Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

15.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13906,91 грн., виплаченої позивачем в якості відшкодування майнової шкоди, завданої з вини відповідача. Представник позивача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - автомобіля «СЕТРОЕН» д.н.з. [NUMBER] на період з 11.10.2015 року по 10.10.2016 року, що підтверджується копією полісу № АІ/8792054, розмір франшизи - 0 грн. грн. (а.с. 9). 22 листопада 2016 року відносно [PERSON] був складений адміністративний протокол, в тому, що він 05 жовтня 2016 року о 12 год. 40 хв. в м. Чернігові по пр. Миру, 84, керував автомобілем «Citroen» д.н.з. [NUMBER] та не дотримався безпечного бокового інтервалу, в наслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, після чого [PERSON] місце ДТП залишив. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб немає. [PERSON] порушив п.п. 2.10 (а); 13.1 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.12.2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 32). Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.. Таким чином, вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка спричинила пошкодження транспортного засобу є доведеною. 30.12.2016 року власник автомобіля «Міцубіші» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача із заявою про здійснення страхового відшкодування шкоди заподіяної його транспортному засобу діями [PERSON].(а.с. 8). 03.01.2017 року заступником директора департаменту страхових випадків ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» було затверджено страховий акт № 160000083885 (а.с. 15) та здійснено розрахунок суми страхового відшкодування в розмірі 13906,91 грн. (а.с. 16). 05.01.2017 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на рахунок [PERSON] було здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 13906,91 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № ЗР000418 від 05.01.2017 року (а.с. 17). 07.05.2018 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» було звернулося до [PERSON] із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 13906, 91 грн. (а.с. 31). Відповідно до ст. 2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до пп. «В» п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 13.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, оскільки відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, а шкода заподіяна транспортному засобу постраждалої сторони була компенсована позивачем, у останнього виникло право регресної вимоги до відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 13906, 91 грн. сплачені третій стороні у вигляді страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1762,00 грн. у відшкодування сплаченого судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved