Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 09.01.2012 року, у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов договору та судовий збір у розмірі 1378 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що 09.01.2012 року відповідач по справі став клієнтом ПАТ КБ «Приват Банк» ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, згідно якої отримав картку «Універсальна». 26.11.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold». Відповідно до укладеного договору б/н [PERSON], отримав кредит у розмірі 17500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана, заява разом з Умовами та правилами надання кредитних карт, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 24.10.2016 року має заборгованість - 67585,21 грн., яка складається з наступного: 30314,82 грн. - заборгованість за кредитом; 32736,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 839,08 грн. - заборгованість з пені та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 3194.53 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник Приват Банку не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказі. Також представником позивача Сафір Ф.О. до суду надано письмові пояснення відповідно до яких представник позивача пояснив, що 09.01.2012 року відповідач по справі [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «Приват Банк» ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, згідно якої отримав картку «Універсальна». Окрім цього, відповідач підписав в анкеті - заяві, що зобов'язується в подальшому ознайомлюватися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку. 26.11.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої [PERSON], отримав кредит у розмірі 17500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії даної картки. Оскільки відповідача було ідентифіковано 09.01.2012 р., то при переоформленні картки підписання нової анкети не було потрібно. Посилання відповідача на ЗУ «Про захист прав споживачів» є необґрунтованим, оскільки даний закон не поширюється на спірні правовідносини. Також відповідач посилається на те, що йому було невідомо про зміну кредитного ліміту. При зміні кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт, а отже зміна кредитного ліміту здійснюється банком самостійно та згода Позичальника на це не потрібна. Крім цього, під час укладання кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 27.60 % на рік, далі відсоткова ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. 01.09.2014 року відсоткова ставка була підвищена до 32,40 %, а 01.04.2015 року відсоткова ставка була підвищена до 42 %, відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами шляхом направлення смс- повідомлень на номер мобільного телефону клієнта, а також у виписці по розрахунку. Про зміни процентної ставки з відповідною заявою про розірвання договору відповідач до банку не звертався, про припинення кредитування не просив та всю виниклу заборгованість перед банком не погашав ,а навпаки, продовжував частково погашати заборгованість по кредиту, тим самим відповідач прийняв нові Тарифи та погодився з їх зміною. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав до суду заперечення, які оголосив у судовому засіданні та пояснив, що ПАТ КБ «Приватбанк», яке розташоване по просп. Московському 214/2 надало йому кредитну картку, що є різновидом споживчого кредитного продукту. Разом з кредитною карткою йому видали «пам'ятку для клієнта», ніяких додаткових документів, крім паспорту громадянина України та ідентифікаційного номеру фізичної особи в нього не вимагали, що на його думку суперечить ст.49 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Також при отриманні кредитної картки менеджер банку не попередила його про приховані відсотки, комісії, що суперечить ст.54 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Відповідач зазначає, що кредитного договору по картці не отримував, також не було отримано ніяких додаткових документів, що суперечить п.1, п.2 ст.1055 Цивільного кодексу України. Крім цього відповідач вказує, що не отримував другий примірник оригіналу кредитного договору №б/н від 09.01.2012 року. З матеріалів справи він дізнався, що позивач у своєму позові не надав оригінал договору, а надав лише «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг», але це не кредитний договір, а лише анкета, на якій відсутня «мокра» печатка банку. Також відповідач посилається на те, що позивач в розрахунку заборгованості не надав документ, що підтверджує факт про отримання грошей відповідачем і в самому розрахунку не вказано банківський рахунок, по якому розраховувалась заборгованість. Крім цього, з матеріалів справи відповідачу стало відомо, що позивачем була підвищена процентна ставка по кредитній картці, про що позивач повинен був письмово попередити позичальника не пізніше як за 15 календарних днів, чого він не зробив. Відповідач направляв заяву до банку, в якій просив надати йому документи, вказані в його заяві, однак банк проігнорував його прохання. Також до його письмового звернення до банку, працівники банку протягом кількох місяців повідомляли йому різні суми оплати за картою та не могли пояснити, чому при погашенні чергового платежу через термінал самообслуговування йому перестали друкувати чеки. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обгрутованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засідання. За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. В ч. 4 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, 09.01.2012 року [PERSON], став клієнтом ПАТ КБ «Приват Банк» ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, згідно якої отримав картку «Універсальна». 26.11.2013 року [PERSON] було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold». Відповідно до укладеного договору б/н від 09.01.2012 року [PERSON], 26.11.2013 року отримав кредит у розмірі 17500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 24.10.2016 року становить: заборгованість за кредитом б/н від 09.01.2012 року -30314,82 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом -32736,78 грн.; заборгованість за пенею та комісією -839,08 грн.;а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг -штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) -3194,53 грн. Тобто, загальна сума грошових зобов'язань, що підлягає сплаті за кредитним договором станом на 24.10.2016 року становить 67585,21 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений термін. Стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язанн, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя, у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Матеріали справи містять дані про те, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо отримання кредитної карти «Універсальна». Позивачем був відкритий рахунок та надана кредитна карта «Універсальна». В 2013 році відповідачу було переоформлено кредитну карту «Універсальна» на престижну кредитну карту "Універсальна Gold». Позичальник отримав нову кредитну карту за [NUMBER], відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 17500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Доказом вручення картки є наданий до суду скрін-шот з банківського програмного комплексу Промінь з фотографією позичальника під час отримання картки. При цьому заборгованість за кредитною картою Універсальна була переведена на кредитну карту Універсальна Gold, оскільки був укладений новий кредитний договір. Зазначені обставини підтверджує виписка по особовому рахунку позичальника за період з 31.12.2000 року по 31.01.2017 року. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.3 ст. 6 ЦПК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Про згоду відповідача на укладення договору саме в такій формі та ознайомлення його з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами свідчить підпис [PERSON] у заяві позичальника наступного змісту: " Я згоден (-на) з тим, що дана заява разом з Пам'яткою Клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між мною і банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (-лась) з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені в письмовому вигляді. Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.рrivаtbаnк.uа. Я зобов'язуюсь виконувати вимоги Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку www.рrivаtbаnк.uа.». При укладанні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір,умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На підставі ч.1 ст. 634 ЦК України, підписавши заяву позичальника, відповідач приєдналась до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, які є загальними і їх підписання позичальником не є обов'язковим, так само не обовязково і підписання тарифів Банку. ПАТ КБ «ПриватБанк» додав до позовної заяви саме ті Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи, з якими було ознайомлено відповідача. 26.11.2013 року [PERSON] оформив у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку "Універсальна Gold». Оскільки відповідача було ідентифікорвано 09.01.2012 року, повторне заповнення будь-яких анкет-заяв не вимагалося згідно до процедури, що затверджена наказами у Приватбанку. [PERSON] було сфотографовано з карткою "Універсальна Gold", що підтверджується знімком від 26.11.2013 р., що є також доказом отримання зазначеної картки. Крім того, на підтвердження надання кредиту та користування ним відповідачем, позивачем надано виписку по картці та довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, які містять інформацію щодо дати та розміру кредитного ліміту, встановленого позичальнику та всі операції зі зняття та погашення заборгованості по кредиту. Тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги банку щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг", позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню, у розмірі 67085,21. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафів у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 3194,53 грн. (процентна складова), нарахованої позивачем на підставі несвоєчасного повернення відповідачем заборгованості, суд вважає необхідним зазначити наступне. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Вказана норма не є диспозитивною і сторони не можуть змінити її положення та встановити у договорі неустойку у вигляді твердої грошової суми. Отже встановлений договором позики вид забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки не відповідає змісту цього поняття та її правовій природі, як грошової суми, що обчислюється у відсотках до суми зобов'язання, ці умови договору не відповідають вимогам закону, а тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована частина). Нарахування штрафу (процентна складова) передбачено умовами Договору, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 3194,53 грн. штрафу (процентна складова). Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial