Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та визначення порядку користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його сестри [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Власником іншої ? частини вказаної квартири є відповідач [PERSON] Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року за позивачем визнано право власності на ? частину вказаної квартири у порядку спадкування після смерті сестри. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.07.2014 року за [PERSON] визнано право власності на ? частину вказаної квартири у порядку спадкування після смерті сестри. Але у подальшому рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.08.2015 року вказане заочне рішення скасовано і постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. 18.08.2014 року право власності на вказану ? частину квартири було зареєстровано [PERSON] у встановленому законом порядку, а 29.10.2014 року право власності було зареєстровано за [PERSON] Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою вирішення питання щодо порядку користування та утримання спільної квартири, але відповідач відмовляється вирішувати дане питання і чинить перешкоди. Позивач декілька разів приходив до квартири, але відповідач двері не відчиняє, звернення до міліції також не дали позитивних результатів, незважаючи на те, що позивач приймає участь в утриманні квартири, сплатив борг у розмірі 2500, 00 грн. за комунальні послуги. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить зобов"язати відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем квартирою [ADDRESS] шляхом надання доступу до квартири та передачі йому дублікату ключів від квартири, та в подальшому не чинити позивачу перешкоди у користуванні квартирою; встановити порядок користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], виділивши йому у користуванні кімнату, площею 14, 2 кв.м. з балконом, у користування відповідача виділити кімнату, площею 16, 0 кв.м. та комору, площею 2, 1 кв.м., у загальному користуванні сторін залишити кімнату, площею 14, 0 кв.м., кухню з балконом, вбиральню, коридор; зобов"зати третю особу розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру, відповідно до встановленого порядку користування квартирою. Третя особа - [PERSON] - звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та визначення порядку користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його сестри [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Власником іншої ? частини вказаної квартири є відповідач [PERSON] Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року за [PERSON] визнано право власності на ? частину вказаної квартири у порядку спадкування після смерті сестри. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.07.2014 року за позивачем визнано право власності на ? частину вказаної квартири у порядку спадкування після смерті сестри. Але у подальшому рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.08.2015 року вказане заочне рішення скасовано і постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. 18.08.2014 року право власності на вказану ? частину квартири було зареєстровано позивачем у встановленому законом порядку. Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою вирішення питання щодо порядку користування та утримання спільної квартири, але відповідач відмовляється вирішувати дане питання і чинить перешкоди. Позивач декілька разів приходив до квартири, але відповідач двері не відчиняє, звернення до міліції також не дали позитивних результатів, незважаючи на те, що позивач приймає участь в утриманні квартири, сплатив борг у розмірі 2500, 00 грн. за комунальні послуги. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить зобов"язати відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем квартирою [ADDRESS] шляхом надання доступу до квартири та передачі йому дублікату ключів від квартири, та в подальшому не чинити позивачу перешкоди у користуванні квартирою; встановити порядок користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], виділивши йому у користуванні кімнату, площею 14, 2 кв.м. з балконом, у користування відповідача виділити кімнату, площею 16, 0 кв.м. та комору, площею 2, 1 кв.м., у загальному користуванні сторін залишити кімнату, площею 14, 0 кв.м., кухню з балконом, вбиральню, коридор; зобов"зати третю особу розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру, відповідно до встановленого порядку користування квартирою. У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі. Третя особа - [PERSON] - та його представник у судовому засіданні повністю підтримали основний позов [PERSON] та позовну заяву третьої особи, просили обидва позови задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні основні позовні вимоги та позовні вимоги третьої особи не визнав. Пояснив, що жодних перешкод у користуванні квартирою відповідач не чинить, а тому підстав для задоволення позову у цій частині немає. Також зазначив, що порядок користування жилим приміщенням, який просять встановити позивачі, не відповідає тим часткам, що має позивач [PERSON] та відповідач у праві власності на спірну квартиру. Крім того, представник зауважив, що право власності на частину квартири [PERSON] на даний час скасовано, а тому його позов є передчасним. На підставі викладеного представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] та позовних вимог [PERSON], відмовити повністю. Представник третьої особи - КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" - у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третьої особи, його представника вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги третьої особи [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є трикімнатна квартира [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON] - рідна сестра позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Співвласником іншої ? частини вказаної квартири є відповідач [PERSON] - колишній чоловік померлої [PERSON] Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] Рішення суду набрало законної сили. 18.08.2014 року позивач [PERSON] зареєстрував право власності на ? частину вказаної квартири у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним Витягом з реєстру. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.07.2014 року за третьою особою [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] 29.10.2014 року третя особа [PERSON] зареєстрував право власності на ? частину квартири у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним Витягом з реєстру. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.08.2015 року заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.07.2014 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Що стосується основного позову [PERSON], то слід зазначити наступне. У своїх позовних вимогах [PERSON] вказує про те, що відповідач [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні спірним жилим приміщенням, він не має можливості попасти до квартири та користуватися нею, а тому просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов"язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов"язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як встановлено при розгляді справи, відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і був доведений, крім пояснень позивача та третьої особи по справі, належними письмовими доказами, зокрема: рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2014 року (а.с.7-9); ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.07.2014 року (а.с.10-12); рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.08.2015 року (а.с.19-21); листом-пропозицією від 20.11.2014 року (а.с.25); листом Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 03.02.2015 року (а.с.27); актом опису й арешту майна від 26.02.2015 року (а.с.43-45); листом Відділу ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 27.11.2015 року (а.с.99); актом державного виконавця від 21.11.2015 року (а.с.100). Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, а також те, що власник має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, відповідач [PERSON] створює позивачу [PERSON] перешкоди у здійсненні ним свого права користування та розпорядження нерухомим майном та позбавляє можливості використовувати частину квартиру, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] у частині усуненні перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] про встановлення порядку користування жилим приміщенням задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як вбачається з письмових матеріалів справи, спірна квартира складається з трьох кімнат, площею 16, 0 кв.м., 14, 2 кв.м., 14, 0 кв.м., загальною жилою площею 44, 2 кв.м., що підтверджується технічним паспортом (а.с.23-24). У своїх позовних вимогах [PERSON] просить суд встановити порядок користування жилим приміщенням, виділивши йому у користування кімнату, площею 14, 2 кв.м., а відповідачу [PERSON] - кімнату, площею 16, 0 кв.м., у загальному користуванні залишити кімнату, площею 14, 0 кв.м., кухню, вбиральню, коридор. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 155 ЖК України передбачено, що жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути у них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користуванні майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з положень вимог діючого законодавства, порядок користування жилим приміщенням, що належить на праві часткової власності, може бути встановлений у випадку, якщо такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у жилому приміщенні, а також з урахуванням їх часток у праві власності. Але при розгляді справи встановлено, що на даний час право власності на ? частину квартири [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON], не оформлено, оскільки судове рішення про визнання права власності на частину квартиру за [PERSON] скасовано, а тому суд вважає, що з урахуванням вказаних обставин, на даний час питання про встановлення порядку користування жилим приміщенням не може бути вирішено, а позовні вимоги [PERSON] у цій частині є передчасними. Крім того, частка позивача [PERSON] у праві спільної часткової власності становить 11, 05 кв.м. жилої площі, а кімната, яку він просить виділити, є значно більшою, ніж його частка, а саме на 3, 15 кв.м. Виділення позивачу такої кімнати буде значно суперечити інтересам відповідача. З урахуванням викладеного та вимог діючого законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] у частині встановлення порядку користування жилим приміщенням є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з підстав, зазначених вище. Що стосується позовних вимог третьої особи [PERSON], то судом встановлено наступне. Як вже зазначалося вище, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.07.2014 року за третьою особою [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] 29.10.2014 року третя особа [PERSON] зареєстрував право власності на ? частину квартири у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним Витягом з реєстру. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.08.2015 року заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.07.2014 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Тобто, на даний час право власності на ? частину після смерті [PERSON] не є оформленим у розумінні діючого законодавства. Як передбачено вимогами ст. 317, 319 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. З наведених норм можна зробити переконливий висновок про те, що саме власник може вимагати усунення перешкод у користуванні власністю та встановлювати порядок користування жилим приміщенням, а у даному випадку третя особа [PERSON] не є власником ? частини спірної квартири, а тому суд вважає його вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою та встановлення порядку користування жилим приміщенням передчасними, а тому такими, що не підлягають задоволенню. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги третьої особи [PERSON], задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 487, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial