Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

31.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] Російської Федерації, який помер 09 січня 2016 року в м. Донецьк. В обґрунтування заяви зазначила, що 01.10.1976 року було зареєстровано її шлюб з [PERSON] (рос. [PERSON] и [PERSON]), що підтверджується відповідними записами у її паспорті громадянина України серії ВЕ №047079, який видано 25.05.2001 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО №393805, яке видане 01.10.1976 року палацом „Щастя м. Донецьк, про що зроблено відповідний актовий запис за №2395. 07.09.1977 року у них народився син [PERSON] (рос. [PERSON]). ЇЇ чоловік на протязі останніх 10 років хворів, і за останні 2 роки до смерті його хвороба (серцево-судинна недостатність) загострилася, а 09 січня 2016 року в м. Донецьк її чоловік помер (копія свідоцтва про смерть серії ДНР №015894, яке видане Ленінським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк). Вказане вище свідоцтво видане відділом, що знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому не може бути прийнятим до розгляду на території України. Документи, що залишилися після смерті чоловіка [PERSON], знаходяться у неї, і їх копії додаються до заяви. 27.01.2016 року вона приїхала до м. Змієва Харківської області та вирішила звернутися до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області з метою отримання належного свідоцтва про смерть, але у державній реєстрації смерті їй було відмовлено з посиланням на наступне: "Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції у Харківській області розглянуто документи, подані для державної реєстрації смерті [PERSON], який помер 09 січня 2016 року у місті Донецьку: свідоцтво про смерть серії ДНР № 015894 від 13 січня 2016 року, видано Ленінським відділом ЗАГС м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану також неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті їй необхідне для подальшого оформлення спадщини, що залишилася після смерті чоловіка. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися. Заявник [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на задоволенні своєї заяви з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи - начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області [PERSON] подала заяву про розгляд справи за відсутністю представника відділу, заперечень проти заяви не надала. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Постановою Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17 березня 2015 року № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ст. 1, ч. ч. 2-4 ст. 9, ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України… Громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Частинами 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті …. проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до абз. 2 ч. 1, ч. ч. 2, 4, 5 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відомостями свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО №393805, яке видане 01.10.1976 року палацом "Щастя" м. Донецьк, підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 01.10.1976 року, актовий запис №2395. (а. с. 8). Даними паспорта громадянина України серії ВЕ №047079, який видано 25.05.2001 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, довідки від 11.12.2014 року №6309000966 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, підтверджується, що [PERSON], яка постійно проживала в [INFO], перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в [ADDRESS], 25.07.2014 року. (а. с. 6, 12). До заяви про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON] додала копію свідоцтва про смерть, серії ДНР №015894, яке видане Ленінським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк, ДНР, 13.01.2016 року, в якому зазначено, що [PERSON] помер 09.01.2016 року в м. Донецьк. (а. с. 11). Зі змісту відмови [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті від 30.03.2016 року №673-03-04.05 вбачається, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції у Харківській області відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], який помер 09 січня 2016 року у місті Донецьку, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а. с. 13). Оскільки заявник [PERSON], яка є громадянкою України, має зареєстроване постійне місце проживання на території України; її чоловік [PERSON], [INFO], також був громадянином України, але помер 09.01.2016 року на території, яку визнано тимчасово окупованою територією, про що було видано свідоцтво про смерть, яке не є дійсним в Україні; вказана обставина унеможливлює отримання дружиною померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України; з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], що необхідно для оформлення спадщини. За таких обставин, заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved