Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Орган опіки і піклування Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю двох неповнолітніх дітей -[PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач зловживає спиртними напоями, проживає окремо від дітей, має іншу сім`ю, до дітей навідується рідко, діти перебувають на утриманні бабусі та дідуся, повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Представник позивача органу опіки і піклування Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області - П`яна О.В., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази подані сторонами приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Так, відповідач [PERSON] являється матір`ю неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] , видано повторно 07 лютого 2012 року, серії [NUMBER] , видано 09 березня 2010 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видано 24 грудня 2015 року. Судом встановлено, що [PERSON] та її неповнолітні діти зареєстровані у будинку її батьків, який знаходиться по [ADDRESS] , однак з дітьми не проживає, що підтверджується довідкою №14/01-28/20 від 30 березня 2020 року, виданою КЗ "Центр надання соціальних послуг" Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживаннявід 30 березня 2020 року відповідач [PERSON] , мати неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за місцем проживання відсутня, проживає окремо, іноді відвідує дітей. Діти повністю перебувають на утриманні бабусі та дідуся, відповідач повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо своїх двох неповнолітніх синів. Згідно ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 Сімейного Кодексу України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, а також спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Як слідує з приписів вищевказаних нормативно-правових актів та правових позицій Верховного Суду України, для позбавлення батьківських прав не достатньо впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню дітей. Належить також встановити, що особа ухиляється від їх виконання свідомо. А це означає, що особа вперто та систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати батьківські обов`язки. Зі змісту висновку органу опіки і піклування Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області №553/02-12/20 від 15 травня 2020 року, вбачається, що орган опіки і піклування Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначений висновок мотивований тим, що службою у справах дітей спільно з працівниками КЗ "Центр надання соціальних послуг" Шпанівської сільської ради неодноразово, проводилися бесіди з матір`ю дітей щодо належного утримання та їх виховання, ведення нею здорового способу життя та недопущення залишення дітей на виховання бабусі та дідусю. А також неодноразово роз`яснено наслідки невиконання батьками батьківських обов`язків та не приймання участі у вихованні дітей. Проте, [PERSON] жодним чином не відреагувала на зауваження. Проведена профілактична робота не дала жодних позитивних результатів. Як вбачається з письмової заяви відповідача [PERSON] від 12 березня 2020 року, адресованої начальнику служби у справах дітей Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її двох неповнолітніх дітей. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме: не виконує обов`язку щодо виховання дітей, свідомо нехтує ними, не спілкуються з дітьми, не виявляє жодного інтересу до їх внутрішнього світу, не надає матеріальної допомоги на їх утримання та не створює умов для їх фізичного, духовного, морального розвитку. При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дітей. Однак вона цього не зробила, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки, позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, згідно положень ч.1 ст.142 ЦПК України, з неї підлягає стягненню на користь держави лише 50 відсотків судового збору, інша частина судових витрат, в силу вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved