Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» (надалі ПАТ "Державний Ощадний банк України" або Банк) звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 15 квітня 2008 року між ВАТ "Держаний Ощадний банк України" філії - Інгулецьке відділення № 7857 правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5130. Відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на придбання транспортного засобу в сумі 70 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом щомісячно у розмірі 16,0% річних, з остаточним терміном погашення 15.04.2011 року. Позивачем умови кредитного договору були виконані у повному обсязі, проте, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 01.04.2013 року заборгованість складає 106 211 грн, 77 коп. яку позивач і просить стягнути. У судовому засіданні представник позивача по довіреності Ламанова А.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені підстави. Присутній в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Вказав, що 15 квітня 2008 р. відповідачкою дійсно було укладено кредитний договір з ПАТ «Державний ощадний банк України» на суму 70 000,00 грн. строком на три роки, тобто до 15 квітня 2011 року. Спочатку, маючи можливість, вона виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, згодом внаслідок погіршення свого фінансового стану, така можливість нею була втрачена, внаслідок чого і виникла заборгованість перед кредитором. Проти наявної заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам на загальну суму 85 539, 98 грн. не заперечує, та при можлтвості бажає здійснити цю виплату в повній сумі. Просив застосувати позовну давність та відмовити частково в задоволені позову щодо стягнення штрафу та пені на загальну суму 20 671,79 грн. В судовому засіданні встановлено. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до вимог ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 15 квітня 2008 року між ВАТ "Держаний Ощадний банк України" філії - Інгулецьке відділення № 7857 правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5130, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 10-11). Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 70 000,00 грн з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,0% річних. Кредит надавався на 36 місяців з остаточним терміном погашення 15.04.2011 року. Кредит надавався шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару, на підставі платіжного доручення позичальника, для здійснення оплати за новий транспортний засіб МТЗ-82.1.26 за договором купівлі продажу від 07 квітня 2008 року, укладеним між позичальником та продавцем транспортного засобу, п. 1.3 Кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до пунктів 3.3.4, 3.3.5 кредитного договору, позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 1944,00 грн та сплату нарахованих процентів до останнього числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останнє погашення кредиту та сплату відсотків відповідач зобов'язався здійснити не пізніше 15.04.2011 року. Крім того, точно в строки, обумовлені цим Договором, зобов'язалась погашати Кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в Договорі. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином, згідно з вимогами договору та у встановлений строк, що передбачено ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] сплату кредиту, відсотків та пені не здійснювала, тобто свої зобов'язання перед позивачем належним чином не виконувала, чим порушила умови кредитного договору. У разі неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, позичальник зобов'язався по першій вимозі Банку сплатити штрафні санкції, передбачені Кредитним договором та пеню в розмірі 0,03% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що передбачено п.п. 3.3.5., 5.2. кредитного договору. Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Згідно п. 4.1. Кредитного договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених договором та чинним законодавством України. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача перед ПАТ "Державний Ощадний банк України" (а.с. 7, 8-9), станом на 01.04.2013 року сума заборгованість становить 106 211 грн, що складається з: 58336,00 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 26203,98 грн - прострочена заборгованість по нарахованих відсоткам, 15428,55 грн - пеня за несвоєчасне повернення відсотків та за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 0,05% (згідно з Кредитним договором) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. 1542,09 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків, 3433,05 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 393,06 грн. - витрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів, 875,04 грн. - витрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу. Щодо вимог про стягнення штрафу та пені на загальну суму 20 671,79 грн. по кредиту суд приходить до такого висновку. Згідно з п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України до позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується строк позовної давності в один рік. Судом встановлено, що строк дії укладеного між сторонами кредитного договору закінчився 15 квітня 2011 року (п.1.2 договору №5130 від 15 квітня 2008 року), саме до цієї дати відповідач зобов'язаний був виконати всі взяті на себе зобов'язання, які випливають з кредитного договору. Проте, станом на час закінчення дії кредитного договору зобов'язання відповідача перед позивачем виконані не були, що свідчить про порушення законних прав та інтересів позивача. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності за зобов'язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання. З позовом до суду позивач звернувся 16 квітня 2013 року (вхідн.№11456), отже позивачем пропущено строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), тому вимоги у цій частині відповідно до ч.4 ст.267 ЦК задоволенню не підлягають. Таким чином, проаналізувавши обставини справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ "Державний Ощадний банк України" підлягають частковому задоволенню. Згідно Наказу № 513 від 28 грудня 2011 року "Про реорганізацію філії - Інгулецьке відділення № 7857 ВАТ "Ощадбанк"" та підпорядкованої їй мережі Дніпропетровської області проведено реорганізацію філії - Інгулецьке відділення № 7857 ВАТ "Ощадбанк" шляхом її перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення І типу №100030407, відкрите на балансі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк". Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011р. за № 502 було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2003р. № 261 "Деякі питання діяльності відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України". У вказаній постанові зазначено, що Банк утворений відповідно до розпорядження Президента України від 20 травня 1999 р. № 106, постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999 р. № 876 шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк", тип якого, відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" змінено на публічне акціонерне товариство. На підставі вказаної постанови були внесені зміни до статуту Банку, зареєстровані державним реєстратором Печерської районної в м. Києві державної адміністрації 07.06.2011р. та погоджені Національним банком України 12.06.2011р. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1% відповідно за суми, яка стягується з відповідача.

Outcome: partial