Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У травні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Броварського міськрайонного суду від 04 листопада 2015 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Ухвалою колегії судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 27 січня 2016 року вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2015 року щодо [PERSON] - змінено. Застосовано щодо призначеного [PERSON] покарання, положення ст. 75 КК України, звільнено його від відбування основного покарання призначеного судом з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України. В іншій частині вирок залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року касаційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу апеляційного суду Київські області від 27 січня 2016 року щодо [PERSON] - без зміни. Даним злочином позивачеві було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я від злочину. За діагнозом лікаря її праве око має атрофію, їй потрібна операція по видаленню ока, купівлі штучного ока та встановлення його операційним шляхом. Вартість операції становить 50 000 грн., вартість штучного ока становить 15 000 грн. Матеріальну шкоду позивач оцінює на суму 65 000 грн. Діями відповідача завдано позивачу немайнових втрат, таких як моральні та фізичні страждання, які спричинили негативні зміни в її житті, душевні, фізичні та психічні страждання, які були викликані неправомірними діями та ушкодженням здоров`я. Вказані обставини призвели до необхідності порушити звичний спосіб життя, витрачати свій час для лікування. Позивач оцінює моральну шкоду у 50 000 грн. і просить стягнути її з відповідача. З підстав стягнення із відповідача матеріальної та моральної шкоди позивач звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні. У судовому засіданні позивач позов підтримала і просила суд задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Згідно вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до встановлених обставин справи, 31 травня 2015 року, в період часу з 20-00 год. до 20-30 год., [PERSON] , перебував разом з потерпілою [PERSON] на території парку "Перемога", що в м. Бровари, Київської області. В ході конфлікту, що виник між потерпілою та [PERSON] , у останнього виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій [PERSON] , перебуваючи по відношенню до потерпілої з правого боку, наніс останній удар правою рукою в праву частину обличчя. В результаті таких дій [PERSON] , потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої травми правого ока, синця та підшкірної гематоми повік правого ока, контузії правого очного яблука важкого ступеню: субкон`юктивальний розрив склери, аніридія, тотальна гіфема, гемофтальм, артифакія з підвивихом кришталика правого ока, які, згідно висновку експерта за № 196 від 07.07.2015, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою стратою працездатності не менш як на одну третину. Потерпілою по даній справі є [PERSON] (а.с.5). Ухвалою колегії судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 27 січня 2016 року вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2015 року щодо [PERSON] змінено. Застосовано щодо призначеного [PERSON] покарання, положення ст. 75 КК України, звільнено його від відбування основного покарання призначеного судом з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. В іншій частині вирок залишено без змін. (а.с. 6-8). Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року касаційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Київські області від 27 січня 2016 року щодо [PERSON] без зміни (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суд в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2015 року по справі № 361/6268/15-к встановлено факт спричинення [PERSON] 31 травня 2015 року [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень у вигляді тупої травми правого ока, синця та підшкірної гематоми повік правого ока, контузії правого очного яблука важкого ступеню. Зазначений вирок в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковим для суду. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.2 п. 9 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Таким чином із аналізу зазначених вище норм, можливо дійти висновку, що відшкодуванню підлягає підлягають витрати, які вже понесені позивачем із належними доказами, які б їх підтверджували. В даному разі позивач звернулась до суду із вимогою відшкодувати їй матеріальні збитки, які ймовірно будуть понесені при проведенні хірургічного втручання по видаленню ока та заміні протезом ока, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, суд не може прийняти як належний доказ, що позивач понесла витрати під час лікування в офтальмологічному відділенні КЗ КОР "Київська обласна клінічна лікарня" у період з 04.07.2015 р. по 13.07.2015 р. та з 02.06.2015 р. по 12.06.2015 р. в розмірі 3001 грн. 65 коп., оскільки як вбачається із листа № 1441 від 26.07.2019 р. вказані витрати понесені лікарнею для лікування хворої. В судовому засіданні позивач не заперечувала, що нею на рахунок лікарні не вносились будь-які кошти за оплату послуг, які наведені в калькуляції вартості лікування, а лише придбавались додаткові необхідні ліки у аптеці, але квитанції вона не зберегла. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно із ч. 1 ст. 1168 ЦПК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, маральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, враховує характер вчиненого правопорушення: вчинення кримінально караного діяння із застосуванням фізичного насильства та завданням тяжких тілесних ушкоджень, втрату ока, що спричинили глибокі фізичні та душевні страждання позивачу, які продовжуються тривалий час, виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача в рахунок завданої моральної шкоди 50 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial