Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь майнову шкоду у сумі 82678,08 грн., моральну шкоду у сумі 8000 грн. та судові витрати у сумі 901,79 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй належить автомобіль TOYOTA RAV4, державний номер [NUMBER]. 22.10.2013року на перехресті вул. Івана Камишева та пр-т 50-річчя СРСР в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля TOYOTA RAV4, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача та автомобіля OPEL Corsa, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль TOYOTA RAV4, державний номер [NUMBER], був пошкоджений, а позивачу як власнику автомобіля завдано матеріальну шкоду, яка згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності № 224/2013 від 06.12.2013року складає 104595,95 грн. (за складання звіту позивачем сплачено 450грн.). Позивачем за власні кошти відремонтовано автомобіль TOYOTA RAV4, державний номер [NUMBER], на СТО ТОВ "Автоарт", згідно актів виконаних робіт та акту звірки вартість деталей та робіт склала 107950,48грн. Крім того, частину деталей для ремонту було придбано у ФОП [PERSON], яким також надано послуги з дефектовки та евакуації автомобіля (загальна вартість робіт на деталей склала 24229грн.). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована СК "Про100страхування", яка здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 50000грн. Однак, виплата страхового відшкодування не покрила всі фактичні витрати на ремонт автомобіля. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON], фактично автомобіль OPEL Corsa, державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON], а тому позивач просить покласти матеріальну та моральну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, на відповідачів у солідарному порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Також зазначила, що звіт № 224/2013 від 06.12.2013року складено з урахуванням цін дилера на запчастини від 19.11.2013 року, однак ремонт автомобіля фактично виконувався 30.11.2013 року, а тому ціни вже збільшились. Відповідачем [PERSON] подано заперечення проти позовної заяви, в яких вона просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень посилається на те, що погоджується з сумою вартості відновлювального ремонту у розмірі, визначеному згідно звіту № 224/2013 від 06.12.2013 року; інші документи, надані позивачем на підтвердження розміру реальних збитків, не є належними доказами; відсутні підстави для стягнення з відповідача суми податку на додану вартість у розмірі 17432,66грн., оскільки не подані докази сплати такого податку позивачем. Також зазначає, що, крім СК "Про100страхування", цивільно-правова відповідальність була застрахована ПРАТ "НФСК "Добробут", а тому позивач має змогу звернутись до цієї страхової компанії та отримати додаткове страхове відшкодування. Щодо пред'явленої до стягнення моральної шкоди, зазначає, що позивачем не доведено її заподіяння діями відповідача. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] вимоги заперечень підтримав у повному обсязі, просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки він є тільки власником автомобіля, яким фактично користується його донька, у дорожньо-транспортній пригоді участі не приймав. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2013року на перехресті вул. Івана Камишева та пр-т 50-річчя СРСР в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля TOYOTA RAV4, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля OPEL Corsa, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 05.12.2013року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], яка порушила вимоги п.16.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю TOYOTA RAV4, державний номер [NUMBER], який належить позивачеві, завдані механічні пошкодження. Згідно звіту № 224/2013 від 06.12.2013 року, складеного ТБ "Радар", матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля TOYOTA RAV4, державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження складає 104 595,95грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована СК "Про100страхування". Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, за даним страховим випадком позивачем від СК "Про100страхування" отримано страхове відшкодування у розмірі 50000грн., що підтверджується відповідною заявою за видачу готівки № 21255 від 14.02.2014 року. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь позивача різниці між фактичним розміром збитків (матеріальна шкода згідно звіту № 224/2013 складає 104 595,95грн.) та страховим відшкодуванням (50000грн.), що складає 54595,95грн. При цьому судом не прийняті до уваги доводи заперечень [PERSON] про відсутність підстав для стягнення суми податку на додану вартість, оскільки податок на додану вартість включається до ціни товарів та послуг і, хоча сплачується платником податку, але за рахунок коштів покупця. З матеріалів справи також встановлено, що в зв'язку з необхідністю визначення розміру заподіяної шкоди позивачем понесено додаткові витрати, а саме: витрати на складання звіту № 224/2013 у розмірі 450грн.(копія квитанції до прибуткового касового ордера № 224 від 06.12.2013 року), перевезення автомобіля евакуатором у розмірі 600грн., дефектовку у розмірі 800грн. (копія акту виконаних робіт ФОП [PERSON] від 30.11.2013 року, копія квитанції № 039259 від 19.02.2014 року), з огляду на що зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Щодо пред'явленої до стягнення позивачем суми фактичного ремонту автомобіля TOYOTA RAV4, державний номер [NUMBER], суд зазначає наступне. Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підтвердження вартості ремонту автомобіля TOYOTA RAV4, державний номер [NUMBER], позивачем надано: акти виконаних робіт № 147708 від 30.11.2013 року та № 149168 від 05.12.2013 року, складені ТОВ "Автоарт", на загальну суму 107950,48грн.; рахунки-фактури від 09.11.2013 року на суму 35000грн., від 29.11.2013 року на суму 1279,25грн., від 30.11.2013 року на суму 72950,48грн., касові чеки від 09.11.2013 року на суму 35000грн. та від 29.11.2013 року на суму 1279,25грн.; акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ "Автоарт" та [PERSON] станом на 29.01.2014 року, довідку про взаємні розрахунки між ТОВ "Автоарт" та [PERSON] станом на 29.01.2014 року. Також надано акт виконаних робіт ФОП [PERSON] від 30.11.2013 року, згідно якого вартість деталей склала 22829грн. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] зі свого боку пояснив, що вартість ремонту підтверджується звітом № 224/2013 від 06.12.2013 року, складеним особою, уповноваженою на проведення оціночної діяльності; позивачем не надано належних доказів використання деталей, визначених у актах виконаних робіт, саме для ремонту автомобіля TOYOTA RAV4, державний номер [NUMBER]. При цьому, як вбачається зі звіту № 224/2013 від 06.12.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA RAV4, державний номер [NUMBER], складає 104 595,95грн., тобто є рівною матеріальній шкоді. З огляду на викладене, суд зазначає про ненадання позивачем належних доказів на підтвердження вартості фактичного ремонту автомобіля (на вказані обставини звернуто увагу і в Узагальненні судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках, підготовленому суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д. та Гулько Б.І.). З урахуванням викладеного, в зв'язку з ненаданням позивачем належних доказів суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в зазначеній частині. Відносно доводів відповідача про наявність підстав для звернення позивача для отримання додаткового страхового відшкодування до ПРАТ "НФСК "Добробут" суд зазначає наступне. На підтвердження страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] у ПРАТ "НФСК "Добробут" відповідачем до матеріалів справи додано копію полісу АВ № 6793909. При цьому згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті МТСБУ, бланк полісу АВ № 6793909 рахується як "не використаний", страховик ПРАТ "НФСК "Добробут" позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 18.01.2013 року. Крім того, згідно ст. 986 ЦК України, яка кореспондується з приписами ст. 11 Закону України "Про страхування", за згодою страхувальника предмет договору страхування може бути застрахований за одним договором страхування кількома страховиками (співстрахування) з визначенням прав та обов'язків кожного із страховиків. При цьому відповідачем до матеріалів справи не надано доказів укладання ним такого договору страхування з кількома страхувальниками. В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Пунктом 22.3 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену п.п. 3,4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості і вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 4000 грн. Відносно позовних вимог до [PERSON] суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на викладене, підстави для покладення відповідальності на [PERSON] відсутні. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про відшкодування витрат зі сплати судового збору суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial