Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 03 квітня 1980 року [PERSON] за договором купівлі-продажу придбала житловий будинок 1963 року побудови, розташований по вулиці 40-річчя Перемоги, 34 в селі Сніжки Ставищенського району Київської області. 15 травня 2006 року [PERSON] померла, спадщину після її смерті, подавши заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори прийняла вона (позивач). Її батько, чоловік спадкодавці, [PERSON] подав до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про пропуск ним строку на прийняття спадщини. 12 квітня 2007 року нею отримане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Інші спадкоємці померлої заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом не подали. 13 лютого 2007 року помер [PERSON]. Спадщину після його смерті, подавши заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори прийняла вона, його дочка. 26 вересня 2008 року нею оформлені спадкові права на частину спадкового майна. Інші спадкоємці померлого заяви про прийняття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом не подали. Як видно з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №34 по вулиці 40-річчя Перемоги в селі Сніжки Ставищенського району Київської області, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1» з прибудовою літер «а», загальною площею 68,30 кв, метри, житловою площею 28,80 кв. метри, господарські споруди: сарай «Б-1». Вартість житлового будинку становить 62590 гривень. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку не приватизована. 18 травня 2018 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок через відсутність реєстрації права власності на ім'я спадкодавців. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті 15 травня 2006 року матері [PERSON] на вищевказаний житловий будинок. В підготовче судове засідання позивач не зявився, в позовній заяві та заяві до суду (а. с. 17) його представник від імені свого довірителя позовні вимоги підтримує, справу просять розглядати без його та позивача участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області в підготовче судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи у відсутність її представника. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] до суду подав заяву від імені своєї довірительки, в якій проти задоволення позову не заперечує, просить розглядати справу у його та [PERSON] відсутність (а. с. 93-94). Треті особи: [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого судового засідання по справі, причини своєї неявки до суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву відповідача [PERSON] сільської ради про визнання позову та дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. 03 квітня 1980 року [PERSON], жителька міста Красногвардійськ Дніпропетровської області у [PERSON] за договором купівлі-продажу придбала житловий будинок 1963 року побудови, розташований по вулиці 40-річчя Перемоги,34 в селі Сніжки Ставищенського району Київської області, договір нотаріально посвідчений виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області та зареєстрований в Книзі для запису нотаріальних дій під №9, що підтверджується договором (а.с. 7). 15 травня 2006 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 20). Спадщину після її смерті, подавши заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори прийняла її дочка [PERSON] (а.с. 19). Чоловік спадкодавці, [PERSON] подав до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про пропуск ним строку на прийняття спадщини (а.с. 19 зв). 12 квітня 2007 року отримане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно (а.с. 22). Інші спадкоємці померлої заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом не подали. 13 лютого 2007 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 23 зв). Спадщину після його смерті, подавши заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори прийняла його дочка, [PERSON] (а.с. 23). Як вбачається із довідки КП КОР «Південне БТІ», реєстрація права власності на житловий будинок по вулиці 40-річчя Перемоги,34 в селі Сніжки Ставищенського району Київської області до 01.01.2013 р. не проводилась (а.с. 65). В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні, що підтверджується інформацією з реєстру. Як видно з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №34 по вулиці 40-річчя Перемоги в селі Сніжки Ставищенського району Київської області, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1» з прибудовою літер «а», загальною площею 68,30 кв. метри, житловою площею 28,80 кв. метри, господарські споруди: сарай «Б-1» (а.с. 67-70). Вартість житлового будинку №34 по вулиці 40-річчя Перемоги в селі Сніжки Ставищенського району Київської області становить 62590 гривень, що підтверджується звітом про експертну оцінку (а.с. 28-60) . Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку не приватизована (а.с. 10). 18 травня 2018 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок через відсутність реєстрації права власності на ім'я спадкодавців, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 9). [PERSON] мав право виділити частку із спільного майна подружжя, якщо вказане майно було придбане [PERSON] не за особисті кошти. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Відповідно до ч. 4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. У відповідності до статті 227 ЦК УРСР (1963 р.) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої [PERSON] народних депутатів. Частина 4 статті 3 Закону Української РСР від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат" (Відомості Верховної [PERSON] УРСР, 1975 р., N 1, ст.4; 1979 р., N 39, ст.497) встановлювала, що у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР "Про державний нотаріат" та цим Законом, вчиняють виконавчі комітети міських, селищних, сільських [PERSON] народних депутатів. Згідно п.2 ч.1 статті 14 Закону УРСР "Про державний нотаріат" у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських [PERSON] народних депутатів вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема посвідчують інші угоди (договори, довіреності та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном Відповідно до ч.5 статті 35 Закону УРСР "Про державний нотаріат" посвідчення угод про відчуження або заставу жилого будинку (частини будинку) чи квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників провадиться за місцем знаходження жилого будинку державною нотаріальною конторою або виконавчим комітетом міської, селищної, сільської [PERSON] народних депутатів. У 1980 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-і І, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою [PERSON] Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва та купівлі-продажу. Згідно зі ст. 1 Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (втратив чинність згідно з Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ) кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом. На виконання постанови [PERSON] Міністрів СРСР від 10 лютого 1985 р. N 136 "Про порядок державного обліку житлового фонду" наказом ЦСУ СРСР від 15 липня 1985 року №380 були затверджені «Инструкция о порядке проведення технической инвентаризации жилищного фонда» та «Инструкция о порядке проведення регистрации жилищного фонда с типовьіми формами учетной документации», відповідно до п.1.2 якої, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами з метою обліку належності їх в містах, селищах міського типу і сільській місцевості проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих [PERSON] народних депутатів. Саме з цього часу житлові будинки в сільській місцевості стали проводити бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих [PERSON] народних депутатів. Відповідно до статей 1217 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності із статтями 1220, 1223 частини 3 Цивільного Кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України (16.01.2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ч.2 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З урахуванням\~положень ч.\~1\~ст.\~15,\~ст.\~392\~ЦК України\~власник майна\~може пред'явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року\~№ 1952-IV вказано, що державна реєстрація\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень\~-\~офіційне визнання\~і підтвердження\~державою фактів\~набуття,\~зміни або\~припинення речових\~прав на\~нерухоме майно,\~обтяжень таких\~прав шляхом\~внесення відповідних\~відомостей до\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно.\~В ч.\~1\~ст.\~3\~вказаного Закону\~передбачено обовязковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частинами 2, 3 ст.\~3 Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~оречових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»\~передбачено,\~що речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що підлягають\~державній реєстрації\~відповідно до\~цього Закону,\~виникають з\~моменту такої\~реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину, слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON],\~в силу\~укладення договору\~купівлі-продажу\~в передбаченому\~діючим законодавством\~порядку,\~за життя\~набула право\~власності на\~житловий будинок\~№34\~по вулиці\~40-річчя\~Перемоги в\~селі Сніжки\~Ставищенського району\~Київської області,\~реєстрація права\~була проведена\~відповідно до\~законодавства,\~що діяло\~на момент\~його виникнення,\~а тому\~вказане право\~увійшло до\~складу спадщини,\~яка відкрилася\~15\~травня 2006\~року внаслідок\~смерті останньої, а позивач набула право на спадщину за законом на житловий будинок, і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню. Понесені витрати по справі позивач бере на себе.

Outcome: approved