Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Орган опіки та піклування м. Черкаси в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 28. 03. 2016 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відібрання дитини та позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON], яка народилася [INFO], [PERSON], який народився [INFO], [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO]. Відомості про батька в свідоцтвах про народження дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 15. 07. 2015 року до служби у справах дітей Черкаської міської ради звернулася [PERSON], бабуся малолітніх, яка повідомила, що мати дітей зловживає своїми батьківськими обов'язками по вихованню, лікуванню та утриманню дітей, дитячі кошти використовує не за призначенням. Неодноразово були випадки, коли громадянка [PERSON], отримавши дитячі кошти, зникала з дому на два-три дні. Відповідач [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 184 КУпАП. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13. 10. 2015 ( року звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.І КпАП України за малозначністю. 24. 07. 2015 року на адресу служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшло повідомлення про те, що в редакцію газети "Сільські вісті" звернулась [PERSON], яка занепокоєна долею малолітніх племінників [PERSON]. В своєму листі громадянка [PERSON] вказувала, що мати дітей [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей та просить вирішити питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав. 27. 07. 2015 року [PERSON] пояснила, що дійсно були випадки, коли вона залишила дітей на тривалий час без нагляду, але розкаюється та просила надати їй термін на виправлення, додала, що вирішує питання щодо влаштування дітей до дитячого закладу № 69, та планує працевлаштуватися. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 30. 07. 2015 року розглядалося питання щодо зловживання відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов'язками відносно малолітніх дітей. За результатами розгляду даного питання, малолітні поставлені на облік в службу у справах дітей Черкаської міської ради, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах (наказ № 91/с від 06.08.2015), а родина передана під соціальний супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді. 02. 11. 15 року за повідомлення голови комітету самоорганізації населення мікрорайону «Луначарський», відповідач [PERSON], отримавши кошти на дітей, почала вживати алкогольні напої. 03. 11. 2015 року працівниками служби у справах дітей Черкаської міської ради, Черкаського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та кримінальної міліції у справах дітей, була відвідана вищевказана адреса. Під час спілкування з'ясовано, що відповідач [PERSON] не влаштувалась на роботу. Факт зловживання алкоголем [PERSON] не заперечувала. У зв'язку з тим, що громадянка [PERSON] не змінила своє ставлення до виконання батьківських обов'язків, не бажає займатися вихованням та лікуванням малолітніх, не створила для дітей умов для повноцінного розвитку дітей, за попереднім погодженням з громадянкою [PERSON], рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05. 11 .2015 року № 17/23 малолітні влаштовані до КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", а [PERSON] рекомендовано підписати угоду про співпрацю з ЦСССДМ та вирішити питання щодо лікування. Малолітні з листопада 2015 року перебувають в КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей". За інформацією закладу, мати рідко відвідувала дітей, зустрічі були формальними, тривали близько 10 хвилин. Відповідач не цікавилась життям та здоров'ям малолітніх. Емоційного контакту між матір"ю та дітьми не було. Діти в бесідах не згадували про матір, їх спогади були пов'язані з тим, що дід застосовував до них фізичні міри покарання, а мати не приходила додому. Діти педагогічно занедбані, в них недорозвинена мова. За інформацією Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді від 26. 02. 2016 року № 120 відповідач [PERSON] не дотримувалася умов договору про співпрацю для мінімізації складних життєвих обставин, не надала документу про своє працевлаштування, довідки про доходи. Протягом тривалого часу відповідач діє всупереч інтересам малолітніх дітей, тим самим позбавила їх права на належне батьківське виховання та утримання. Просять, відібрати малолітню [PERSON], яка народилася [INFO], [PERSON], який народився [INFO], [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнути аліменти. Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, справу розглянути в її відсутність. Відповідачі визнала та заперечували проти позову, справу розглянути в її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON], яка народилася [INFO], [PERSON], який народився [INFO], [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. 15. 07. 2015 року до служби у справах дітей Черкаської міської ради звернулася [PERSON], бабуся малолітніх, яка повідомила, що мати дітей зловживає своїми батьківськими обов'язками по вихованню, лікуванню та утриманню дітей, дитячі кошти використовує не за призначенням. Неодноразово були випадки, коли громадянка [PERSON], отримавши дитячі кошти, зникала з дому на два-три дні. Відповідач [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 184 КУпАП. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13. 10. 2015 ( року звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.І КпАП України за малозначністю. 24. 07. 2015 року на адресу служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшло повідомлення про те, що в редакцію газети "Сільські вісті" звернулась [PERSON], яка занепокоєна долею малолітніх племінників [PERSON]. В своєму листі громадянка [PERSON] вказувала, що мати дітей [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей та просить вирішити питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав. 27. 07. 2015 року [PERSON] пояснила, що дійсно були випадки, коли вона залишила дітей на тривалий час без нагляду, але розкаюється та просила надати їй термін на виправлення, додала, що вирішує питання щодо влаштування дітей до дитячого закладу № 69, та планує працевлаштуватися. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 30. 07. 2015 року розглядалося питання щодо зловживання відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов'язками відносно малолітніх дітей. За результатами розгляду даного питання, малолітні поставлені на облік в службу у справах дітей Черкаської міської ради, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах (наказ № 91/с від 06.08.2015), а родина передана під соціальний супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді. 02. 11. 15 року за повідомлення голови комітету самоорганізації населення мікрорайону «Луначарський», відповідач [PERSON], отримавши кошти на дітей, почала вживати алкогольні напої. 03. 11. 2015 року працівниками служби у справах дітей Черкаської міської ради, Черкаського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та кримінальної міліції у справах дітей, була відвідана вищевказана адреса. Під час спілкування з'ясовано, що відповідач [PERSON] не влаштувалась на роботу. Факт зловживання алкоголем [PERSON] не заперечувала. У зв'язку з тим, що громадянка [PERSON] не змінила своє ставлення до виконання батьківських обов'язків, не бажає займатися вихованням та лікуванням малолітніх, не створила для дітей умов для повноцінного розвитку дітей, за попереднім погодженням з громадянкою [PERSON], рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05. 11 .2015 року № 17/23 малолітні влаштовані до КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", а [PERSON] рекомендовано підписати угоду про співпрацю з ЦСССДМ та вирішити питання щодо лікування. Малолітні з листопада 2015 року перебувають в КЗ "Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей". За інформацією закладу, мати рідко відвідувала дітей, зустрічі були формальними, тривали близько 10 хвилин. Відповідач не цікавилась життям та здоров'ям малолітніх. Емоційного контакту між матір"ю та дітьми не було. Діти в бесідах не згадували про матір, їх спогади були пов'язані з тим, що дід застосовував до них фізичні міри покарання, а мати не приходила додому. Діти педагогічно занедбані, в них недорозвинена мова. За інформацією Черкаського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді від 26. 02. 2016 року № 120 відповідач [PERSON] не дотримувалася умов договору про співпрацю для мінімізації складних життєвих обставин, не надала документу про своє працевлаштування, довідки про доходи. Протягом тривалого часу відповідач діє всупереч інтересам малолітньої, тим самим позбавила її права на належне батьківське виховання та утримання. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 170 Сімейного кодексу України, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 „Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини", у зв'язку з безпосередньою загрозою життю та здоров'ю дитини - видано розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування від 18.11.2015р. № 518 „Про відібрання малолітньої дитини у матері". Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками (наприклад, той з батьків, хто був психічно хворим, видужав, батьки перестали бути хронічними алкоголіками або наркоманами), суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1ст.164 СК України яка передбачає ухилення матері, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При ухваленні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи вищевикладене, а також з метою попередження негативних наслідків для дітей, які можуть виникнути при залишенні їх на виховання батька, матері, суд вважає за можливе застосувати положення ст. 170 СК України та відібрати дівчинку від батька, матері без позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відібрання дитини у відповідача є обгрунтованими, доведеними в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Outcome: approved