Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

27.12.2016 року ПАТ «ФІДОБАНК» (далі за текстом Банк) звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 26.06.2008 року у розмірі 128409,83 грн. та судові витрати. Свої вимоги обгрунтовували тим, що 26.06.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК» був укладений кредитний договір №014/5865/5/18776, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 14100,00 доларів США на термін до 25.06.2015 року зі сплатою 11,5 % річних. Кредитні кошти призначались на придбання автомобіля. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином зобов'язання не виконує, станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 2882,05 доларів США, що еквівалентно 73744,80 грн. (курс НБУ 1 долар США=25,587619 грн.), з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 2320,56 доларів США, що еквівалентно 59377,61 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 561,49 доларів США, що еквівалентно 14367,19 грн., а також 54665,03 грн. - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату відсотків. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги до [PERSON] не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на пропуск Банком строків позовної давності звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка нарахована за період часу з 26.08.2008 року. Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В судовому засіданні встановлено, що 26.06.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк", правонаступником якого є ПАТ "ФІДОБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/5865/2/18776, за яким Банк надав кредит в розмірі 14100 доларів США із строком користування кредитними коштами до 25.06.2015 року, із сплатою 11,5% річних, для придбання автомобілю. Вказаний договір укладений з урахуванням волевиявлення відповідача, оскільки підписи на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і з видами штрафних санкцій, їх розміром, порядком нарахування. Кредитор умови договору виконав в повному обсязі, видавчи позичальнику кредитні кошти у повному розмірі. Відповідно до п.5.2 Договору, позичальник зобов'язується безготівковим платежем або готівкою в касу кредитору щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, сплату ануітетних платежів згідно з графіком платежів, що є Додатком №1 до цього Договору та остаточне погашення отриманого кредиту та сплату нарахованих відсотків до 25.06.2015 року. 15.03.2010 р. та 15.12.2013 р. укладено додаткову угоду відповідно №1 та №2 до Кредитного договору від 26.06.2008 р. №014/5865/5/18776. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином зобов'язання не виконує, станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 2882,05 доларів США, що еквівалентно 73744,80 грн. (курс НБУ 1 долар США=25,587619 грн.), з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 2320,56 доларів США, що еквівалентно 59377,61 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 561,49 доларів США, що еквівалентно 14367,19 грн., а також 54665,03 грн. - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредиту та сплату відсотків, що разом становить 128409,83 грн. У письмових запереченнях представник відповідача посилався на те, що позивачем пропущено строки позовної давності, оскільки Банк просить стягнути борг за період з 26.08.2008 року по 24.11.2016 рік, за який строк позовної давності вже сплинув. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 вказаної норми Закону встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості, останній платіж на прострочену заборгованість за кредитним договором [PERSON] було сплачено у 2014 році. З позовом до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] ПАТ "ФІДОБАНК" звернулось 27.12.2016 році. Таким чином, позивачем ПАТ "ФІДОБАНК" при зверненні до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками не було порушено строків позовної давності. Разом з цим частиною 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача розмір пені за 12 місяців перед зверненням кредитора до суду, тобто в межах строку позовної давності, за період з 28.12.2015 року по 24.11.2016 рік, який складає 22274,42 грн., з яких пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 18920,43 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 3353,99 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що позов ПАТ "ФІДОБАНК" підлягає частковому задоволенню, та вважає можливим стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 014/5865/5/18776 від 26.06.2008 року, яка складається з заборгованості за тілом кредитом - 2320,56 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 59377,61 грн.; заборгованості по сплаті відсотків - 561,49 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 14367,19 грн.; пені у загальному розмірі - 22274,42 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в сумі 1440,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial