Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

За поданим до суду позовом позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30.11.2011 р., посвідченим та зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 3854, а саме: квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер 4317989, загальною площею розміром 68,04 кв. м, та складається з трьох кімнат житловою площею - 42,4 кв. м, що належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] - по 1/3 частці кожному, шляхом продажу цього нерухомого майна на прилюдних торгах у процесі виконавчого провадження за початковою ціною не нижче ринкової, визначеної у процедурі виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього предмету іпотеки, задовольнити грошові вимоги [PERSON] за договором позики від 30.11.2011 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], в сумі 563 885,48 грн. (п'ятсот шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят п'ять гривень, 48 коп.), що складається з: - 257 268,34 грн. - суми основного боргу; - 257 268,34 грн. - суми пені за порушення грошового зобов'язання; - 14 125,09 грн. - суми трьох процентів річних; - 35 223,71 грн. - суми інфляційних витрат. Оскільки відповідачі не надали суду інформації щодо їх адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судові повістки разом із розписками та копіями відповідних документів були надіслані відповідача поштою рекомендованими листами із повідомленнями за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просив справу слухати без його участі, в т. ч. і заочно. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 30 листопада 2011 року між [PERSON], в якості Позикодавця, з однієї сторони, та [PERSON], в якості Позичальника, з іншої сторони, був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 3853. Відповідно до пункту 1.1. цього договору, Позикодавець передає у власність Позичальника грошові кошти готівкою в сумі 257 268,34 грн. (двісті п'ятдесят сім тисяч двісті шістдесят вісім гривень, 34 коп.), що еквівалентно 32 200 (тридцять дві тисячі двісті) доларів США по курсу НБУ на день посвідчення цього договору, на споживчі потреби, а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві у встановлений цим договором термін таку ж суму грошей. Сторони підтвердили, що сума позики, зазначена в п. 1.1. цього договору, одержана Позичальником при підписанні цього договору, про що він засвідчив своїм підписом на тексті цього договору (п. 1.3 договору позики від 30.11.2011 р.). У пунктах 2.1., 2.2. даного договору сторони дійшли згоди, що Позичальник зобов'язується повернути позику готівкою не пізніше 30 листопада 2012 року. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Отже, станом на 29.09.2014 року відповідач [PERSON] має заборгованість в загальній сумі 563 885,48 грн. (п'ятсот шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят п'ять гривень, 48 коп.), що складається з: - 257 268,34 грн. - суми основного боргу; - 257 268,34 грн. - суми пені за порушення грошового зобов'язання (п. 3.2 договору позики від 30.11.2011 р.).; - 14 125,09 грн. - суми трьох процентів річних; - 35 223,71 грн. - суми інфляційних витрат. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором підтверджується наведеними позивачем розрахунками, на спростування яких сторона відповідачів будь-яких доказів не надала. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за укладеним кредитним договором між позивачем, в якості Іпотекодержателя, з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якості Іпотекодавців, з іншої сторони, був укладений договір іпотеки від 30.11.2011 р., посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 3854. Згідно з пунктом 1.2. іпотечного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира [ADDRESS], реєстраційний номер 4317989, загальною площею розміром 68,04 кв. м, та складається з трьох кімнат, житловою площею - 42,4 кв. м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцям, кожному по 1/3 частці, на підставі свідоцтва про право власності № 15217, виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради, 20 листопада 2003 року. У пункті 1.4. цього договору сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки в сумі 350 000,00 грн. (триста п'ятдесят тисяч гривень, 00 коп.). Відповідно до ст.7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. За змістом ст.38 Закону України "Про іпотеку", ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Стаття 39 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що у рішенні суду згідно якого звернуто стягнення на предмет іпотеки зокрема, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Відповідно до ст.41 Закону України "Про іпотеку", реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього закону. Оскільки відповідачем [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконуються, відповідно до ст. 11 і ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. З матеріалів справи вбачається, що позивач у відповідності до ст. ст. 10, 60, ЦПК України виконав процесуальний обов'язок та переконливими, належними та припустимими доказами довів правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Відповідно до роз'яснень п. 42 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у резолютивній частині рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом). Суд, виконуючи вимоги вказаних норм матеріального права та роз'яснень вищих органів судової влади вбачає підстави для зазначення в рішенні суду про встановлення початкової ціни продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України судові витрати в розмірі сплаченого позивачем судового збору за заявлені позовні вимоги майнового характеру підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved