Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON], звернувшись в квітні 2015 року до суду, просить: визнати за ним право власності на легковий автомобіль-В-седан марки ВАЗ 210994-20, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова: [NUMBER]; зняти арешт з вказаного транспортного засобу, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 17.11.2014 р. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі Договору купівлі-продажу транспортного засобу та Акту приймання-передачі автомобіля від 27 серпня 2011 року, продавець [PERSON] передав йому ([PERSON].) як покупцеві у власність належний відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 05 квітня 2011 року ВРЕР ДАІ м.Рівне УДАІ УМВС України в Рівненській області, легковий автомобіль марки ВАЗ 210994-20, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова: [NUMBER], а він прийняв цей транспортний засіб, сплативши за нього продавцеві за домовленістю 40000 грн. З того часу володів та користувався придбаним в [PERSON] автомобілем, коли 25 жовтня 2014 року автомобіль під його керуванням був затриманий працівниками Державтоінспекції на стаціонарному посту ДАІ ДПС №3 в смт.Гриців Шепетівського району Хмельницької області, а в подальшому 19 листопада 2014 року описаний й арештований органом державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, на виконання постанови державного виконавця Гнесь Т.В. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 17.11.2014 р. про проведення опису та арешту майна - автомобіля марки ВАЗ 210994-20, державний реєстраційний номер [NUMBER], належного боржникові [PERSON] Так, у подальшому з'ясувалося, що відповідач є боржником у виконавчому провадженні №41443142, відкритому 11 січня 2014 року постановою державного виконавця Гнесь Т.В. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції на підставі виданого 23 грудня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області виконавчого листа №1715/21205/12 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (в особі філії "Північно-Західне регіональне управління АТ "Банк "Фінанси та кредит") заборгованості за кредитним договором та судових витрат, у зв'язку з чим органом державної виконавчої служби були винесені постанови, відповідно від 11.01.2014 р. та від 05.09.2014 р. про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, а також про розшук майна боржника. На підставі вказаних постанов спірний транспортний засіб був затриманий працівниками органів Державтоінспекції, а у подальшому працівниками органів державної виконавчої служби описаний та арештований, однак він (позивач) вважає автомобіль своїм власним майном, тому звернувся до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши до суду письмові клопотання про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності (а.с.31, 41). Представник відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції в судовому засіданні позов визнала, в обґрунтування чого надала суду для дослідження матеріали виконавчого провадження №41443142, з яких слідує, що 04 грудня 2014 року вказане виконавче провадження було закінчене у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі виконавчого документа - виданого 23 грудня 2013 року Рівненським міським судом виконавчого листа №1715/21205/12 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (в особі філії "Північно-Західне регіональне управління АТ "Банк "Фінанси та кредит") заборгованості за кредитним договором та судових витрат, - згідно надісланого стягувачем (ПАТ "Банк "Фінанси та кредит") органу державної виконавчої служби листа №9-246120/3254 від 19.11.2014 р. про припинення боржником [PERSON] його зобов'язань згідно кредитного договору (а.с.22, 45). Відповідно до ч.1 ст.61, ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.60 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-ХІV "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Як передбачено ст.328, ч.1 ст.334, ст.655 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач довів поданими ним письмовими доказами (а.с.10 - 22) ті обставини, на які посилався як на підставу свої позовних вимог, а відповідачі вказані обставини визнали.

Outcome: approved