Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У березні 2017 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. В своїй заяві позивач вказав, що відповідачка, яка проживає в [INFO], не сплачувала регулярно кошти за надані їй послуги у вигляді опалення, в зв'язку з чим, за період з 01.09.2014 року по 01.03.2017 року заборгувала підприємству 3642,92 грн. за надані їй послуги, за період 01.11.2014 по 01.03.2017 року нараховано індекс інфляції в сумі 1172 грн. 7 коп. та 3% річних в сумі 177,07 коп., загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 4992,69 грн.. за надані їй послуги. В підтвердження своїх позовних вимог, позивач представив до суду розрахунок заборгованості на зазначену в позові суму. Представник позивача в судове засідання не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала на адресу суду заяву в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що відповідачка, яка проживає в [INFO], 18у м. Полтаві, не сплачувала кошти за надані їй послуги у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в зв'язку з чим за період з за період з 01.09.2014 року по 01.03.2017 року заборгувала підприємству 3642,92 грн.. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Судом встановлено, що за період з 01.11.2014 по 01.03.2017 року нараховано індекс інфляції в сумі 1172 грн. 7 коп. та 3% річних в сумі 177,07 коп., які підлягають стягненню з відповідачки. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Згідно правової позиції Верховного суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг житлово комунальних послуг (справа №6-59цс13), закріплена в пункту 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині 2 статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідків інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. Отже, норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч.2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3% річних є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved