Новозаводський ВДВС Чернігівського міського управління юстиції в апеляційній скарзі вказує, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано, що виконавчі документи зазначеними постановами державного виконавця були повернуті стягувачу на підставі п.2 ч.1 статті 47 Закону України ''Про виконавче провадження'', і за даних обставин не можуть бути застосовані наслідки, передбачені статтею 50 Закону України ''Про виконавче провадження", зокрема, зняття арешту з майна. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - скасуванню. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити нове рішення по суті заявлених позовних вимог, яким відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, державного підприємства ''Національні інформаційні системи", Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області про зняття арешту з рухомого майна. Задовольняючи вимоги заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заявленого позову є обґрунтованими, оскільки збереження чинності постанови головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Шило Л.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми боргу від 18.04.2012року за наявності постанов державного виконавця від 21.12.2011року та від 29.10.2013року про повернення виконавчих документів стягувачу, порушує право позивача, як власника майна. Також судом першої інстанції зазначено в оскаржуваному рішенні, що в матеріалах справи відсутні докази щодо наявності заборгованості позивача перед стягувачем. В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що вказаний висновок суду першої інстанції не узгоджується з приписами норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини. Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.125,127), що на виконанні у Новозаводському відділі державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції перебували виконавчі документи про стягнення з [PERSON] адміністративних штрафів за порушення правил дорожнього руху, а саме: - постанова ВДАІ м.Чернігова №017740 від 20.12.2008 року (340 грн. штрафу); - постанова ВДАІ м.Чернігова № 041380 від 11.05.2011 року (510грн. штрафу). В ході виконання вказаних виконавчих документів постановою головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 18.04.2012року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження в межах суми боргу було накладено арешт на майно, що належить [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] в межах суми боргу (а.с.128). Постановами державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про повернення виконавчих документів стягувачу від 21.12.2011року (а.с.126) та від 29.10.2013 року (а.с.129), виконавчі документи, а саме: постанови ВДАІ м. Чернігова № 017740 та №041380 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 статті 47 Закону України ''Про виконавче провадження". В даних постановах зазначено, що виконавчі документи можуть бути повторно пред'явлені до виконання в строк відповідно до 21.03.2012 року та до 29.01.2014 року (а.с.126, 129). В ході судового розгляду даної справи також встановлено, що виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню позивачем не сплачено. Позивач звертався до начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції з відповідними заявами про зняття арешту з його рухомого майна (а.с.37,40). Листами від 28.08.2015року (а.с.39) та від 23.09.2015року (а.с.41) Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції [PERSON] було повідомлено про те, що постанова про арешт рухомого майна позивача була винесена державним виконавцем у зв'язку з несплатою [PERSON] боргу (суми штрафу), виконавчі документи повернуті стягувачу на підставі п.2 статті 47 Закону України ''Про виконавче провадження'', тому підстави для зняття арешту з рухомого майна відсутні. Як вбачається з довідки ВДАІ м.Чернігова при УМВС України в Чернігівській області від 15.10.2015року за підписом старшого інспектора АП ВДАІ м.Чернігова, лейтенанта міліції Шебітченка М.А. (а.с.132), згідно обліків АП ВДАІ м.Чернігова (к.б.АПРА), заборгованостей по сплаті адміністративних штрафів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, [PERSON] не має. В ході судового розгляду даної справи представник Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції стверджувала, що позивачем не представлено відповідних документів, які б підтверджували сплату ним штрафів за порушення правил дорожнього руху, згідно постанов ВДАІ м.Чернігова: №017740 від 20.12.2008року та №041380 від 11.05.2011року, також позивачем не сплачено виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню. Як вбачається з відповіді управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 25.04.2016року на запит адвоката Серкіна К.Ю. щодо сплати [PERSON] адміністративних штрафів в сфері безпеки дорожнього руху за вищезазначеними постановами ВДАІ м.Чернігова, справи про порушення правил, норм і стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху підлягають зберіганню протягом трьох років; отримання вказаної інформації є можливим в ДВС за місцем проживання [PERSON] (а.с.140). Під час судового розгляду даної справи апеляційним судом було запропоновано [PERSON] представити документи на підтвердження сплати ним штрафів за вищезазначеними постановами ВДАІ м.Чернігова. Згідно пояснень [PERSON] в судовому засіданні з даного приводу, штрафи ним сплачені, проте, документи, які б підтверджували сплату штрафів, у нього не збереглися. Виходячи з правового аналізу ч.1,ч.2 статті 50 Закону України ''Про виконавче провадження'', яка регламентує наслідки завершення виконавчого провадження (в редакції, чинній на дату винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.10.2013року), норми вказаної статті не передбачають зняття арешту, накладеного на майно боржника, у випадку повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 статті 47 Закону України ''Про виконавче провадження'', як це зазначено у постанові державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 29.10.2013року, ВП №39859924 (а.с.129). Таким чином, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 статті 47 Закону України ''Про виконавче провадження'' не передбачає зняття арешту, накладеного на майно. За даних обставин є обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок суду першої інстанції про задоволення вимог заявленого позову не узгоджується з положеннями норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14.01.2016року,- скасуванню. Апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити нове рішення по суті заявлених позовних вимог, яким відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, державного підприємства ''Національні інформаційні системи", Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області про зняття арешту з рухомого майна. Відповідно до приписів статті 88 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 535 грн. 92 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.88) понесених судових витрат за апеляційний розгляд справи.

Outcome: approved