Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12 вересня 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк», назва якого замінена на Публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11037036000, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 19900.00 швейцарських франків з розрахунку 7,99 % річних на строк з 12 вересня 2006 року по 10 вересня 2021 року. 13 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник AT «УкрСиббанк») та [PERSON] (далі - Позичальник. Відповідач), була укладена Додаткова угода № 1 (щодо зміни схеми погашення кредиту) та Додаткова угода № 1 (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) до Договору, згідно з умовами яких сторони домовились, що при погашені боржником заборгованості може використовуватись номер договору або реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11037036001. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1(щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) до Договору змінено кінцеву дату повернення кредиту на 10 вересня 2031 року. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (зам «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець [PERSON] за Договором Іпотеки № 4195 від 12.09.2006 року передав у іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: - житлову квартиру [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м., та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Володимир - Волинського міського нотокругу, Волинської області Івановою Л.П.28.08.2006р. №3925, зареєстроване за Іпотекодавцем в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Волинського ОБТІ 29.08.2006р. номер запису 4023, в книзі 32, реєстраційний № 14955492. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, станом на 24.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 548 243.59 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 397 096, 65 грн., сума заборгованості за відсотками 151146.94 грн. Просять в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 548 243,59 грн., з яких:сума заборгованості за кредитом - 397 096,65 грн., сума заборгованості за відсотками - 151146,94 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Володимир - Волинського міського нотаріального округу, Волинської області Івановою Л.П. 12.09.2006 року та зареєстрований в реєстрі за № 4195 з [PERSON], шляхом передачі предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем AT «Дельта банк», а саме: житлову квартиру [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м., та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі продажу, посвідченого приватним, нотаріусом Володимир - Волинського міського нотокругу, Волинської області Івановою Л.П.28.08.2006р. №3925, зареєстроване за Іпотекодавцем в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Волинського ОБТІ 29.08.2006р. номер запису 4023, в книзі 32, реєстраційний № 14955492.' У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовільнити повністю, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання для участі в розгляді справи повторно не з»явився, про причини неявки суд не повідомив , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр » №212 від 13.11.2015 року , а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого представник позивача не заперечує. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк», назва якого замінена на Публічне акціонерне товариство „УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11037036000, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 19900.00 швейцарських франків з розрахунку 7,99 % річних на строк з 12 вересня 2006 року по 10 вересня 2021 року. 13 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник AT «УкрСиббанк») та [PERSON] (далі - Позичальник. Відповідач), була укладена Додаткова угода № 1 (щодо зміни схеми погашення кредиту) та Додаткова угода № 1 (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) до Договору, згідно з умовами яких сторони домовились, що при погашені боржником заборгованості може використовуватись номер договору або реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11037036001. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1(щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) до Договору змінено кінцеву дату повернення кредиту на 10 вересня 2031 року. За умовами кредитного договору, позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом. Здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Відповідно до п. 1.2.2 Договору про надання споживчого кредиту, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору . Але в будь-якому випадку не пізніше 10 вересня 2021 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/ або згідно умов відповідної угоди. Відповідно до п. 1.3.1. Договору про надання споживчого кредиту, за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту. Процентна ставка встановлюється у розмірі 7,99 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець [PERSON] за Договором Іпотеки № 4195 від 12.09.2006 року передав у іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: - житлову квартиру [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати, загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м., та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Володимир - Волинського міського нотокругу, Волинської області Івановою Л.П.28.08.2006р. №3925, зареєстроване за Іпотекодавцем в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Волинського ОБТІ 29.08.2006р. номер запису 4023, в книзі 32, реєстраційний № 14955492. Відповідно до п. 4.1.1 Договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (зам «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного Договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами AT «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. Матеріали справи не містять доказів того, що вказаний договір було у встановленому законом порядку змінено, розірвано чи визнано судом недійсним. 31 липня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» направило на адресу [PERSON] повідомлення про зміну кредитора на ПАТ «Дельта Банк» згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та зазначило адресу і реквізити позивача для сплати відповідачем боргу за кредитним договором . Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Внаслідок порушення виконання зобов'язань станом на 24.07.2015 року у боржника утворилась заборгованість у загальному розмірі 548 243,59 грн., з яких:сума заборгованості за кредитом - 397 096,65 грн., сума заборгованості за відсотками - 151146,94 грн. Відповідно до частини 6 Закону України " Про іпотеку " у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Крім того, відповідно до статей 33 та 35 Закону України " Про іпотеку " у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки , є договір про задоволення вимог іпотеко держателя або відповідне застереження в іпотечному договорі , яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року передбачено, що з урахуванням стс.ст.33, 36, ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. У п.5.1 договору іпотеки міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. п.5.2. вказаного договору передбачає, що передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому законом України «Про іпотеку». За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.п. 1 п. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції що діяла на час звернення до суду), розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 % ціни позову, але не менше 0,2 % розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З врахуванням задоволеної суми стягненню з відповідача підлягає 3654 грн. судових витрат. З відповідача також слід стягнути на користь АТ « Дельта Банк » витрати за подачу оголошення в газету.

Outcome: approved