Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

У\~ липні 2015 р. позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму залишку вкладу в розмірі 1701,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 року складає 35 752 грн., пеню в розмірі 6841 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 року складає 143 729 грн., суму трьох відсотків річних в розмірі 19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 року складає 399 грн. та суму в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 476 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.07.2015 року складає 10000грн. При цьому позивачка посилається на те, що 03.02.2015 року позивачка уклала із відповідачем договір № 300131/166925/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США на 90 днів у відділенні № 131 Філії Слобожанського регіонального департаменту ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" у м. Харків. На день подання позову залишок вкладу складає 1701,68 дол. США. На звернення позивача банк відповідає, що не може сплатити зазначену суму за відсутності готівки. Вище зазначені дії відповідача позивачка вважає такими, що порушують договір, законодавство та її права. В судове засідання позивачка не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився,\~ про день та час розгляду справи\~ повідомлений\~ належним чином, подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив обставини незгоди з позовом. В запереченнях представник відповідача не заперечував факт укладення договору про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» № 300131/166925/07-15 від 03.02.2015 р. При цьому представник відповідача обґрунтував свою позицію тим, що 17.09.2015 р. Правлінням НБУ прийнято постанову № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних», АТ «Банк «Фінанси та кредит» віднесена до категорії неплатоспроможних. На підставі вказаної постанови, виконавчою дирекцієюФонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 р. № 171 « Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку. На думку представника відповідача, відповідно до п. 1,2,3 ч.5 ст. 36 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників, примусове стягнення майна банку накладення арешту та звернення стягнення на майно, нарахування неустойки, інших фінансових стягнень за невиконання та неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів, а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовують індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку. Вимоги щодо стягнення пені та 3 % річних представник відповідача вважає, що позивач необґрунтовано та безпідставно нарахував проценти за договором. Вимогу про відшкодування моральної шкоди представник відповідача вважає безпідставними, оскільки сторона позивача не довела наявності обставин, які були б підставою для відшкодування моральної шкоди. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечено, що 03.02. 2015 року позивач уклала із відповідачем договір № 300131/166925/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США на 90 днів у відділенні № 131 Філії Слобожанського регіонального департаменту ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" у м. Харків. Відповідно до п. 1 договору сума вкладу (депозиту) складає 2 141 доларів США . На виконання п. 1 Договору, вкладник вніс, а банк прийняв грошові кошти на депозитний рахунок №2630.3.275083.004 у сумі 2141 долар США на строк з 03.02.2015р. по 04.05. 2015р. на умовах, визначених договором. Відповідно до п.1.2 договору, за час користування коштами вкладу протягом вищевказаного строку, банк нараховує і виплачує вкладнику проценти за ставками, що вказані в п.1.2. Пунктом 2.4. повернення суми вкладу Вкладнику здійснюється банком у день закінчення одного із строків, визначених п.п. 1.1.1-1.1.13 договору. Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Пунктом 2.9. договору передбачено, що після закінчення будь-якого із строків, визначених п.п.1.1.1-1.1.13 Договору або настання інших обставин, визначених чинним законодавством України чи цим Договором, кошти з депозитного рахунку №2630.3.275083.004 повертаються клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний або інший депозитний рахунок. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За приписами ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за приписами ч. 5 ст. 10 Закону, у разі коли виконавець прострочує виконання надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги. Правову позицію з цього приводу викладено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», де у п. 20 зазначено, що пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний прострочений день, в тому числі за святкові, не робочі й вихідні дні. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 6841 дол. США. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту не тільки порушених, а й оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином, доводи позивача в частині повернення вкладу з нарахованими процентами за весь час користування вкладом є обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє ці позовні вимоги. Стосовно\~\~стягнення з відповідача суми моральної шкоди суд виходить з наступного. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно ч.3\~ст. 23 ЦК\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Перевіривши надані позивачем докази в обґрунтування своїх доводів щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів на підтвердження цих вимог суду не надано. На підставі зазначеного, ці вимоги задоволенню не підлягають, як недоведені та необґрунтовані. Відповідно до п.1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого постановою Правління НБУ від\~ 03.12.2003 №516, банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній валюті чи в національній валюті. Таким чином, зобов'язання відповідача щодо повернення позивачу суми вкладу за укладеним договором та суми процентів, нарахованих за фактичний термін користування сумою вкладу має бути виконане у валюті вкладу - доларах США, що не суперечить законодавству. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial