Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 67 993, 23 грн. та індекс інфляції у розмірі 10 368 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2014 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн. від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви, а саме з 29.10.2013 і до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO] . Вказала, що відповідач не виконує аліментні зобов`язання за рішенням суду належним чином, у зв`язку з чим має заборгованість по сплаті аліментам в сумі 67 993, 23 грн., а відтак з нього підлягає стягненню неустойка та індексація аліментів. За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст.ст. 196, 184 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), позивач просить задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Даниленка В.В. від 05.02.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2020 справу розподілено на суддю Мицик Ю.С. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.09.2020 справу прийнято до провадження суддею Мицик Ю.С. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 19.11.2020. 01.04.2021 від відповідача надійшли письмові пояснення у справі, відповідно до яких він просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Посилався на те, що розрахунок заборгованості не відповідає дійсності та є очевидно недопустимим доказом. Позивачем подана неправдива інформація з приводу того, що він на протязі 44 місяців не сплачував аліменти. Вказував, що частково заборгованість в нього виникла, внаслідок недобросовісних дій позивача, яка ліквідувала картку, на яку він перераховував аліменти. Посилався, що позивач перешкоджала йому у вихованні дочки, а її дії були направлені виключно на позбавлення його батьківських прав відносно спільної дитини та притягнення його до кримінальної відповідальності, внаслідок несплати аліментів. Ухвалою суду від 01.04.2021 відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Ухвалою суду від 06.05.2021 витребувано з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актуальний розрахунок (перерахунок) заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 753/18295/13 від 30.05.2013 виданого Дарницьким районним судом м. Києва (виконавче провадження № 43579110) із значенням дати оплати аліментних платежів, суми оплати аліментних платежів, періодів заборгованості по аліментах (із зазначенням дати початку та кінця таких періодів), належним чином засвідчені копії квитанцій про сплату аліментів (банківські виписки, платіжні доручення). 10.08.2021 до суду надійшла заява від представника позивача про зміну підстав позову та зменшення розміру позовних вимог, яка не прийнята судом, у зв`язку з порушенням строку її подання. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, оскільки борг за аліментами в нього утворився внаслідок неправомірних дій позивача, зміною його сімейного стану, та у зв`язку з тим, що деякий час він був непрацевлаштований. Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12.01.2015, що підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що донька проживає з позивачем. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2014 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн. від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви, а саме з 29.10.2013 і до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO] . Рішення суду про стягнення аліментів звернуто до примусового виконання. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Київ ЦМУЮ (м. Київ) Данилюк О.Б. від 20.09.2019 в межах виконавчого провадження, заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 67993,23 грн. На виконання ухвали суду про витребування доказів, Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 29.06.2021, згідно якого станом на 30.06.2021 у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів; в період з 29.10.2013 по 30.06.2021 сума сплачених аліментів становить 152 391,00 грн. Також Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано суду копії квитанцій, згідно яких відповідачем перераховувалися аліменти на утримання дочки. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пеню) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Водночас перевіривши розрахунки позивача, суд не погоджується із розміром неустойки, що визначена позивачем, оскільки остання розраховувала її розмір, виходячи із розрахунку заборгованості від 20.09.2019, без врахування фактично сплачених аліментів відповідачем, які в подальшому були враховані державним виконавцем у розрахунку від 29.06.2021. За вказаний період відповідач міг бути звільнений від сплати пені за прострочення сплати аліментів лише у тому разі, якби він надав докази об`єктивної неможливості виконувати рішення суду щодо щомісячної сплати аліментів. Проте таких доказів матеріали справи не містять. Посилання відповідача на народження другої дитини та тимчасове безробіття суд не приймає до уваги, оскільки такі підстави не можуть звільняти боржника від сплати аліментів на спільну дитину сторін, яка потребує належного утримання кожного місяця. При цьому судом враховано, що відповідач, за наявності відповідних підстав не був позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про зменшення розміру аліментів, проте таким правом не скористався. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Загальний розмір заборгованості, яка виникла з вини відповідача за період з січня 2016 року по 31.08.2019 включно складає 38 982, 40 грн. В період з 01.01.2016 по 31.08.2019 відповідач мав сплатити на утримання дитини 66 000 грн., проте з письмових доказів вбачається, що за вказаний період ним було сплачено лише 27017,19 грн. Таким чином, станом на 31.08.2019 (за період з 01.01.2016 по 31.08.2019) відповідач мав заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів у розмірі 38 982, 40 грн. Пеня за січень 2016 року складає 405,00 грн (1500*27*1%). Пеня за лютий 2016 року складає 45,00 грн (1500*3*1%). Пеня за червень 2016 року складає 60,00 грн (1500*4*1%). Пеня за липень 2016 року складає 30,00 грн (1500*2*1%). Пеня за серпень 2016 року складає 15,00 грн (1500*1*1%). Пеня за жовтень 2016 року складає 16905,00 грн (1500*1127*1%). Пеня за листопад 2016 року складає 150,00 грн (1500*10*1%). Пеня за грудень 2016 року складає 720,00 грн (1500*48*1%). Пеня за січень 2017 року складає 255,00 грн (1500*17*1%). Пеня за лютий 2017 року складає 15105,00 грн (1500*1007*1%). Пеня за березень 2017 року складає 14640,00 грн (1500*976*1%). Загальна сума пені за вказані місяці становить 48 330,00 грн, що перевищує суму заборгованості по аліментам за вказаний період. Оскільки розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, суд не вбачає необхідності наводити розрахунок пені за інші місяці. Таким чином на користь позивача підлягає стягненню з відповідача пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 38982,40 грн. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що при виконанні вищевказаного судового рішення ні судом, ні органом державної виконавчої служби, індексація аліментів не проводилась. До 12.06.2016 спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України "Про індексацію грошових доходів населення". У частині першій статті 2 цього закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився. Верховний Суд України у своїй постанові від 6 листопада 2013 року, прийнятій у справі N 6-113цс13 висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Разом з тим, Законом України N 1368-VIII від 17 травня 2016 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі" частину першу статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" доповнено абзацом сьомим, яким визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Стаття 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" встановлює, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року N 1078 (далі - Порядок). Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Законом України №911-19 від 24.12.2015 року до вищевказаного Закону були внесені зміни, згідно яких, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (Закон набрав законної сили 01.01.2016 року). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Таким чином, з правового аналізу статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" слідує, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсотки до 24 грудня 2015 року, з 24 грудня 2015 року така індексація проводиться в разі перевищення 103 відсотки. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Згідно з п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Окрім того, відповідно до пункту 10-4 Порядку обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів. У даній справі позивач просила стягнути з відповідача суму індексу інфляції за період з 01.01.2016 по 31.08.2019 у розмірі 10368, 00 грн. З офіційних даних, опублікованих на офіційному веб-порталі Державної служби статистики України вбачається наступне. У 2016 році індекс спожитих цін на товари та послуги склав: січень 100,9, що не перевищило поріг індексації; лютий 99,6, що не перевищило поріг індексації; березень 101,8 не перевищило поріг індексації; квітень 103,5 (103,5-100)*1500/100=52,50 грн.; травень 100,1, що не перевищило поріг індексації; червень 99,8, що не перевищило поріг індексації; липень 99,9, що не перевищило поріг індексації; серпень 99,7, що не перевищило поріг індексації; вересень 101,8, що не перевищило поріг індексації; жовтень 102,8, що не перевищило поріг індексації; листопад 101,8, що не перевищило поріг індексації; грудень 100,9, що не перевищило поріг індексації. У 2017, 2018, 2019 роках індекс спожитих цін на товари та послуги не перевищував поріг індексації, який дорівнює 103%. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з урахуванням вимог ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення", а також змін до нього розраховано індексацію аліментів та за наслідками розгляду справи вимоги позову підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача індексації аліментів за період з 01.01.2016 по 31.08.2019 в сумі 52 грн. 50 коп. Натомість застосований позивачем алгоритм розрахунку свідчить про помилкове власне тлумачення норм закону та помилково застосовано власний механізм для розрахунку суми індексації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial