Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування державної реєстрації права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що [INFO] померла рідна тітка позивача - [PERSON] . Мати позивача - [PERSON] , яка була рідною сестрою [PERSON] , померла [INFO] . Ще при житті [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельні ділянки. Позивач на підставі рішення суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки на спадкове майно [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я її чоловіка, тобто відповідача. З огляду на викладене позивач просила визнати свідоцтва про право на спадщину за законом недійсними, скасувати державну реєстрацію права власності на спадкове майно на ім`я відповідача, зареєстроване державним нотаріусом. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява, в якій остання просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні (а.с. 34). Відповідач до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 46), причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 10 жовтня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 10). При житті [PERSON] , а саме 6 серпня 2012 року, склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Матвєєвою О.В. та зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за № 75, відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 1,52 га, кадастровий номер 7125184400:05:000:1309, і 1,33 га, кадастровий номер 7125184400:04:000:0141, розташовані в адміністративних межах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, належні їй на підставі державного акту від 26 вересня 2003 року серії ЧР № 037612 (а.с. 11), що підтверджується копіями інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15 червня 2016 року №№ 61492558, 61492729 (а.с. 12, 13). Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2019 року у справі № 709/1828/19 позивачу визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с. 18-19). Листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 4 лютого 2020 року (вих. № 10/02-16) позивачу повідомлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв відповідач, який отримав свідоцтва про право на спадщину, оскільки є чоловіком померлої, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом і скасування державної реєстрації права власності на спадкове майно (а.с. 16). У відповідь на запити суду (а.с. 26, 42) Чорнобаївська державна нотаріальна контора у своєму листі від 14 лютого 2020 року № 47-01/16 (а.с. 30) повідомила, що після смерті [PERSON] подані заяви про прийняття спадщини від позивача та відповідача (а.с. 31, 32). Крім того, в додатках до іншого листа від 19 червня 2020 року № 142-01/16 (а.с. 44) Чорнобаївська державна нотаріальна контора направила копії свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих відповідачу. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 серпня 2019 року, виданого державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Н.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 1058, відповідач успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5174 га, розташовану на території Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 26 вересня 2003 року серії ЧР № 037612 (а.с. 45). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 3 серпня 2019 року, виданим державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Н.М., та зареєстрованим в реєстрі за № 1057, відповідач успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3316 га, розташовану на території Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 26 вересня 2003 року серії ЧР № 037612 (а.с. 45 на звороті). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що померла [PERSON] склала заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповіла позивачу. Водночас ч. 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що відповідач є непрацездатним громадянином та відповідає критеріям, визначеним ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто досяг пенсійного віку на момент смерті спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на обов'язкову частку у спадщині померлої [PERSON] . Згідно зі ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. В абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку, що свідоцтва про право на спадщину, видані на ім`я відповідача, слід визнати недійсними, оскільки заповіт. При цьому суд вважає, що спадкові права відповідача не порушені, оскільки питання про визнання права власності на спадкове майно не вирішується та його поділ не проводиться. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пп. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому пп. "а" п. 2 ч. 6 ст.37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Крім того, підлягають до задоволення позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спадкове майно зареєстроване за відповідачем, оскільки вони є похідними вимогами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі із відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею судовий збір у розмірі 1681,60 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved