Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Адвокат Северин О.О., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису № 3031 від 20.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 15.05.2016 між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р29.339.70276, згідно якого банк передав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 19 999,00 грн, а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами. Позичальник мав повертати кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості, здійснивши до кінця строку дії договору 36 щомісячних внесків, згідно графіку щомісячних платежів. Позивач сплачувала щомісячні платежі до травня 2017 року, останній платіж був здійснений 12.05.2017 у розмірі 1 500,00 грн, після цього жодних платежів [PERSON] з об`єктивних причин не здійснювала. 26.11.2020 ТОВ "ФК Кредит-Капітал" за дорученням АТ "Ідея Банк" на підставі довіреності АТ "Ідея Банк" № 715/20 від 27.11.2020 повідомило про відступлення права вимоги заборгованості за Договором, укладеним між позивачем та банком, за Договором факторингу № 12/85 від 26.11.2020, сума боргу, яка вказана у цьому повідомленні, становить 66 009,30 грн. Крім того, 26.11.2020 від імені ТОВ "ФК Кредит-Капітал" та ТОВ "Фінансова компанія Аланд" позивачу було направлено повідомлення, що на підставі договору Факторингу від 26.11.2020 було відступлено право вимоги до [PERSON] за кредитним договором Р29.339.70276 від 16.05.2016, який укладено між позивачем та АТ "Ідея Банк", сума боргу, яка вказана у цьому повідомленні становить 66 009,30 грн. 20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис за № 3031 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія Аланд" заборгованості у розмірі 66 509,30 грн. 10.02.2021, на підставі виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження № 64444169 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія Аланд" заборгованості у розмірі 66 509,30 грн; основну винагороду приватного виконавця за виконавчим провадженням у розмірі 6 650,00 грн; мінімальні витрати виконавчого провадження 669,00 грн. Згідно з пунктом 5.5. Кредитного договору Р29.339.70276 від 16.05.2016 сторони домовились, що строк позовної давності за цим договором, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені), встановлюється сторонами тривалістю у три роки, позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування кредитної заборгованості, інших грошових внесків, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Черговий платіж повинен був вноситись позивачем 16.06.2017, тобто позовна давність повинна обчислюватись з 17.06.2017. На момент звернення відповідача до приватного нотаріуса за виконавчим написом 20.01.2021 сплив строк позовної давності щодо платежів включно до 16.01.2018 (відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитним договором). Позивач вказала, що окрім повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач не надсилав позивачу жодних документів, таких як: копії документів, що підтверджують право ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" здійснювати факторингові операції; копії документів, за якими ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло право вимоги до [PERSON] ; копії документів, що підтверджують право ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" здійснювати факторингові операції; копії документів, за якими ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" набуло право вимоги до [PERSON] ; детальний розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором; письмову вимогу про усунення порушень. Тобто, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису не доведено, що боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, зокрема, не доведено чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, не перевірено наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, не враховано, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, не враховано зазначення різних сум у повідомленні про відступлення права вимоги, в Кредитному договорі та виконавчому написі, що призвело до порушення процедури вчинення напису, у зв`язку з чим, спірний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11.03.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання о 10.00 год. 06.04.2021. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 01.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду об 11.00 год. 23.06.2021. 23.06.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 07.07.2021 учасники справи повторно на судовий розгляд не з`явилися. Представник позивача [PERSON] адвокат Северин О.О. подала до суду заяву з проханням розгляду справи без її участі та без участі позивача, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" та треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв з процесуальних питань не подали. Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 16.05.2016 між [PERSON] та ПАТ "Ідея Банк" укладено кредитний договір Р29.339.70276, згідно якого банк передає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 19 999,00 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами. Позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами Договору та платою за обслуговування кредитної заборгованості, здійснивши до кінця строку дії договору 36 щомісячних внесків, згідно Графіку щомісячних платежів (а. с. 14-15). На підставі договору факторингу №12/85 від 26.11.2020 правонаступником усіх прав та обов`язків акціонерного товариства "Ідея Банк", у тому числі і права вимоги за кредитними договором Р29.339.70276 від 16.05.2016, є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (а. с. 131-133, 134). На підставі договору факторингу №04/12/2020-ФА від 04.12.2020 право вимоги за кредитними договором Р29.339.70276 від 16.05.2016 набуло товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (а. с. 127-128, 129-130). 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 3031 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості за кредитним договором Р29.339.70276 від 16.05.2016 року за період з 04.12.2020 по 11.12.2020, сума заборгованості складає 66 009,30 грн, у тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 18 180,37 грн; - прострочення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 47 828,93 грн; За вчинення виконавчого напису нотаріуса плата в розмірі 500,00 грн. стягнуто зі стягувача, які підлягають стягненню з боржника. Загальна сума, що підлягає стягненню 66 509,30 грн (а. с. 112). Також встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. перебуває виконавче провадження № 64444169 з примусового виконання виконавчого напису № 3031 від 20.01.2021, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості у розмірі 66509,30 грн (а. с. 24). 10.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. на підставі вчиненого виконавчого напису та відкритого виконавчого провадження було винесено постанову про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, загальна сума мінімальних витрат складає 669,00 грн (а. с. 26). Окрім того, 10.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. на підставі вчиненого виконавчого напису та відкритого виконавчого провадження було винесено постанову про стягнення з [PERSON] основної винагороди у сумі 6 650,93 грн (а. с. 27). На виконання ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 06.04.2021, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 25.05.2021 на адресу суду були надані копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис від 20.01.2021 № 3031, зокрема: копія кредитного договору Р29.339.70276 від 16.05.2016, копія заяви ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" про вчинення виконавчого напису вих. № 687 від 13.01.2020, копія виписки з особового рахунку за кредитним договором Р29.339.70276, копія списку згрупованих відправлень ТОВ "ФК "Аланд" рекомендованих листів 091220_2378_9, копія довіреності від 01.07.2020, видана ТОВ "ФК "Аланд" на ім`я [PERSON] , копія паспорту та картки платника податків [PERSON] , копія договору факторингу № 04/12/2020-ФА від 04.12.2020 разом з витягом до договору, копія договору факторингу № 12/85 від 26.11.2020, копія виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 112-136). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього закону). Зокрема, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Щодо строків звернення кредитора (стягувача), а відповідача по даній справі до нотаріуса для вчинення виконавчого напису на борговому документі слід зазначити наступне. Як передбачено законодавством, нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги до боржника минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У постанові від 02.07.2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зробила висновок, що строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Таким чином, загальний строк для такого звернення становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 Цивільного кодексу України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15. Встановлено, що останній платіж позичальник здійснила 12.05.2017, із заявою до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. на вчинення виконавчого напису ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" звернулося 13.01.2020, а фактично заборгованість стягнута за період з 04.12.2020 по 11.12.2020. Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1, підпунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Матеріали справи не містять відомостей про направлення та отримання позивачем відповідного повідомлення. У нотаріальному процесі, при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). Враховуючи, що наявні у нотаріуса документи на час вчинення ним виконавчого напису не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а виконавчий напис таким, що не підлягають виконанню. Судові витрати. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). Зі змісту статті 58 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно статті 15 Цивільного процесуального кодексу України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн надано: - Договір про надання правової допомоги від 22.02.2021, укладений між [PERSON] та адвокатом Северин О.О. (а. с. 28-29); - Додаткову угоду про сплату гонорару від 23.02.2021, укладену між [PERSON] та адвокатом Северин О.О. (а. с. 30); - Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Северин О.О. (а. с. 31); - Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 03.03.2021 (а.с. 32); - Акт здачі-приймання виконаних послуг за договором про надання правової допомоги від 22.02.2021 (а. с. 33). - довідка АТ КБ "Приватбанк" від 26.02.2021 про переказ 23.02.2021 3000,00 грн на рахунок адвоката Северин О.О. (а. с. 34). - довідка АТ КБ "Приватбанк" від 04.04.2021 про переказ 01.04.2021 2000,00 грн на рахунок адвоката Северин О.О. (а. с. 88). Згідно пункту 1 Договору про надання правничої допомоги (далі Договір) - одна сторона - адвокат Северин О.О. зобов`язується виконувати функції захисника та надавати правову допомогу для захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта - [PERSON] (далі Клієнт), а Клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги. Відповідно до підпункту 4.1 пункту 4 Договору: за правову допомогу, передбачену п. 2.1 та п 2.2 даного Договору Клієнт сплачує Адвокату грошову винагороду в розмірі визначеному Додатком № 1 до цього Договору. У пункті 4.2 Договору зазначено, що в ціну Договору не включені витрати, пов`язані з наданням правової допомоги (витрати, пов`язані з веденням справи, відрядженнями тощо). У пункті 4.3 Договору вказано, що витрати (не включені в ціну Договору), пов`язані з наданням адвокатом правової допомоги Клієнту за даним Договором відшкодовуються Клієнтом у повному обсязі негайно. Сума додаткових витрат погоджується сторонами додатково без укладення письмових додаткових угод. 01.03.2021 між [PERSON] та адвокатом Северин О.О. підписано Акт здачі-приймання виконаних послуг за договором про надання правової допомоги від 22.02.2021. 06.04.2021 адвокатом Северин О.О. було складено уточнений орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу. З означеного Акту та уточненого розрахунку вбачається, що Адвокатом було виконані наступні роботи: - підготовка позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню 2 500,00 грн; - підготовка заяви про забезпечення позову 500,00 грн; - представництво [PERSON] у Великобурлуцькому районному суді Харківської області 2 000,00 грн за одне судове засідання. Всього надано послуг на суму: 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. (а. с. 34, 35, 88). Частина 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та доказів, на підтвердження їх неспівмірності від відповідача не надходило. Окрім того, позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1 362,00 грн, що підтверджується квитанціями Приватбанк № 0.0.2037370226.1 від 02.03.2021 на суму 908,00 та № 0.0.2037370972.1 від 02.03.2021 на суму 454,00 (а. с. 11, 36). Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі та те, що понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення їх з відповідача.

Outcome: approved