Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач 22.02.2016 року [PERSON] звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON]; третя особа: Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, призначення опіки та стягнення аліментів, обґрунтовуючи тим, що позивач дбає про неповнолітнього онука та займається його вихованням. [PERSON], [PERSON] є матір'ю та батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], але місцезнаходження відповідача [PERSON] не відоме, вона вийшла заміж вдруге та має дитину від того шлюбу, на телефонні дзвінки не відповідає, з шести років не цікавиться життям сина; батько [PERSON] ніде не працює, аліменти не сплачує, участі у житті сина [PERSON] не приймає. Дитина до десяти років дуже хворів та знаходився на стаціонарному лікуванні, але відповідачі не відвідували його жодного разу та не цікавились станом його здоров'я. До дитячого закладу, потім до школи-інтернату, [PERSON], привела позивач [PERSON], на утриманні якої всі роки знаходиться дитина. Просить суд позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON], [INFO], призначити опікуном її бабусю - [PERSON] та стягнути аліменти. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягала на задоволенні з викладених підстав . Представник Органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримав , наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був повідомлений про розгляд справи належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, була повідомлена про розгляд справи належним чином, про що свідчить оголошення в засобах масової інформації. Прокурор Сидоренко О.Д. позов підтримала в повному обсязі, вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON], [INFO], призначити опікуном позивача. Суд розглядає справу без участі відповідачів, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Згідно ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи та на підставі наявних у справі даних та доказів. Вислухавши пояснення позивача, думку представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини: Суд при розгляді справи керується роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Типовим положенням про службу у справах дітей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 р. N 1068. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьківські права не можуть здійснюватися в суперечності з інтересами дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" в п.15 якої зазначено, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитини повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю" робота з сім'ями, дітьми та молоддю, спрямована на реалізацію її завдань та пошуків оптимальних шляхів їх вирішення. Відповідно до пункту 11 Типового положення про службу у справах дітей затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 р. N 1068 з метою з'ясування причин та умов, які призвели до порушення прав дітей, бездоглядності та безпритульності, вчинення правопорушень, служба повинна вживати заходів до усунення таких причин. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У ст.164 СК України, чітко викладені вичерпані підстави для позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають права і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав може і звернутися особа, в сім'ї якої проживає дитина. Відповідно до п. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна. Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України від 24 квітня 2001 р. «Про охорону дитинства» та п. 2.5. Правил опіки та піклування, цей обов'язок покладається, в першу чергу, на близьких родичів дитини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є матір'ю та батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.7,8, 10). [PERSON] навчається у 7 класі Львівського навчально-виховного-комплексу «Загальноосвітня школа - інтернат І ступеня - спеціалізована школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів» Херсонської обласної ради та знаходиться на неповному державному утриманні(а.с.4). Вихованням та доглядом за дитиною займається позивач, [PERSON], бабуся дитини. Відповідачі не виконують обов'язків по вихованню та догляду за дитиною . Виконавчим комітетом Львівської сільської ради складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, відповідно до якого [PERSON] проживає у власному будинку разом з онуком. Будинок в задовільному стані, меблі та побутова техніка нового зразка, кімната дитини обладнана всім необхідним. Сім'я має підсобне господарство та присадибну ділянку, де вирощують овочі для власного споживання (а.с.6). Згідно громадської характеристики виданої виконавчим комітетом Тягинської сільської ради від 11.02.2016 року, за місцем проживання відповідач [PERSON] зарекомендував себе добре, громадського порядку не порушує, алкогольних напоїв не вживає, до пункту ОГП від сусідів та жителів села про порушення громадського порядку скарг не надходило, живе за рахунок тимчасових заробітків. на даний час місцезнаходження її не відоме(а.с.11,14). Згідно громадської характеристики виданої виконавчим комітетом Львівської сільської ради від 15.03.2016 року, за місцем проживання відповідач [PERSON] зарекомендувала себе з посередньої сторони, до пункту ОГП від сусідів та жителів села про порушення громадського порядку скарг не надходило, на даний час місцезнаходження її не відоме(а.с.13,15). В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі взагалі не виконують своїх батьківських обов'язків, щодо свого сина. Відповідно характеристики директора Львівського НВК від 05.02.2016 року, дитина [PERSON], зарекомендував себе, як дисциплінований, працелюбний, відповідальний учень. Проживає з бабусею, [PERSON], яка приділяє належну увагу вихованню онука. Батьки за сім років навчання дитини у закладі жодного разу не цікавились та не відвідували сина(а.с.12). Згідно письмових показів сусідів та односельчан, батьки [PERSON] та [PERSON] дитину не виховую, участі у його житті не приймають, матеріально не допомагають. Вихованням та забезпеченням займається бабуся, [PERSON] (а.с.16-17). Комісією Бериславської міської ради було складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], з якого вбачається, що дитина проживає за адресою: [ADDRESS], і зроблено висновок про те, що умови проживання дитини добрі, [PERSON] має все необхідне (а.с. 44). Матір та батько дитини від його виховання самоусунулись, свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків на протязі тривалого часу, що виражається, зокрема, у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток сина, його виховання, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, навчання. Весь цей час неповнолітній [PERSON] знаходиться на матеріальному забезпеченні позивача, яка піклується про нього та займається його вихованням та лікуванням. У повному обсязі створила всі необхідні умови для проживання, розумового і фізичного розвитку дитини. Спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризуюся позитивно, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не знаходиться, не судима, добре відноситься до дітей(а.с.49). Судова процедура встановлення опіки над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою є можливою у тих випадках, коли підставою для встановлення над дитиною опіки чи піклування є справа, яка знаходиться у провадженні суду і в процесі розгляду якої стало відомо про те, що дитина залишилася без батьківського піклування (наприклад, при розгляді судом справи про позбавлення батьків батьківських прав чи про визнання їх безвісно відсутніми). У таких випадках встановлення опіки чи піклування здійснюється у тому самому провадженні, в якому розглядається така справа. Відповідно ст. 247 Сімейного кодексу України, ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає, опікуна дитини, над якою встановлено опіку або піклування, має право на проживання в сім'ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку. У висновку від 27.04.2016 року орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, зазначив, що вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків(а.с.52-53). Служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області надала подання від 04.05.2016 року про доцільність встановлення опіки рідної бабусі [PERSON] над неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO] до його повноліття( а.с.40) Особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, матеріальне становище відповідача, та погоджується з розміром частки, на стягнення якої наполягає позивач. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, матеріальної допомоги не надають, суд вважає за задовольнити позов в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 1653 гривень 60 копійок.

Outcome: approved