Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" про відшшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. В позові зазначає, що 27.05.2016р., біля 17год. 25хв., [PERSON], керуючи технічно справним автобусом марки «Богдан -А-09212» д.н.з. [NUMBER], рухаючись по вул. Соборна в смт. Літин Вінницької області в напрямку м. Вінниця, не надав дорогу автомобілю «ВАЗ-2104» д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення із автомобілем останнього. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 10.1., п.16.13. ПДР України. Допущені водієм [PERSON] порушення вимог ПДР України, з технічної точки зору, знаходяться в прямому причинному зв'язку із наслідками ДТП. Внаслідок ДПТ, [PERSON] отримав численні тілесні ушкодження і з місця ДТП був госпіталізований в травматологічне відділення Літинської ЦРЛ, де проходив курс стаціонарного лікування з 27.05.2016р. по 09.06.2016р. Після чого проходив курс амбулаторного лікування за місцем проживання впродовж двох місяців. Позивач зазначає, що лише за час стаціонарного лікування від наслідків ДТП, ним на ліки було витрачено кошти в сумі 3249 гривен 35 коп. В ході судового розгляду кримінальної справи встановлено , що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1150 від 27.07.2016р. внаслідок ДТП [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Внаслідок ДТП значно пошкоджено їх сімейний автомобіль [NUMBER], який не підлягає відновленню.За висновком автотоварознавчої експертизи № 364 від 30.11.2016 р., в ході судового розгляду кримінальної справи встановлено, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1149 від 27.07.2016р. внаслідок ДТП його дружині [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла. Відповідно до довідки Вінницької міжрайонної МСЕК серії 12ААА № 575202 виданої 25.11.2016р. його дружині [PERSON] призначено другу групу інвалідності, безтерміново. З протипоказанням фізичного навантаження. На момент ДТП у свої 67 років він, та його дружина [PERSON] у віці 60 років були здоровими, фізично міцними людьми. У них було активне життя, вони тримали своє підсобне господарство, обробляли два городи. Після отриманих травм, внаслідок ДТП, його дружина стала немічною і не може обходити сама себе навіть у квартирі з усіма зручностями. Вона потребує постійної сторонньої допомоги, оскільки є прикутою до ліжка і не може пересуватися навіть по квартирі. Після ДТП увесь побут, вся хатня робота лягла на плечі позивача, тепер він прибирає, готує їжу, займаєся пранням, постійно опікується дружиною надаючи їй допомогу. Отримані ним травми внаслідок ДТП хоч і визначені як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, проте, цей «короткочасний розлад» не покидає його до сьогоднішнього дня. У нього постійно болить в грудях, у лівому колінному суглобі збирається рідина яку лікарі періодично витягують в лікарні. Саме на нього звалився весь наш сімейний побут, хазяйство та ще й і догляд за немічною дружиною, яка потребувала постійної сторонньої допомоги і в день і в ночі. Його здоров'я значно змінилося. Тепер він не в змозі тримати підсобне господарство, навіть курку, оскільки у нього не має на це часу і можливості, працювати на городі він вже не може після травм. Перенесені позивачем внаслідок ДТП фізичні болі, фізичні страждання, стаціонарне лікування, тривале амбулаторне лікування, безпорадний фізичний стан його дружини, переживання за здоров'я дружини, переживання та страждання про втрату їх власного сімейного автомобіля, який не підлягає ремонту, невпевненість у своєму майбутньому призводив та призводить до надзвичайних моральних страждань та переживань. Цивільна відповідальність водія автобуса марки «Богдан-А-09212» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] застрахована у Вінницькій обласній дирекції ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп». Поліс АІ/ 9369300, строк дії страхового полісу з 29.04.2016р. по 28.10.2016. При цьому ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров'ю одного потерпілого становить 200000 грн., за шкоду заподіяну майну одного потерпілого становить 100000 грн. з нульовою франшизою. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статею 6 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільна-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Позивач вважає, що виходячи з положень вказаного вище закону, в разі настання страхового випадку страхова компанія ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» зобов'язана здійснити страхові виплати в межах зазначених нижче лімітів. Відповідно до ст.22 даного Закону " у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну потерпілого. Позивач, посилаючись на вказані норми ЗУ"Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вважає, що до страхової виплати на його користь підлягають понесені ним витрати на стаціонарне лікування в загальній сумі 3249гривень 35 коп.; спричинену йому моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн.; страхову виплату на його користь, що становить 35191 грн., а також відшкодувати понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. 19.04.2017, представник позивача уточнив позовні вимоги. В уточненій заяві представник позивача, [PERSON], зазначив, що на особистий банківських рахунок позивача [PERSON] від ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс" надійшла сума грошей - часткове відшкодування відповідачем страхових виплат у розмірі 29941 грн. Тому, з у зв'язку із даною обставиною просить зменшити розмір позовних вимог на суму 29941 грн.Тому, просить стягнути з відповідача страхові виплати за заподіяну позивачеві матеріальну шкоду в сумі 8499,35 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали в повному обсязі уточнений позов. Крім того, предствник позивача [PERSON] суду пояснив, що позивач належним чином звертався до страхової компанії із заявою про проведення страхової виплати. Однак, страхова компанія ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" виплатила тільки частину грошових коштів, в сумі 29941 грн. Витрати на лікування підтверджені відповідними чеками, тому підлягають стягненню із відповідача в повному обсязі. Що стосується недополаченої суми за автомбіль, то страхова компанія від загальної суми шкоди відняла 5250 грн. з посиланням на те, що це залишкова вартість автомоблія відповідно до аварійного сертифіку, однак вказаний сертифікат не надано, експертиза не проводилась, тому дані твердження не доведені доказами, тому вказана сума теж підлягає стягненню із відповідача. Що стосується витрат на правову допомогу, то вони теж підлягають стягненню в повнолму обсязі, адже підтверджені розрахунком та актом виконаних робіт. А моральна шкода має становити 5 % від загальної суми, що складає 5000 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. У задоволенні позову просять відмовити в поному обсязі. Дослідивши докази, які є у справі, урахувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Із копії вироку Літинського районного суду Вінницької області від 06.12.2016 (а.с.6-7) судом встановлено, що 27.05.2016 відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої [PERSON], керуючи технічно справним автобусом марки «Богдан -А-09212» д.н.з. [NUMBER], не надав дорогу автомобілю, яким керував позивач [PERSON], «ВАЗ-2104» д.н.з. [NUMBER], що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення із автомобілем, яким керував позивач. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження, а [PERSON] , отримав тілесні ушкодження, які, згідно висновку експерта №1150 (а.с.9-10) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Копія страхового полісу №АІ/9369300 (а.с.8) свідчить, що цивільна відповідальність водія автобуса марки "Богдан-А-09212" д.н.з. [NUMBER] застрахована у Вінницькій обласній дирекції ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп". Таким чином, встановлено, що страховий випадок відбувся. Щодо відшкодування матеріальної шкоди, яка стосується пошкодження транспортного засобу, то в цій частині позов підлягає до задоволення. Відповідач визнає дану шкоду, однак не погоджується із сумою відшкодування. Свою позицію мотивує тим, що залишкова вартість автомобіля після ДТП становить 5250 грн., відповідно до аварійного сертифікату, тому розмір страхового відшкодування має бути без урахування цієї суми. Відповідно до ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими доказами. Відповідачем, на підтвердження своєї позиції, аварійного сертифікату не надано. Крім того, експерт на запитаня, яка вартість пошкодженого автомобіля після ДТП, тобто залишкова вартість, у своєму висновку №364 від 30.11.2016 (а.с.22-24) відповіді не надав.Таким чином, жодного доказу, який підтверджує те, що залишкова вартість автомобіля 5250 грн., суду не надано. Тому матеріальна шкода підлагає до стягнення в повному обсязі. Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки пунком 15. передбачено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Що стосується вимоги позивача про відшкодування шкоди за понесене лікування , то в даній частині вона підлягає до часткового задоволення. Позивач, на підтвердження своєї позиції надав чеки із зазначенням назви препаратів та їх вартості, а також надано виписку лікаря про призначення лікування. Просить стягнути у відшкодування витрати пов'язані із лікуванням в сумі 3249,35 грн. Дана сума не підляє стягненню в повному обсязі, а лише в розмірі 1574, 5 грн., адже на таку суму чеки відповідають листку призначення. Решта товарів в чеках не знайшла свого підтвердеження у листку призначення. Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди, позивач посилається на норми ст.23 ЦК України та норми ЗУ"Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"однак, суд не бере до уваги твердження про те, що моральна шкода має бути визначена в розмірі 5% від ліміту визначеного законом. Адже в даному випадку, слід застосовувати спеціальну норму, а саме ст.26-1 "ЗУ"Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якою встановлено ліміт відшкодування страховою компанією, який становить 5% страхової виплати, що в даному випадку складає 1838.28 грн., тому така сума підлягає відшкодуванню по моральній шкоді. Відповідно до роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Якщо позивач вважає, що шкода є більшою , він не позбавлений можливості звернутися із цивільним позовом до винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Розрахунок та акт виконаних робіт адвоката [PERSON], підтверджує витрати за надання правової допомоги в розмірі 5000 грн., тому вони підлягають стягненню із відповідача в повному обсязі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник забовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У пункті 19 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р., викладена позиція, що з урахуванням змісту ст.979 ЦК та ст. 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик забов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Згідно ст.5 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статею 6 вказаного Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Стаття 22 даного Закону передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну потерпілого. Нормами ст.23-1 та 24-1 згаданого Закону закріплено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого. У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Статті 26-1 та 28 даного Закону визначають, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, із відповідача також слід стягнути 640,00 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved