Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

08.06.2021 [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №17960 від 01.02.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 32017,67 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за місцем його роботи від державного виконавця надійшла постанова від 10.03.2021, якою звернено стягнення на його доходи на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 32017,67 грн. на підставі виконавчого напису №17960, виданого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. 01.02.2021. Однак виконавчий напис нотаріусом вчинено на договорі, який не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки кредитний договір нотаріально не посвідчено, крім цього позивачем ніколи не укладав жодних договорів з ТОВ «Росвен Інвест Україна». Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Крім цього позивач не отримував повідомлення про погашення заборгованості до вчинення нотаріусом виконавчого напису. Ухвалою суду від 22.06.2021 заяву позивача задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №64653183, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем, на підставі виконавчого документа - виконавчого напису №17960 виданого 01.02.2021, вчиненого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, до завершення розгляду судом справи №622/601/21 та набрання законної сили рішенням суду у справі №622/601/21, за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна", треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.26.03.2021 до суду надійшла уточнена позовна заява від [PERSON] із частково зміненими підставами позову, в якій вона остаточно визначилася із підставами звернення до суду з даним позовом. 24.06.2021 провадження по справі відкрито в спрощеному позовному провадженні, витребувано додаткові докази. 15.07.2021 від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Приватного нотаріуса Горай О.С. надійшли належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №17960 від 01.02.2021. В судове засідання 09.08.2021 позивач та його представник адвокат Чернишова О.Ю. не з`явилися. Від представника позивача адвоката Чернишової О.Ю. надійшла заява, в якій вона просила суд розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Табінський О.В. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи відсутність відзиву з боку відповідача на позов, суд встановлює наступні обставини справи на підставі наданих суду позивачем та приватним виконавцем доказів. 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис №17960 про стягнення з [PERSON] який є боржником за кредитним договором №001-20091-210611 від 21.06.2011 р., укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору №2249/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 21.05.2020 року до ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №001-20091-210611 від 21.06.2011. Строк платежу за Кредитним договором №001-20091-210611 від 21.06.2011 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2020 по 31.01.2021. Сума заборгованості становить 31517,67 грн. що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 19577,28 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 11940,39 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 32017,67 грн. (а.с.69). На виконання ухвали Золочівського районного суду Харківської області від 24.06.2021 приватним нотаріусом Гораєм О.С. надано належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №17960 від 01.02.2021, а саме: виконавчий напис №17960 від 01.02.2021; договір №001-20091-210611 на відкриття рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 21.06.2011; виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості; повідомлення на ім`я [PERSON] про вчинення виконавчого напису за вих. №13761356 від 31.12.2020; заява про вчинення виконавчого напису. Згідно п.3.2, 3.3, 5.1,5.2 Договору №001-20091-210611 від 21.06.2011 банк забезпечує приймання та зараховування на рахунок грошових коштів, а також проведення розрахунків за операціями , здійсненими з використанням картки, в межах витратного ліміту. При здійсненні переказу для зарахування коштів на рахунок, переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок. З підписанням цього Договору клієнт засвідчує що ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати обов`язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі договору. Цей договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (а.с.70-71). В матеріалах, наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису міститься повідомлення (вимога) адресована [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором. На повідомленні наявний вих. №13761356 від 31.12.2020, однак відсутні докази направлення даного повідомлення засобами поштового сполучення та докази отримання його адресатом (а.с.74). Згідно виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №001-20091-210611 від 21.06.2011 станом на 01.02.2021 складає 31517,67 грн. У виписці зазначено, що згідно направленого боржнику письмової вимоги(повідомлення), останньому було надано строк для погашення заборгованості до 31.01.2021. Станом на 01.02.2021 заборгованість за кредитним договором не погашено (а.с.73). 01 лютого 2021 за вих. №01.02/21-1468 ТОВ «Росвен Інвест Україна» на адресу приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. спрямовано заяву про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі №001-20091-210611 від 21.06.2011. До заяви додатками зазначено такі документи: оригінал кредитного договору №001-20091-210611 від 21.06.2011; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором; статутні документи стягувача; копія повідомлення про порушення основного зобов`язання; докази про належне повідомлення боржника про бажання стягувача стягнути заборгованість за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису (а.с.72). За результатами повного та всебічного дослідження обставин справи, вивчення доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджуює безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс 17 та постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15. Із змісту заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 01.02.2021 про вчинення виконавчого напису вбачається, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано оригінал кредитного договору №001-20091-210611 від 21.06.2011, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором, статутні документи стягувача, копія повідомлення про порушення основного зобов`язання, докази про належне повідомлення боржника про бажання стягувача стягнути заборгованість за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що повідомлення (вимога) про стягнення заборгованості за договором позики [PERSON] від 31.12.2020 вих. №13761356 не містить доказів направлення її адресату, виписка з поштового відділення тощо, та як наслідок відсутній доказ вручення повідомлення (вимоги) [PERSON] ,, оскільки повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання, відповідачем не надано доказів надання нотаріусу такого повідомлення, а отже нотаріусом при здійсненні виконавчого напису не дотримано вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Суд зауважує, що надана нотаріусу виписка з рахунка заборгованості не може вважатися належним та допустимим доказом існування безспірної заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки його автором є сам відповідач, такий документ складений у довільній формі, його зміст повністю залежить від волі відповідача. Відповідачем не надано первинних документів, дані з яких було використано для складення документа під назвою виписка з рахунка [PERSON] за кредитним договором №001-20091-210611 від 21.06.2011. Матеріалами справи підтверджується, що при вчиненні виконавчого напису №17960 від 01.02.2021 нотаріус не мав у своєму розпорядженні документів у необхідній кількості для встановлення реальності та безспірності боргу. Відповідачем не доведено документально ні перед нотаріусом, ні перед судом розміру боргу позивача за кредитним договором. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку). Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29 січня 2019 року по справі №910/13233/17. Оскільки кредитний договір №001-20091-210611 від 21.06.2011 нотаріально не посвідчувався, нотаріус станом на 01.02.2021 не мав правових підстав та повноважень вчиняти виконавчий напис №17960 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Приймаючи дане рішення, суд виходить з диспозитивності та рівності сторін процесу, що сторони користуються рівними правами на власний розсуд. Кожна сторона зобов`язана довести перед судом ті обставини, на які вона покликається. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не спростовано позовних вимог позивача, тому, з урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про необхідність визнання виконавчого напису нотаріуса №17960 від 01.02.2021 таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання розподілу між сторонами понесених у справі судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Судом встановлено, що позивач поніс витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 908 грн. 00 коп. За таких обставин, зважаючи на задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, зазначені витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved