Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача 12069,62 грн. витрат, повязаних з утриманням на час навчання та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Зазначені позовні\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що [PERSON]\~проходив службу\~в органах\~внутрішніх справ\~України та\~Національній поліції\~України зі\~вступу до\~05\~травня 2016\~року.\~Наказом Харківського\~національного університету\~внутрішніх справ\~від 28\~серпня 2014\~року №\~189о/с\~відповідача переведено\~для подальшого\~навчання з\~30\~серпня 2014\~року на\~3-й\~курс факультету\~з підготовки\~фахівців для\~підрозділів міліції\~громадської безпеки\~та кримінальної\~міліції у\~справах дітей\~ХНУВС .\~Наказом ХНУВС\~від 20\~червня 2015\~року №\~84о/с\~відповідача відрахували\~зі складу\~курсантів та\~відкомандирували до\~УМВС України\~в Полтавській\~області для\~подальшого проходження\~служби.\~Наказом ГУНП\~в Полтавській\~області від\~05\~травня 2016\~року №\~128о/с\~відповідача звільнено\~зі служби\~в Національній\~поліції України\~за п.\~7\~ч.\~1\~ст.\~77\~(за\~власним бажанням).\~01\~вересня 2014\~року на\~виконання вимог\~Закону України\~від 20\~грудня 1990\~року №\~565XII\~«Про міліцію»\~та наказу\~МВС від\~14\~травня 2007\~року №150\~«Про затвердження\~Типового договору\~про підготовку\~фахівця у\~вищому навчальному\~закладі МВС\~України» між\~відповідачем,\~ХНУВС та\~УМВС України\~в Полтавській\~області укладено\~тристоронній договір\~про підготовку\~фахівця у\~вищому навчальному\~закладі Міністерства\~внутрішніх справ\~України. Відповідно до п.п. 2.3.6, 3.2, 4.4 договору в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених в п.3 договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком; підставою такого відшкодування є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання; у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, їх стягнення здійснюється у судовому порядку. У звязку з тим, що відповідач звільнився з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну перебування на службі, про що повідомлено позивача листом ГУНП в Полтавській області від 30.06.2016, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 3 травня 2018 року постановлено відкрити провадження у справі за вказаним позовом і розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.24). Представник ХНУВС [PERSON], що діє на підставі відповідної довіреності (а.с.29) до суду подав заяву в якій позовні вимоги університету підтримав, справу просив розглянути за відсутності представника (а.с.28). Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження повідомлений належним чином (а.с.26). Відповідно до ч. 5 ст. 278 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що наказом ректора Харківського національного університету внутрішніх справ від 28.08.2014 року за №189о/с рядового міліції [PERSON] переведено з 2-го курсу факультету підготовки фахівців ля підрозділів міліції громадської безпеки за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність» Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка на 3-й курс факультету з підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та кримінальної міліції у справах дітей за напрямом підготовки «Правоохоронна діяльність» Харківського національного університету внутрішніх справ (а.с. 5). Відповідно до ст. 9 Закону України "Про міліцію" на курсантів, слухачів, ад'юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції. Пунктом 6.8 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.02.2008 року № 62 «Про затвердження Положення про вищі навчальні заклади МВС» передбачено, що початком проходження служби в органах внутрішніх справ уважається дата, зазначена в наказі про зарахування на навчання до вищого навчального закладу. Вимогами абз. 4 ст. 18 Закону України "Про міліцію" визначено, що підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. 01.09.2014, на виконання вимог Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XIІ та наказу МВС від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України», між Харківським національним університетом внутрішніх справ, УМВС України в Полтавській області та рядовим міліції [PERSON] укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а.с. 7-8). Наказом ХНУВС від 20.06.2015 № 84 [PERSON] випускника 3-го курсу факультету з підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та кримінальної міліції у справах дітей за напрямом підготовки «правоохоронна діяльність» Харківського національного університету внутрішніх справ, з 20 червня 2015 року відкомандировано до УМВС України в Полтавській області, для подальшого проходження служби, сума витрат, повязаних з утриманням, складає 12069,62 грн. (а.с.6). Вказана сума витрат, повязаних з утриманням [PERSON] у вищому навчальному закладі, підтверджується також наданими довідками та розрахунками (а.с. 9-13). Згідно з ч.1 ст.509, ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Наказом ГУНП в Полтавській області від 05.05.2016 року № 128о/с [PERSON] звільнено зі служби в Національній поліції за власним бажанням (а.с.14-15). Відповідно до ч. 7 статті 18 Закону України "Про міліцію" (чинний на час укладення договору) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої ст.77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ст.77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.п.3 п.1, п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року №313 (чинний на час звільнення), особи, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, відшкодовують витрати, повязані з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу, зокрема, за власним бажанням; відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України. Пунктом 2.3.5 Договору передбачено, що після закінчення навчання відповідач зобовязаний прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обовязків за посадою, на яку призначений замовником, і відпрацювати не менше трьох років. Відповідно до умов укладеного Договору (п. 2.3.6) відповідач зобов'язаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, передбачених у п.3 договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відшкодування, згідно з п.4.1 Договору, здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно з п. 4.4 Договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється за позовом виконавця в судовому порядку. Пунктом 2.2.5 Договору передбачено, що орган, у якому проходив службу відповідач, зобовязаний інформувати ХНУВС про звільнення відповідача зі служби протягом трьох років після закінчення навчання із зазначенням підстав звільнення. Листом ГУНП в Полтавській області від 30.06.2016 №2289/115/01/12/5/02-2016, який отримано позивачем 30.07.2016, повідомлено ХНУВС про звільнення відповідача зі служби в органах внутрішніх справ (а.с.14-15). Оскільки відповідача звільнено зі служби протягом трьох років після закінчення навчання за власним бажанням, що підпадає під п. п. 3.2 п. 3 Договору, виходячи з формулювання причин звільнення, він повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання у позивача. Проте зазначені витрати на час розгляду справи відповідачем не відшкодовано добровільно. Відповідно до п. 6 Порядку N 313 у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у Харківському національному університеті внутрішніх справ, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved