Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У січні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь кошти на ремонт автомобіля у сумі 28319,57 грн., вартість послуг евакуатора 250 грн. та послуги юриста 2000 грн., на загальну вартість 30569 (Тридцять тисяч пятсот шістдесят девять) грн. 57 коп.; стягнути з [PERSON] на його користь кошти за сплату судового збору у розмірі 487,2 грн. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник заперечували проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні, надавши письмові заперечення проти позову. Представник третьої особи в судове засідання не з»явися, про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Судом встановлено, що 13.09.2014 року о 12 год. 30 хв. у м. Полтава, на перехресті вулиць Жовтнева та Сінна сталась дорожньо-транспортна пригода, зіткнення автомобілів, під керуванням водія [PERSON] "Опель Астра" д.н.з. [NUMBER] та автомобіля [NUMBER], яким керувала [PERSON]. Постановою Ленінського райсуду м. Полтави від 10.10.2014 року (Справа № 553/4241/14-п) [PERSON] визнана винною у вчиненні правопорушення, тобто в даній дорожньо-транспортній пригоді. Позивачем [PERSON], 15.09.2014 року, до страхової компанії [PERSON] ПАТ "УСК "Гарант-авто" було подано повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду, а 21 жовтня 2014 року заяву про страхове відшкодування, зареєстрованої вх. № 6360/в 21.10.2014 р. У подальшому, на адресу позивача надійшов лист від ПАТ "УСК "Гарант-авто" вих. № 7829/в від 16.12.2014 року зі страховим актом № 000021214/01 від 16.12.14 р., в якому повідомлялось, що його заява про страхове відшкодування по події, яка відбулась 13.09.2014 р. розглянута, та йому буде відшкодована сума у розмірі 17574 (Сімнадцять тисяч пятсот сімдесят чотири) гривні 85 грн., відповідно до Закону України "Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів" тобто на протязі 90 днів з часу подачі заяви (до 19 січня 2015 року). Після закінчення строку який був наданий для виплат страхового відшкодування страховою компанією, позивач надіслав 02.02.2015 р. заяву Голові Правління ПАТ "УСК "Гарант-авто" з проханням виплатити страхове відшкодування за фактом ДТП за участю [PERSON], але відповіді він не отримав, повторно звертався 26.03.15 р., також із відповідною заявою звертався до дирекції МТС БУ (моторно-транспортне страхове бюро України), які повідомили, що відповідні виплати повинна здійснити ПАТ "УСК "Гарант-авто". Страховою компанією ПАТ "УСК "Гарант-авто" 15.09.2014 р. було проведено огляд автомобіля позивача з метою встановлення пошкоджень завданих йому в наслідок ДТП і оформлений Акт (протокол) огляду транспортного засобу від 15.09. 14 р. Протокол складено експертом ПАТ "УСК "Гарант-авто" [PERSON] Відповідно до вказаного Акту необхідно було в автомобілі замінити та пофарбувати пошкоджені деталі. При проведенні експертизи ПАТ "УСК "Гарант-авто", яка проводилась на виробничих площах ПАТ "Полтава-авто", позивачу також було зроблено калькуляцію вартості ремонту. Загальна вартість відновлювального ремонту на 15.09.2014 року становила 28 319 (Двадцять вісім тисяч триста девятнадцять) грн. 57 коп. За даною калькуляцією, позивачем в листопаді 2014 року здійснено частину ремонту автомобіля за власні кошти рахунок-фактура СЧ-0002102 від 6.11.14р. і квитанція на сплату суми 8472 (вісім тисяч чотириста сімдесят дві) грн.,60 коп та наряд замовлення № ЗН-0005362 від 26.11.14 р. і квитанція на сплату суми 5179 (Пять тисяч сто сімдесят девяти) грн., 27 коп на загальну суму по двом платежам 13651 (Тринадцять тисяч шістсот пятдесят одна) грн., 87 коп. Позивач вважає, що винна в скоєнні ДТП [PERSON] повинна сплатити йому кошти на ремонт автомобіля у сумі 28319,57 грн., вартість послуг евакуатора 250 грн. та послуги юриста 2000 грн., на загальну вартість 30569 (Тридцять тисяч пятсот шістдесят девять) грн. 57коп. Проте, судом також встановлено, що 30.07.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант- Авто» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2002267. Так 13.09.2014 року за участю [PERSON] було вчинено дорожньо-транспортну пригоду. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10.10.2014 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні вказаного правопорушення. Відповідно до пункту 16 ППВСУ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства нри вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пунктом 18 ППВСУ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього. Відповідно до пункту 4 Договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю - сто пятдесят тисяч гривень, за шкоду, заподіяну майну - пятдесят тисяч гривень. Як вказано в позовній заяві вартість ремонту автомобіля складає 28 319, 57 грн. Оскільки розмір шкоди, що завдана майну [PERSON] покривається сумою грошового відшкодування правові підстави для стягнень з [PERSON] грошових коштів відсутні. Крім цього, статтею 194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність відщкодовує завдану шкоду лишу у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і в такому випадку зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, позовні вимоги до [PERSON] є необгрунтованими, так як заявлені до неналежного відповідача , а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed