Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,569 га (0,250 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,319 га - для ведення особистого селянського господарства), яка розміщена на землях, що знаходяться у віданні Русанівської сільської ради в селі Русанів Броварського району Київської області, яка належала йому відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2008 року у цивільній справі № 2-470/08. В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2008 року у справі № 2-470/08 за її чоловіком [PERSON] та його сестрою [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті їхнього батька [PERSON] , який помер [INFO] , визнано за кожним з них право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,569 га, яка розміщена на землях, що знаходяться у віданні Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, яка належала їхньому батькові [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, реєстраційний № 2403 . Здійснити реєстрацію права власності на Ѕ частку вказаної земельної ділянки та виготовити правовстановлюючі документи на земельну ділянку він не встиг. За життя [PERSON] між ним та його сестрою [PERSON] здійснено поділ земельної ділянки згідно із її цільовим призначенням. Вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину, Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою 16 червня 2017 року їй видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належне чоловікові майно, зокрема, на Ѕ частку житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку зазначеної спірної земельної ділянки їй відмовлено, через відсутність документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просила суд розглянути справу за відсутності сторони позивача та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач Русанівська сільська рада у судове засідання теж не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов визнає, просила суд розглянути справу у відсутність їхнього представника у зв`язку із зайнятістю, заперечень проти позову не має. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких зазначали, що позов вони підтримують, проти задоволення позовних вимог не заперечують, просили суд розглянути справу без їх участі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. У ст. ст. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] у віці 64 років помер [PERSON] , чоловік позивача [PERSON] та батько третьої особи [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Із спадкової справи № 262/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] видно, що 02 та 03 березня 2017 року у встановлений законом строк до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявами про прийняття спадщини після смерті батька та чоловіка звернулися дочка померлого, третя особа [PERSON] та його дружина, позивач [PERSON] 16 червня 2017 року вказаною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] двом його спадкоємцям за законом: дружині [PERSON] та дочці [PERSON] на підставі укладеного ними 16 червня 2017 року договору про розподіл спадкового майна було видано кожному із них свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому [PERSON] , зокрема, позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку із відповідними господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 21 листопада 2018 року вказаною нотаріальною конторою позивачу [PERSON] у видачі після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,569 га (0,250 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,319 га - для ведення особистого селянського господарства), яка розміщена на землях, що знаходяться у віданні Русанівської сільської ради в селі Русанів Броварського району Київської області, відмовлено, у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на дану земельну ділянку. Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2008 року, ухваленим у цивільній справі № 2-470/08, що набрало законної сили, задоволено позов [PERSON] і [PERSON] до Броварської районної державної адміністрації Київської області, Русанівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Суд визнав за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадщину у рівних частках за кожним на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,569 га, яка розміщена на землях, що знаходяться у віданні Русанівської сільської ради народних депутатів у селі Русанів Броварського району Київської області, яка належала їхньому батькові [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, реєстраційний № 2403 , спадкова справа № 458 від 10 вересня 1997 року. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд вважає встановленим факт належності на праві приватної власності чоловікові позивача [PERSON] на день смерті Ѕ частки зазначеної вище земельної ділянки, тому ці обставини доказуванню не підлягають. Відповідно до п. "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та отримала 21 червня 2017 року після його смерті свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а також те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2008 року, ухваленим у цивільній справі № 2-470/08, що набрало законної сили, за [PERSON] у порядку спадкування визнано право власності на Ѕ частку спірної земельної ділянки площею 0,569 га, з яких: 0,250 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved