Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.04.1998 року у Буриківському сільвиконкомі, Буринського району, Сумської області, актовий запис №01, мотивуючи його тим, що подружнє життя у них не склалося через непорозуміння одне одного, різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим вони тривалий час проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу мають двоє дітей, повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, а відновлення сімейних відносин між ними неможливе, просить шлюб між ними розірвати, залишивши їй на виховання доньку [PERSON] [INFO] . Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 13.08.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. Позивачка, будучи належним чином, повідомленою про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явилася та про причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] був двічі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, однак в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався та заяв про відкладення судового засідання чи його проведення без його участі не подавав. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що з\~25.04.1998\~року сторони\~перебувають у\~шлюбі,\~який зареєстрований Буриківським сільвиконкомом, Буринського району, Сумської області, актовий запис №01.\~Під час\~державної реєстрації\~шлюбу позивачка\~змінила прізвище\~з " [PERSON] "\~на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двоє дітей, повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копій свідоцтв про народження дітей (а.с.4, 5). Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бажають розлучитися. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, шлюбні відносини вони фактично не підтримують. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя\~ негативно впливає на їхні відносини та створює проблеми в гармонійному вихованні та розвитку дитини. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не подав відзиву на позовну заяву та в судове засідання для викладу своїх заперечень не з`явився, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Частиною 8 ст. 294 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка просить залишити їй прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Частинами 1 та 2 ст.\~160\~СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.\~ Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.01.2020 року по справі №\~\~200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів про наявність між сторонами спору щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу, малолітню\~\~ [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати з матір`ю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, викладене в позовній заяві, клопотання позивачки про залишення понесених судових витрат за нею.

Outcome: approved