Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

11.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР-АВТО-ТРЕЙД", в якій просив стягнути з ТОВ "ІНТЕР-АВТО-ТРЕЙД" на його користь грошові кошти у розмірі 44900 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 24.05.2018 року між ним та ТОВ «ІНТЕР-АВТО-ТРЕЙД» було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0115. 24 травня 2018 року на виконання умов Попереднього договору він сплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 44900 грн. та неодноразово звертався до відповідача про готовність укласти основний договір. Однак, обіцяний транспортний засіб надано так і не було, окрім того, після ретельного вивчення попереднього договору позивачу стало зрозуміло, що сплачені кошти йому не повернуть та можливості розірвати договір без втрати грошових коштів немає, що є порушення його прав як споживача послуг. Крім того, він виявив інші порушення відповідачем добросовісності та справедливості при укладенні вказаного договору. З огляду на зазначене вважає, що йому була завдана шкода у вигляді порушення його прав та законних інтересів. 24.09.2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 02.11.2018 року. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив суд його позов задоволити, у разі неявки відповідача не заперечував на заочний розгляд справи. Представник відповідача ТзОВ "Інтер-Авто-Трейд" у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. [PERSON] 24.05.2018 року уклав попередній договір №0115 купівлі-продажу транспортного засобу. На виконання умов попереднього договору позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 44900 грн., що стверджується копією квитанції від 24.05.2018 року. Позивачу стало відомо, що відповідач ввів його в оману і сплачені ним кошти не повернуть, а можливості розірвати договір без втрати коштів немає. Вказані дії відповідача та вищевказаний попередній договір порушують права та законні інтереси [PERSON] і мають ознаки нечесної підприємницької діяльності. У зв'язку з тим, що грошові кошти [PERSON] не повернуті. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У п.п.1.1,1.2 сторони зобов'язуються укласти Основний договір 24 травня 2018 року, предметом якого є відчуження покупцеві транспортного засобу марки ВАЗ, модель VESTA, 2015 року випуску, з наступними характеристиками: 1.8 АТ lux, срібний. Пунктом 1.3 та 1.4 Попереднього договору визначено, що основний договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти основний договір і прийняття пропозиції другою стороною, при цьому пропозицію може зробити кожна зі сторін такого договору. Абзацом 2 п.1.5 Попереднього договору визначено, що у зазначену вище дату майно не буде придбано продавцем з метою відчуження покупцеві, то сторони визначили, що Основний договір буде укладено на 5 день після придбання продавцем майна, про що останній зобов'язується повідомити покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу, місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення основного договору сторони визначили 31 грудня 2019 року. За змістом зазначений правочин є договором купівлі-продажу. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Крім цього, згідно з визначення нечесної підприємницької діяльності, зазначеного в п.14 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів », це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. За змістом ч.1 та ч. 3 ст. 19 цього Закону нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Згідно з приписами ст. 19 Закону "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється та вона є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Крім того, визначено, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики є недійсними. Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Таким чином відповідач здійснював нечесну підприємницьку діяльність по відношенню до позивача та мав одну мету - безпідставно заволодіти її грошовими коштами, вводячи позивача в оману, надаючи на підписання завуальований договір. З огляду на викладені обставини в їх сукупності суд вважає, що діяльність ТзОВ «Інтер-Авто-Трейд» щодо укладення оспорюваного позивачем попереднього договору, має усі ознаки нечесної підприємницької діяльності. В зв'язку з цим, попередній договір №0115 від 24 травня 2018 року, укладений між ТзОВ "Інтер-Авто-Трейд" та [PERSON] необхідно визнати недійсним. Також, згідно квитанції від 24 травня 2018 року [PERSON] на виконання умов укладеного з ТзОВ «Інтер-Авто-Трейд» попереднього договору №0115 було сплачено грошові кошти у розмірі 44900 гривень. Згідно ч.1 та п.1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином. Тому, з ТзОВ «Інтер-Авто-Трейд» підлягає стягненню сума, яка була сплачена позивачем на його рахунок у розмірі 44900 гривень. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved