Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 3/50 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 158,7 кв.м., що складається з коридору позначеного у технічному паспорті під № 1-9, площею 4,6 кв.м; вбиральні № 1-10, площею 1,4 кв.м., житлової кімнати № 1-11, площею 8,0 кв.м.; коридору № 1-16, площею 16,4 кв.м., гаражу № 1-17, площею 23,6 кв.м.: коридору 1-18, площею 2,2 кв.м.; ванної кімнати № 1-19, площею 4,5 кв.м., вбиральні 1-20, площею 2,2 кв.м. , житлової кімнати № 1-21, площею 17,1 кв.м., кухні 1-22, площею 12,0 кв.м.; житлової кімнати № 1-23, площею 17,2 кв.м.; коридору № 1-24, площею 16,5 кв.м.; житлової кімнати № 1-25, площею 12,4 кв.м.; санвузла № 1-26, площею 8,1 кв.м.; житлової кімнати № 27, площею 12,5 кв.м. Свої вимоги мотивує тим, що йому та відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Також він та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки розміром 0,0629га за адресою: [ADDRESS]. Окрім, сімей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за вищевказаною адресою проживає сім'я [PERSON] Під час спільного проживання за даною адресою виникла нагальна потреба у реконструкції та розширенні житлового будинку за адресою: [ADDRESS], а тому [PERSON] та [PERSON] домовилися про співпрацю, а саме про об'єднання своїх зусиль та можливостей для здійснення реконструкції вищевказаного житлового будинку. Відповідно до досягнутих домовленостей, [PERSON] зобов'язався на свій ризик, власними силами та за рахунок [PERSON] здійснити реконструкцію житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], в свою чергу, зобов'язався сплатити [PERSON] грошову винагороду у розмірі 40000 грн. У період з березня по листопад 2013 року, [PERSON] та [PERSON] проведена реконструкція житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Станом на 01.12.2013р. ним в повному обсязі виконано свої зобов'язання перед [PERSON], передбачені домовленостями, а саме сплачено грошову винагороду у розмірі 40000 грн. Водночас, [PERSON] вважає, що сплачена йому грошова винагорода не відповідає його затраченим зусиллям на проведення реконструкції та вимагає оформлення за ним права власності на 1/2 частину реконструйованого нежитлового приміщення. В теперішній час, [PERSON] не надає можливості в повному обсязі користуватися реконструйованим приміщенням га не визнає за [PERSON] права власності на таке. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечили, пояснивши, що [PERSON] та [PERSON] домовилися про співпрацю, а саме про об'єднання своїх зусиль та можливостей для здійснення реконструкції житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Спільними зусиллями реконструкція завершена. Позивач заплатив [PERSON] 40000 грн., проте вони вважають, що сплачена грошова винагорода не відповідає затраченим зусиллям на проведення реконструкції та, і тому [PERSON] має право на оформлення за ним права власності на 1/2 частину реконструйованого житлового приміщення. В зв'язку з наведеним, просить у задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] проти позову не заперечили, пояснивши, що здійснена позивачем реконструкція житлового будинок [ADDRESS] ніяким чином не порушує права відповідачів, як співвласників зазначеного будинку. У судовому представник третьої особи проти позову заперечив, пояснивши, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не звертався до відповідних органів у адміністративному порядку для введення в експлуатацію реконструйованої частини житлового будинок [ADDRESS] Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 5 ст. 357 ЦК України поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 092260 від 15.03.2004 року /а.с.8/, позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка по [ADDRESS] у м. Львові, загальною площею 0,0629 га, кадастровий номер 4610136300:06:018:0032, цільове призначення котрої є обслуговування житлового будинок [ADDRESS] який належав на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачу [PERSON], а саме позивачу належала 16/24 частин зазначеного будинку, а відповідачу - 9/25 частини цього будинку /а.с.6,7/. 17 травня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір дарування 29/50 ідеальних часток житлового будинку садибного типу, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 535 /а.с.49/. Згідно з умовами зазначеного договору позивач віддарував [PERSON] 29/50 частину житлового будинку [ADDRESS] 28 травня 2012 року [PERSON] зареєструвала за собою право власності на 29/50 частки у зазначеному будинку в ОКП ЛОР "БТІ та ЕО", про що свідчить витяг про державну реєстрацію № 34295844 /а.с.59/. Таким чином, позивачу належить на праві власності 3/50 частина будинку [ADDRESS] в м. Львові (16/25 - 29/50 = 3/50), відповідачу [PERSON] - 9/25 частин , а відповідачу [PERSON] - 29/50 частин зазначеного будинку. У травні 2012 року відповідач [PERSON], який являється зятем позивача /а.с.61-63/ розпочав реконструкцію частини будинку [ADDRESS] яка належить позивачу, отримавши перед тим письмову згоду [PERSON] та [PERSON] /а.с.9/, які на той час являлися співвласниками зазначеного будинку. Як убачається з технічного паспорту виданого ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" після здійсненої реконструкції 3/50 частини житлового будинку, які належать позивачу, загальною площею 158,7 кв.м. складає складаються з наступних приміщень: коридору позначеного у технічному паспорті під № 1-9, площею 4,6 кв.м; вбиральні № 1-10, площею 1,4 кв.м., житлової кімнати № 1-11, площею 8,0 кв.м.; коридору № 1-16, площею 16,4 кв.м., гаражу № 1-17, площею 23,6 кв.м.: коридору 1-18, площею 2,2 кв.м.; ванної кімнати № 1-19, площею 4,5 кв.м., вбиральні 1-20, площею 2,2 кв.м. , житлової кімнати № 1-21, площею 17,1 кв.м., кухні 1-22, площею 12,0 кв.м.; житлової кімнати № 1-23, площею 17,2 кв.м.; коридору № 1-24, площею 16,5 кв.м.; житлової кімнати № 1-25, площею 12,4 кв.м.; санвузла № 1-26, площею 8,1 кв.м.; житлової кімнати № 27, площею 12,5 кв.м. /а.с.32-45/. З пояснень учасників судового процесу вбачається, що зазначена реконструкція була здійснена спільними зусиллями позивача та його зятя [PERSON], зазначені обставини не заперечуються учасниками судового процесу, а відтак не підлягають доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Суд не бере до уваги твердження відповідача [PERSON], що за ним також слід визнати право власності на частину спірної добудови з огляду на таке. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" у п. 4 роз'яснено, що члени сім'ї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них ст.156 ЖК обов'язок, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] вправі вимагати не визнання права власності на спірну добудову до будинку [ADDRESS] а вимагати від позивача відшкодування своїх затрат на будівництво. Згідно зі звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкту, розробленого ФОП [PERSON], житлова прибудова до будинку [ADDRESS] яка належить [PERSON] відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації /а.с.23-48/. Як убачається з пояснення представника Залізничної райадміністрації Львівської міської ради, уповноважені органи місцевого самоврядування не зверталися до суду з позовом про демонтаж спірної прибудови. Враховуючи наведене, суд, оцінивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що за позивачем слід визнати право власності на реконструйовану 3/50 частини житлового будинку [ADDRESS] оскільки позивач здійснив спірну прибудову на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності, зазначена частина будинку після реконструкції відповідає державним будівельним, санітарним та протипожежним нормам, придатна до експлуатації, а також будівництво не порушує прав третіх осіб. Крім того, з відповідачів слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у рівних частках, тобто по 81,20 грн. з кожного (243,60 грн. : 3 особи = 81,20 грн.).

Outcome: approved