Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 15 липня 2000 року уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. 05 грудня 2007 року їх шлюб було розірвано. Відповідач не бере участі у вихованні та розвитку сина, не цікавиться станом його здоров'я, допомоги на утримання не надає, аліменти не платить, не спілкується з сином навіть по телефону і в соціальних мережах. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, надавши суду пояснення відповідні викладеному в позовній заяві. Представник третьої особи, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 41). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК України до суду повторно не з'явився, та не повідомив суд про поважні причини неявки (27, 32,36,43,54). У зв'язку з повторною неявкою відповідача належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд відповідно до вимог ст.. 224-225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи (а.с.62). Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог статті ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків. Судом у судовому засіданні встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). 05 грудня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). Неповнолітній син сторін [PERSON] проживає з матір'ю в [ADDRESS], Мар'їнського району Донецької області (а.с.5), навчається в Катеринівській ЗОШ. Відповідно до шкільної характеристики його виховує одна мати, яка приділяє велику увагу вихованню сина та постійно цікавиться його успішністю і поведінкою в школі (а.с.3). Позивач з родиною мешкає в будинку, що належить її матері [PERSON] (а.с.8). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутового стану від 24 листопада 2015 року (а.с.7) будинок де проживає позивач з родиною має чотири житлові кімнати, опалюється твердим паливом, знаходиться у задовільному стані. В будинку чисто, охайно. Для дітей є власна окрема кімната, з усіма необхідними речами. Позивач має у власності дві земельні ділянки, які здає в оренду (а.с.9-12), працює в філії "Катеринівська" ТОВ "Агрофірма "Агротіс" (а.с.13). Позивач та її неповнолітній син [PERSON] здорові та на диспансерному обліку в Комунальному закладі "Центр первинної медико-санітарної допомоги Мар'їнського району", не перебувають (а.с.14-15). Відповідно до довідки ВДВС Олександрівського районного управління юстиції від 14.12.2015 року за № 269, відповідач має заборгованість по аліментам стягненних рішенням Мар'їнського районного суду від 25.06.2013 року станом на 14.12.2015 року в сумі 17290,43 грн., яка утворилась за період з березня 2013 року по грудень 2015 року. За цей період відповідач сплатив аліменти тільки тричі в серпні-жовтні 2013 року в сумі 360,00 грн. в місяць, при відповідному нарахуванні в сумі 533,00 грн. (а.с.16) Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Катеринівської сільської ради від 27.01.2016 року за № 47/01-13, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], стосовно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с.42). За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] з 2007 року не приймає участі у вихованні свого сина [PERSON], не піклується про нього, не забезпечує його матеріальні потреби, не виявляє ніякого інтересу до дитини, не зустрічається та не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, а тому його необхідно позбавити батьківських прав з метою соціального захисту прав неповнолітньої дитини. Ухвалою суду від 15 січня 2015 року позивач була звільненна від сплати судового збору (а.с.24). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved