Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Плюс» м. Вінниці, приватного нотаріуса Вінницького районного територіального округу [PERSON] про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації. В обґрунтування вимог позовної заяви позивач зазначив , що 15 травня 2016 року позивачу стала відома інформація, що приватним ютаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, що знаходиться в адміністративних межах с. Флоріанівка Козятинського району Вінницької області. Так, таке право було зареєстровано 28 квітня 2016 року, виходячи з договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Плюс» м. Вінниці - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16647019 від 25.04.2016 року. Проте, між [PERSON] та позивачем 05 січня 2009 року було укладено та зареєстровано 24.05.2011 у Козятинському районному відділі земельних ресурсів, договір оренди землі строком на 5 років. Власники земельних ділянок мають право передавати земельну ділянку в оренду, що передбачено ст.90 ЗК України. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦС України, Законом України « Про оренду землі» іншими правовими актами , прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі ( ст.2 Закону України « Про оренду землі»). Не припинивши право користування земельною ділянкою з ТОВ « Агросолюшнс», між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Плюс» м. Вінниці було укладено договір оренди землі, який зареєстрований приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] 25.04.2016 , чим порушено ст. 141, 142 Земельного кодексу України . Відповідно до ст. 4 Закону України про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже договори оренди землі укладені між ТОВ «Агросолюшнс» та [PERSON], були зареєстровані відповідно до норм, які діяли на момент його реєстрації, і відповідно до положень вищевказаного закону визнаються чинними та дійсними. Відповідно до ч.5 ст.203 ЦС України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно пункту 8 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор: під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої впади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, всі відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої впади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Листом Державної реєстраційної служби України від 06.08.2013 №2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами», надано роз'яснення, що у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю). Таким чином при проведені державної реєстрації права оренди державним реєстратором в порушення положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» належним чином не перевірено, чи були зареєстровані права на цю земельну ділянку за іншими особами, що призвело до порушень прав ТОВ «Агросолюшнс». Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства(ст. 13 Закону України «Про оренду землі»). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив вищезазначені обставини. Представник відповідачів [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Плюс» м. Вінниці - [PERSON] позов не визнав та пояснив, що срок дії договору оренди землі , який був укладений 05 січня 2009 року між громадянкою [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс" слід відраховувати з моменту його укладання- підписання сторонами, а не з моменту його державної реєстрації. За змістом статтей 18, 20 Закону україни "Про оренду землі" ( у редакції, яка була чинню на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, а згідно з п.39 договори набирають чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. Крім того, фактично земельна ділянка була передана в користування орендарю відразу ж після підписання сторонами договору, що засвідчується доданим до договору Актом приймання передачі орендованої земельної ділянки, та проведену орендарем оплату за користування земельною ділянкою в 2009-2010 роках., що в черговий раз засвідчує, що договір оренди був укладений та виконувався сторонами в 2009 році. Щодо обов'язкової реєстрації договору оренди землі, то договір будучи вже укладеним в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Відповідач-приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив , що на день реєстрації , інформація про речове право, а саме право набувача похідного речового права( права оренди) на замельну ділянку в Державному земельному кадастрі та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відсутня , реєстраційні дії щодо права оренди вона здійснювала у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав . Так, встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Агросолюшнс» був укладений 05 січня 2009 року договір оренди земельної ділянки № 0521487600:03:004:0085, розташованої на території Флоріанівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, який зареєстрований відділом Держкомзему у Козятинському районі 24 травня 2011 року за № 052140004000395 про що вчинено відповідний запис на звороті договору( а.с. 7-10). Договір було укладено строком на 5 років. Додатковою угодою від 25 жовтня 2012 року, яка зареєстрована відділом Держкомзему у Козятинському районі 29 грудня 2012 року за № 052140004006898 вищезазначений договір було продовжено на два роки( а.с. 19-20). 18 квітня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «[PERSON] Плюс» було укладено договір щодо передачі в оренду земельної ділянки кадастровий № 0521487600:03:004:0085( а.с. 128-129). 28 квітня 2016 року приватним нотаріусом [PERSON] було проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на земельну ділянку кадастровий № 0521487600:03:004:0085 за субєктом [PERSON] та державну реєстрацію права оренди за субєктом ТОВ « [PERSON] Плюс»( а.с. 23). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обовязки. За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до п. 7 договору оренди земельної ділянки №521487600:03:004:0085 , укладеного між [PERSON] та позивачем 05 січня 2009 року договор діє з моменту держаної реєтрації, а згідно з п. 42 зазначеного договору договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. [PERSON] та ТОВ «[PERSON] Плюс» дійшли згоди щодо істотних умов договорів оренди земельних ділянок, скріпивши 05 січня 2009 року договір своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Разом із тим цивільні права та обов"язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. З вище зазначеного вбачається, що строк дії договору оренди земельної ділянки №521487600:03:004:0085, який було укладено 05 січня 2009 року строком на 5 років, закінчується 05 січня 2014 року , що відповідає правової позиції , викладеної у постановах Верховного Суду Ураїни № 6-162ц13 . Додатковою угодою від 25 жовтня 2012 року вищезазначений договір було продовжено на два роки, тобто до 05 січня 2016 року. Отже, договір, укладений 18 квітня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «[PERSON] Плюс» щодо передачі в оренду земельної ділянки кадастровий №0521487600:03:004:0085, укладено після припинення права користування земельною ділянкою з ТОВ « Агросолюшнс», тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 0521487600:03:004:0085 та скасування його реєстрації.

Outcome: dismissed