Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 24 грудня 2012 року акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі по тексту - ПрАТ «ПРОСТО-страхування») та [PERSON] уклали договір, поліс № АЕ/0927694 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ 33021-212», реєстраційний номер [NUMBER]. 25 грудня 2012 року в місті Києві на вулиці Крайній відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER] (власник транспортного засобу [PERSON]), яким керував [PERSON]; та забезпечений транспортний засіб «ГАЗ 33021-212», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2013 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON]. 26 грудня 2012 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди через пошкодження його власності (автомобіль «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER]). Відповідно до Звіту № 6296/7390 від 10 січня 2013 року вартість матеріального збитку становить 22 100,61 гривень. 27 лютого 2013 року співробітниками ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було складено розрахунок страхового відшкодування № 7390-50901-12/1, що належить до виплати потерпілій особі. Згідно з даним розрахунком страхове відшкодування складає 17 680,48 гривень. Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 27 лютого 2013 року було складено страховий акт № 7390-50901-12/1. Відповідно до заяви на видачу готівки № 69138 від 19 березня 2013 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 17 680,48 гривень. Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 17 680,48 гривень. З повідомленням про настання ДТП [PERSON], всупереч вимогам норм закону, до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» не звертався. Тому, позивач просить стягнути з відповідача на його користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 17 680,48 гривень в порядку регресу з підстав неповідомлення про настання страхового випадку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судові засідання не з'являвся, причини неявки суду не повідомляв. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. 25.12.2012 приблизно о 18.00 годин [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-33021 д/з [NUMBER] по вул.. Крайній в м. Києві порушив п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Мерседем д/з [NUMBER] (водій [PERSON]), заподіявши пошкодження транспортних засобів. Згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2013 [PERSON], [INFO], було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.) в дохід держави /а.с. 10/. Відповідно до ч. 3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, яка спричинила пошкодження автомобіля марки «Mercedes», д.н.з. [NUMBER], відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2013 по справі являється доведеною. Як вбачається з матеріалів справи, за страховим полісом № АЕ/0927694 від 11 грудня 2012 року цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу - автомобіля «ГАЗ 33021-212», номерний знак [NUMBER] - [PERSON] було застраховано ПрАТ «ПРОСТО-страхування» (строк дії полісу з 24.12.2012 до 23.12.2013 включно) - /а.с. 3/. [PERSON] звернувся до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування по страховому випадку, який відбувся 25 грудня 2012 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля, що є об'єктом страхування, в розмірі 17 680,48 гривень згідно акту експертної оцінки, яку просить видати готівкою через касу ВТБ /а.с. 36/. Згідно зі звітом з оцінки транспортного засобу № 6296/7390 було визначено вартість матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля МВ Sprinter, д.н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП, яка складає 22 100,61 грн. /а.с. 11/. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування № 7390-50901-12/1 від 27.02.2013 розмір збитку та страхового відшкодування складає 17 680,48 грн. /а.с. 37/. Відповідно до страхового акту № 7390-50901-12/1 від 27.02.2013, складеного комісією ПрАТ «ПРОСТО-страхування», подія, яка мала місце 25.12.2012, визнана страховим випадком, а розмір виплати становить 17 680,48 грн. /а.с. 38/. На підставі вищезазначених документів ПрАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в сумі 17 680, 48 грн. /заява на видачу готівки № 69138 від 19.03.2013 з підписом отримувача - [PERSON] - а.с. 39/. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до абзацу "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Однак, із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року N 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" змін у статтю 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону N 1961-IV України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проте, відповідні зміни до абзацу "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Однак, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року N 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Таким чином, [PERSON], в порушення вимог п.п 33.1.4. п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як водій транспортного засобу, що причетний до ДТП, повинен був невідкладно, не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику - ПрАТ «ПРОСТО-страхування», з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. П. 5 ч. 1 ст. 989 Цивільного кодексу України передбачено, що страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, тобто [PERSON] повинен був звернутися до ПАТ «ПРОСТО-страхування» з повідомленням про дорожньо-траспортну пригоду, але ним цього зроблено не було. Аналізуючи в сукупності вище викладене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] потрібно стягнути на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування, які складають 17 680,48 гривень.

Outcome: approved