Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

[INFO] помер батько позивача - [PERSON], який на випадок своєї смерті, 08.05.2014 року склав особисте розпорядження (заповіт) на ім'я позивача, [PERSON] та [PERSON], яким заповів домоволодіння належне йому на підставі Свідоцтва № [NUMBER] від 06.06.1989 року про право особистої власності за адресою: [ADDRESS]. Позивач спадщину прийняла, проте не в змозі її оформити, оскільки частка спадкодавця в зазначеному майні, яке відноситься до суспільної групи колгоспний двір, не визначена, а тому нотаріус відмовив у видачі нотаріального акту. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] права власності на 1/3 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5), який на випадок своєї смерті склав особисте розпорядження (заповіт, а.с. 7) на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким заповів домоволодіння належне йому на підставі Свідоцтва № [NUMBER] від 06.06.1989 року про право особистої власності за адресою: [ADDRESS]. Вказаний заповіт не змінений і не скасований. З матеріалів Спадкової справи № 24/2015 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за заповітом в порядку, визначеному ч.1 статті 1269 ЦК України прийняла позивач, а також онук спадкодавця - [PERSON], при цьому [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь останнього. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину і мають право на обов'язкову в ній частку, судом не встановлено. Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки будинок належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Як вбачається з довідок виконавчого комітету Вахнівської сільської ради від 03.05.2017 року № 655 (а.с. 8), житловий будинок за адресою: [ADDRESS], мав статус - "господарство колгоспника", головою якого згідно записів погосподарської книги № 9 за 1991-1995 р. був [PERSON]. Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") членами колгоспного двору ([ADDRESS]) були - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР). З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що будучи головою господарства колгоспника [PERSON] мав право на частку в його майні нарівні з іншими його членами, що узгоджується з приписами ст. 120, 123 ЦК УРСР. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після її смерті спадщину в порядку, передбаченому ст. 549 ч.1 п.1 ЦК УРСР прийняв [PERSON], який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 03.05.2017 року № 656 (а.с. 10). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], судом не встановлено. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON], за життя [PERSON] не оформив її, що не позбавляє спадкоємців останнього права на її прийняття і оформлення. Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що прийнявши спадщину після смерті дружини, [PERSON] став одноосібним власником домоволодіння по [ADDRESS]. Таким чином, після смерті [PERSON] позивач успадкувала за заповітом 1/3 частку домоволодіння, а [PERSON] - 2/3 частки домоволодіння. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Оскільки належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved