Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та представника позивача: 18.05.2018 року ПАТ «Дельта Банк» (далі - Позивач) звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про визнання договору про розірвання іпотечного договору від 15.08.2014 року недійсним та застосування наслідків його недійсності,в якому просить: Визнати недійсним, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) Договір від 15.08.2014 про розірвання Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В. М. від 19.07.2007 за реєстром № 4188, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В. М. за реєстровим № 1747. Застосувати наслідки недійсності Договору від 15.08.2014 р. про розірвання Іпотечного договору від 19.07.2007 р. шляхом: визнання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) іпотекодержателем за Іпотечним договором (майнова порука) посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В. М. від 19.07.2007 за реєстром № 4188, щодо предмету іпотеки, а саме: кафе-бару, загальною площею 315,0 кв.м., який розташовано за адресою: [ADDRESS] - скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації припинення запису про обтяження забороною відчуження від 19.07.2007 № 5335442 (№ 6699074) кафе-бару, загальною площею 315,0 кв.м.. який розташовано за адресою: [ADDRESS] , згідно з Іпотечним договором від 19.07.2007, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В. М. за реєстровим № 4188; - скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно держави реєстрації припинення запису про обтяження іпотекою від 19.07.2007 № 5335420 (№ 6639978) кафе-бару, загальною площею 315,0 кв.м., який розташовано за адресою: [ADDRESS] , згідно Іпотечним договором від 19.07.2007, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В.М. за реєстровим № 4188. Стягнути з Відповідача - [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) на користь Позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ідентифікаційний к 34047020) понесені витрати на оплату судового збору(а.с.1-5). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ «Дельта Банк», уклавши договір про розірвання іпотечного договору, відповідно до якого припинено іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, банк відмовився від власних майнових вимог до іпотекодержателя за іпотечним договором та до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання щодо припинення обтяження предметів іпотеки, що стало однією з причин неплатоспроможності банку, а виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами частково стало неможливим. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити (а.с. 182-183). В судове засіданні відповідач по справі сповіщався належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив або заперечення не надав(а.с. 150, 162-163, 178). В судове засіданні терті особи по справі сповіщалися належним чином, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив або заперечення не надали (а.с. 58-59, 61-62, 71, 71, 74-77, 79-100, 102, 106, 108-110, 112, 126-127, 130, 134, 136, 138-139, 146-149, 155-159, 164-166, 175-177). Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, був сповіщений належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с. 151, 160-161, 179), будь-яких письмових пояснень щодо сутті спору не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник третьої особи надав до суду клопотання в порядку ст. 182 ЦПК України, відзив не надав (а.с. 63-67). Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про відкладення слухання справи (а.с. 68-69, 104-105, 172-173). Представник позивача надав до суду клопотання про відкладення слухання по справі (а.с. 84-89, 91-94). Третя особа [PERSON] надав до суду заяву про відкладення слухання по справі (а.с. 113-114, 123-124). Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 167-171, 182-183). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 30.05.2018 року справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 56). Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 19.07.2007 року між [PERSON] (далі - Позичальник) та АТ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11186170000 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит у сумі 350 000,00 доларів США, терміном погашення до 19.07.2017 та зобов`язувався повернути Банку кредит і сплатити проценти за його користування у розмірі та порядку визначених Кредитним договором (а.с. 8-12). Виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором серед іншого забезпечувалось Іпотечним договором, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. від 05.11.2007 року за реєстровим №1331, згідно з яким у іпотеку була передана земельна ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 5123782000:02:004:0044, площею 0,0988 га. Цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку. Господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (далі - Іпотечний договір). Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим №2949, 2950, права вимоги АТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором [PERSON] відступлено на користь АТ «Дельта Банк». 03 грудня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіагал» було укладено Договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №11186170000 від 19.07.2007 року. Договором купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. за реєстровим № 2949, 2950, права вимоги АТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором [PERSON] відступлено на користь АТ «Дельта Банк». В подальшому, Банком було укладено: Договір про відступлення права вимоги від 03.12.2014 (далі - Договір відступлення), укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіагал» (далі - ТОВ ФК «СІАГАЛ»), відповідно до умов якого, Банк відступив ТОВ ФК «СІАГАЛ» належні йому майнові права за Кредитним договором. Договір від 15.08.2014 реєстровий № 1747, про розірвання Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В. М. від 19.07.2007 № 4188, укладений з [PERSON] (далі - Договір про розірвання Іпотечного) (а.с. 7). Станом на день укладення Договору відступлення (03.12.2014 р.) сума кредиторських вимог до позичальника за Кредитним договором становила 563 886,79 доларів США (тіло кредиту та нараховані відсотки) та 1001432,64 грн. (нарахована пеня), що загалом станом на дату укладення Договору відступлення за курсом Національного банку України складало 9564404,85 грн. 02.03.2015р. Правлінням Національного Банку України прийнято постанову №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних (а.с. 15-16). 02.03.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу (а.с. 17). 03.08.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №147 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 02.10.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу (а.с. 11-19). 05.05.2016 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» видано наказ №55 «Про перевірку правочинів (договорів) в АТ «Дельта Банк» (23-25). За результатами проведення перевірки, виявлені ознаки нікчемності, передбачені в п.п.1-3 ч.3 ст.38 вказаного Закону, зокрема договорів про розірвання іпотечного договору, укладеному з [PERSON] ; договору відступлення прав вимоги від 03.12.2014 року, укладеному з ТОВ «ФК «Сіагал». Ознаки, передбачені у вказаних нормах закону полягали у тому, що не зважаючи на наявність істотної заборгованості позичальника за кредитним договором, внаслідок укладення договорів про розірвання, позивач втратив високоліквідне забезпечення за кредитним договором, тобто, відмовився від власних майнових вимог до іпотекодавця; взяв на себе зобов`язання щодо припинення обтяження предметів іпотеки, що стало однією з причин неплатоспроможності банку, виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами стало частково неможливим. Окрім того, позивач відчужив на користь ТОВ ФК «СІАГАЛ» майнові вимоги без проведення оцінки справедливої вартості майнових прав банку та за ціною, що більш ніж на 99% відрізняється від розміру прав вимоги. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 року у справі №904/3735/16, залишеного без змін Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2017 року та Постановою Вищого господарського суду України від 25.07.2017 року, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 03.12.2014 року, укладеному з ТОВ «ФК «СІАГАЛ» та застосування наслідків його недійсності, було задоволено у повному обсязі (а.с. 37-47). Матеріалами справи підтверджується направлення Уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ Дельта Банк повідомлень про нікчемність правочинів, які були направлені на адресу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ПП «Омега», ТОВ «Фінансова компанія «СІАГАЛ» (а.с. 26-30). V. Оцінка Суду. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду по справі №910/13407/17 від 13.03.2018р. Матеріалами справи підтверджено, що внаслідок укладення оскаржуваного договору заборгованість позичальника, яка на даний час залишається непогашеною, не забезпечена іпотекою, що впливає на можливість позивача виконувати свої зобов`язання перед іншими кредиторами. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч 3 ст.12, ч1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 12 ЦПК України. Згідно з положеннями цієї статті, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За змістом вказаної частини нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак, це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (договору) недійсним. З`ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність. Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Статтею 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Частинами 1 2 п.п.1 2 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції на момент укладення спірного договору про розірвання іпотечного договору) (далі - Закон) передбачено, що Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим. Державою передбачено право врегулювання (ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"), яке визначає обов`язок уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити внутрішню перевірку банківської діяльності неплатоспроможного банку, та критерії нікчемності правочинів, укладених банком за період в межах одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. При цьому, згідно з частинами 4, 5 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. Таким чином, нікчемний правочин в силу відповідного закону, в т.ч. і ч.3 ст.38 Закону, є автоматично недійсним з моменту його вчинення і не потребує для визнання його таким ніяких додаткових дій чи рішень. Тобто, Фонд лише виявляє правочини, що є нікчемними в силу ч. 3 ст. 38 Закону, і повідомляє про них, а не визнає їх нікчемними. Враховуючи викладене, сама по собі нікчемність правочинів, передбачених ч.3 ст.38 Закону, не залежить від наявності чи відсутності рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Як встановлено судом, кредитний договір виконання зобов`язань, за яким було забезпечено договором іпотеки, укладався на умовах забезпеченості. Проте, розірвавши такий договір іпотеки, банк (кредитор) відмовився від майнових прав, переданих йому в іпотеку, тобто відмовився від власних майнових вимог. Така відмова відбулася протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" (03.03.2015р.). Тобто, нікчемність правочину неплатоспроможного банку, згідно з яким банк відмовився від власних майнових вимог, встановлена законом. Також суд приходить до висновку, що в наслідок розірвання іпотечного договору, враховуючи наявність значної суми заборгованості за кредитним договором, виконання грошових зобов`язань банку перед іншими кредиторами частково стало неможливим, оскільки банк позбувся права та можливості звернення стягнення на предмет іпотеки та спрямування отриманих в наслідок таких дій коштів, на виконання зобов`язань перед іншими кредиторами банку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №1263270101 від 23.03.2016 р. (а.с.6) позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 756,00 грн.. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved