Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

У квітні 2017 року ПАТ «Банк «Демарк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Чернігівської міської ради, Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, в якому заявив наступні вимоги: визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Чернігівської міської ради №192 від 31.07.2015 «Про надання права власності на квартири [ADDRESS], які підлягають відселенню» в частині надання права власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] сім'ї у складі: [PERSON] та [PERSON]; скасувати свідоцтво про право власності, серія та номер:[NUMBER], видане 18 вересня 2015 року Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції; зобов'язати управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради внести запис про скасування державної реєстрації прав: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:24542321 від 18 вересня 2015 року, право власності:11229650, рішення про державну реєстрацію обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 24542321 від 18 вересня 2015 року, право власності: 11229509. Позов обґрунтовано тим, що орган місцевого самоврядування при прийнятті оскаржуваного рішення стосовно квартири [ADDRESS], діяв поза межами наданих йому повноважень згідно Закону України «Про місцеве самоврядування», розпорядився майном, що йому не належить, чим порушив ст.19 Конституції України та права ПАТ «Банк «Демарк», як іпотекодержателя майнових прав на зазначений об'єкт нерухомості. Майнові права на вказану квартиру є забезпеченням вимог банку «Демарк» згідно іпотечного договору, що випливають з чинного кредитного договору №1022 від 27 травня 2011 року, а саме повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, що має місце у зв'язку з неналежним виконанням ПАТ «Чернігівбуд» своїх зобов'язань, за рахунок яких іпотекодержатель мав право задовольнити свої вимоги у один із способів, передбачених чинним законодавством. Крім того, позивач посилається на те, що оскаржуване рішення виконкому Чернігівської міської ради №192 прийнято з тих підстав, що мешканці будинку [ADDRESS] в м. Чернігові підлягають відселенню зі свого будинку №8, оскільки він перебуває у аварійному стані та в зв'язку з необхідністю забезпечити можливість завершення будівництва багатоквартирного житлового будинку №10 (тобто із суспільних потреб) при цьому, не враховуючи та порушуючи норми чинного законодавства, якими встановлюється порядок знесення та відчуження жилих будинків для державних або громадських потреб, та з врахуванням того, що земельна ділянка, на якій був розміщений будинок №8 не була задіяна забудовником при спорудженні багатоквартирного будинку №10 та знаходиться поза межами виділеної для будівництва будинку №10 земельної ділянки площею 0,4439 га. Позовні вимоги про скасування свідоцтва про право власності та проведення скасування державної реєстрації права власності обґрунтовані тим, що вони здійснені в результаті та на підставі незаконного (неправомірного) рішення виконкому Чернігівської міської ради №192, а тому вони підлягають скасуванню з внесенням відповідних записів до реєстрів з метою повного відновлення порушених прав позивача. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позов та просили суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідачі та їх представники в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що 29.05.2013 за договором №646 про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» ПАТ Банк «Демарк» за погодженням із забудовником ПАТ «Чернігівбуд» закріпив за [PERSON] саме квартиру [ADDRESS], що підтверджується також протоколом наради від 16.05.2013. Відповідачі погодилися на пропозицію щодо знесення їх житла з наданням їм квартири, будинок їх знесено, а взамін надано квартиру та в графіку внесення коштів довірителем відображено внесення 29 травня 2013 року 100% коштів в об'єкт інвестування, про що управитель ПАТ «Банк «Демарк» поставив підпис та печатку банку і даний графік був погоджений із забудовником. Крім того, до набуття права власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON]., дана квартира не належала на праві власності ні юридичній, ні фізичній особі, а тому Чернігівська міська рада не розпоряджалася приватною власністю юридичних чи фізичних осіб, як про це зазначає позивач у своєму позові. Представник Чернігівської міської ради та виконкому Чернігівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що оскаржуване позивачем рішення органу місцевого самоврядування прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи Комунального підприємство «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради в судовому засіданні пояснив, що третя особа вважає безпідставними вимоги позивача, адже між [PERSON] та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено 29.05.2013 договір про участь у Фонді фінансування будівництва, який був погоджений із забудовником ВАТ «Чернігівбуд», і графіком внесення довірителем коштів у фонд фінансування будівництва, який підписаний в тому числі головою правління ПАТ «Банк «Демар», підтверджено внесенння 100% коштів, адже за домовленістю між органом місцевого самоврядування, забудовником та банком для продовження будівництва необхідним було знесення будинку [ADDRESS] в м. Чернігові, частина якого належала [PERSON], вказаний будинок було знесено, а співвласникам [PERSON] та [PERSON] надано в якості компенсації за знесене житло квартиру [ADDRESS] Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Чернігівбуд» в судове засідання не з'явився, перший заступник голови правління ПАТ «Чернігівбуд» [PERSON] надіслав суду письмове пояснення, в якому зазначив, що позов банку він підтримує, адже ПАТ «Чернігівбуд» має заборгованість перед банком в розмірі 7804427,40 грн. станом на 30.09.2017, а тому ПАТ «Чернігівбуд» мав намір задовольнити вимоги іпотекодержателя за рахунок предмету іпотеки, але цьому перешкоджає наявність зареєстрованого права власності на квартиру за відповідачами на підставі оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування. Також представник третьої особи у своєму письмовому поясненні зазначив, що потреби у знесенні будинку №8 для завершення будівництва будинку [ADDRESS] не було, так як земельна ділянка, на якій був розташований будинок №8, не була задіяна забудовником для будівництва будинку №10. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, дослідивши наявні у справі докази, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що 31 липня 2015 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради прийнято рішення № 192 "Про надання права власності на квартири [ADDRESS] мешканцям будинку [ADDRESS] які підлягають відселенню". Згідно п. 1.1. рішення виконкому Чернігівської міської ради № 192 надано право приватної власності на двокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 77,8 кв.м. у багатоквартирному будинку [ADDRESS] сім'ї, у складі: [PERSON] та [PERSON]. В рішенні зазначено, що воно прийнято відповідно до підпункту 3 пункту «а» статті 30, підпункту 11 пункту «а» та підпункту 7 пункту «б» статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з метою захисту прав громадян та дотримання гарантійних зобов'язань забудовником ПАТ «Чернігівбуд» та управителем фонду фінансування будівництва банком «Демарк» з відселення мешканців будинку [ADDRESS], що знаходиться в аварійному стані, забезпеченню можливості завершення будівництва в цілому. Пунктом 2 цього рішення внесено зміни до пункту 7 рішення від 15 березня 1993 року №66 та пункту 1.3 рішення від 15 липня 2013 року №208, виклавши їх в наступній редакції: «Після відселення мешканців житлового будинку [ADDRESS] комунальному підприємству «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради організувати знесення будинку, що знаходиться в аварійному стані, за рахунок інвестора та завершити будівництво багатоквартирного будинку в цілому» (т.1 а.с.6) 18 вересня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області Проніковим Андрієм Олександровичем на підставі оскаржуваного рішення, видано [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право власності, серії [NUMBER] та прийнято рішення (з відкриттям розділу, індексний номер рішення 24542321) про реєстрацію права приватної власності по 1/2 частині кожному на квартиру [ADDRESS], номер запису про право власності: 11229650. В судовому засіданні також встановлено, що 29 вересня 2009 року між ВАТ «Чернігівбуд» та Комунальним підприємством «Чернігівбудінвест» було укладено договір про співробітництво №01/21-09, згідно якого сторони домовилися здійснювати співробітництво в питаннях, пов'язаних з будівництвом багатоквартирних житлових будинків з об'єктами соціального призначення в кварталі вулиць Зеленої, Горького, Київської, Мстиславської в м. Чернігові, та надавати взаємну допомогу у визначених цим договором направленнях. Згідно п.2.1.7 зазначеного договору ПАТ «Чернігівбуд» взяло на себе зобов'язання профінансувати витрати щодо звільнення майданчика для будівництва житлового будинку, в тому числі відселення мешканців із знесенням будинків №6,8 та знесення будинку [ADDRESS] (а.с.81-83) 27 серпня 2010 року між ПАТ «Банк «Демарк» (управитель) та ВАТ «Чернігівбуд» (забудовник) було укладено договір про організацію спорудження об'єкту будівництва», предметом якого є взаємодія сторін при організації спорудження об'єкта будівництва за рахунок коштів, отриманих управителем в управління від довірителей з подальшою передачею об'єктів інвестування (квартир) у власність довірителям в порядку і на умовах, передбачених цим договором та Правилами ФФБ (том 1 а.м.12-14) 27 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Демарк" та Публічним акціонерним товариством "Чернігівбуд" з метою забезпечення поточної діяльності забудовника в фінансуванні багатоповерхового будинку в кварталі вулиць Зелена, Горького, Київська, Мстиславська в місті Чернігові було укладено Кредитний договір № 1022. Згідно умов Кредитного договору (п. 3.9.2) між Публічним акціонерним товариством "Чернігівбуд" та банком "Демарк" 27 травня 2011 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. за р.№ 1060 з подальшими змінами та доповненнями до нього. Відповідно до умов Іпотечного договору зі змінами, внесеними Договором про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору, що посвідчені 06 травня 2014 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. та зареєстровані в реєстрі за № 246, предметом іпотеки є майнові права на квартири, що на день укладення цього Договору розташовані в багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS], згідно слідуючого списку: однокімнатна квартира [NUMBER], загальною площею 80,50 кв.м.; двокімнатна квартира [NUMBER], загальною площею 77,56 кв.м.; двокімнатна квартира [NUMBER], загальною площею 77,56 кв.м.; однокімнатна квартира [NUMBER], загальною площею 50,84 кв.м. (том 1 а.с.168-245) Згідно протоколу наради за участю заступника міського голови [PERSON] щодо виконання договірних зобов'язань по відселенню, закінченню будівельно - монтажних робіт та введення в експлуатацію першої та другої блок - секції житлового будинку в кварталі вулиць Зеленої, Київської, Горького, Мстиславської від 16.05.2013 року забудовник ПАТ «Чернігівбуд» та управитель фонду фінансування - банк «Демарк» взяли на себе зобов'язання вирішити питання щодо виконання обтяжень - відселення мешканців існуючої забудови в обсягах визначених КП «Чернігівбудінвест», а саме: дві двокімнатні квартири, одну однокімнатну квартиру та одну трикімнатну квартиру - як умови прийняття 1-ої та 2-ої блок - секцій в експлуатацію (том 1, а.с.84-85) Листом за підписом голови правління ВАТ «Чернігівбуд» №01/444 від 12.07.2013 року, адресованим Чернігівському міському голові, ПАТ «Чернігівбуд» гарантував відселення мешканців квартир [NUMBER] та [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] та знесення вказаного будинку за власний рахунок після відселення його мешканців (том 1 а.с.86) У листі претензії КП «Чернігівбудінвест» від 09.12.2013, адресованому голові правління ПАТ «Чернігівбуд» зазначено, що на підставі гарантійного листа №01/444 від 12.07.2013 Виконавчий комітет Чернігівської міської ради 15 липня 2013 року виніс рішення №208, згідно якого ПАТ «Чернігівбуд» було зобов'язано відселити мешканців квартир [NUMBER] та [NUMBER] у житловому будинку [ADDRESS]. В цьому листі викладена вимога терміново виконати взяті на себе зобов'язання, так як незважаючи на те, що на даний час проводиться заселення до новозбудованого будинку, забудовником в особі ПАТ «Чернігівбуд» так і не вирішується питання з приводу відселення мешканців квартир [NUMBER] та [NUMBER] у житловому будинку [ADDRESS] (том 1 а.с.91, 106) Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 16.08.2013, першу чергу - будівництво першої та другої блок - секції багатоквартирного житлового будинку [NUMBER] з автономним джерелом теплопостачання в кожній квартирі введено в експлуатацію (том 1 а.с.87-90) 29 травня 2013 року між ПАТ «Банк «Демарк» в особі Голови Правління [PERSON] та [PERSON] укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» №646, згідно якого за [PERSON] закріплено об'єкт інвестування, а саме квартиру №3 загальною площею 77,56 кв.м., житловою площею 41,43 кв.м. Вказаний договір був погоджений із забудовником ПАТ «Чернігівбуд» (том 1 а.с.111-115) Згідно графіку внесення коштів довірителем до ФФБ «А» (додаток №1 до договору №646 від 29.05.2013) зазначено про внесення 29.05.2013 100% від загальної кількості вимірних одиниць за 77,56 кв.м. в сумі 387800 грн., як остаточний платіж. Вказаний графік підписано головою правління ПАТ «Банк «Демарк», [PERSON] та погоджено забудовником (том 1, а.с.116) Відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної експлуатації» Чернігівської обласної ради №1758 від 08.06.2017, за заявою [PERSON] та [PERSON], що згідно даних інвентаризаційної справи являються співвласниками житлового будинку [ADDRESS] в м. Чернігові, проведена технічна інвентаризація від 06.06.2017 та виявлено, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] житловий будинок літ. А-1 загальною площею 119,6 кв.м., в тому числі житловою площею 82,9 кв.м. - знесено (том 1 а.с.98) Рішенням 52 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 28.08.2015 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1420 га, в кварталі вулиць Зеленої, Горького, Київської та Мстиславської для будівництва багатоповерхових жилих будинків (ІІ черга) з подальшим наданням ділянки в постійне користування (том 1, а.с.128) Таким чином, земельна ділянка, на якій був розташований будинок №8, необхідна була для будівництва другої черги багатоповерхових жилих будинків і саме з метою звільнення цієї ділянки для подальшої забудови був знесений будинок №8 за погодженням із співвласниками, а вони отримали відповідну компенсацію за своє майно. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] за погодженням з ПАТ «Банк «Демарк» та забудовником ПАТ «Чернігівбуд» віддали своє житло під знесення для подальшої забудови багатоповерховими будинками і за це отримали компенсацію у вигляді квартири [NUMBER], загальною площею 77,8 кв.м. у багатоповерховому будинку [ADDRESS] а тому суд вважає, що право власності ними набуто на законних підставах, адже ця квартира є новоствореним майном, на праві власності вона не належала будь яким юридичним чи фізичним особам, а тому твердження ПАТ «Демарк», що виконком Чернігівської міської ради розпорядився чужою власністю не відповідає дійсності. Також суд ваважає, що самим фактом оформленням права власності на квартиру [NUMBER] за [PERSON] та [PERSON] не порушено прав банку, адже відповідно до ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Підтвердженням цьому є те, що наявність зареєстрованого права власності на квартиру [NUMBER] за [PERSON] та [PERSON] не перешкоджає Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виставляти вказану квартиру на відкриті торги (аукціон) як іпотечне майно та надсилати новим власникам вимоги про погашення боргу (а.с.102, 126) З матеріалів справи вбачається, що квартири, майнові права на які перебували в іпотеці ПАТ «Банк «Демарк» і за які були внесені кошти довірителями у повному обсязі, виключалися з іпотеки на підставі договорів про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, проте, не зважаючи на те, що в графіку внесення коштів довірителем зазначено про внесення 29.05.2013 року [PERSON] 100% вартості квартири, про що поставили свої підписи і печатки і управитель, і забудовник, але іпотека на майнові права на цю квартиру не була знята (том 1 а.с.116, 176-245) Проте, в рамках даної справи питання щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки не досліджується і не вирішується. Враховуючи викладене вище, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed