Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та зазначає наступне . Спірне нерухоме майно включає в себе : - нежитлову будівлю зерносховища 1960 року побудови, розташовану за адресою: вул. С. Булави, №10 -к, с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області загальною площею приміщень 466,0 кв.м.; - нежитлову будівлю зерносховища 1966 року побудови, розташовану за адресою: вул. С. Булави, №10-г, с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області загальною площею приміщень 1055,2 кв.м.; - нежитлову будівлю критого току 1986 року побудови, розташовану за адресою: вул. С. Булави, №3-в, с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області загальною площею приміщень 4157,5 кв.м. Згідно висновків про грошову оцінку даного майна, його сукупна ринкова вартість станом на 27.07.2016 р., складає 499 768,00 грн. Починаючи з 2002 року позивач, з дозволу колишнього власника спірного майна Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Чкалівський», розпочав користуватися будівлями зерносховищ та критого току, які і на даний час перебувають у безперервному, відкритому та добросовісному володінні та користуванні Позивача. Доказами перебування спірного нерухомого майна у власності СВК «Чкалівський» є протоколи прилюдних торгів по реалізації арештованого майна від 26.08.2014 р., №3, №6 та №7. На даний час Сільськогосподарський виробничий кооператив «Чкалівський», відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ліквідовано. 26.08.2004 року до позивача прибув відповідач, який повідомив, що цього ж дня він придбав на прилюдних торгах, які проведені Дніпропетровською обласною філією Державного Підприємства МВС України «Спецсервіс», вказане нерухоме майно та надав йому копії протоколів прилюдних торгів по реалізації арештованого майна від 26.08.2014 р., №3, №6 та №7. Позивач у свою чергу повідомив відповідача про свої наміри і надалі продовжувати володіти та користуватися вказаним нерухомим майном, на що відповідач не заперечував. При цьому сторони не укладали між собою жодних договорів (у тому числі й усних) щодо користування вказаною будівлею зерносховища, у тому числі й щодо встановлення строків такого користування. Починаючи з 26.08.2004 р., і по даний час відповідач не вживав жодних дій, які б перешкоджали позивачеві і надалі користуватися вказаними будівлями, у тому числі не вирішував питання витребування цього майна з чужого володіння. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Зазначені у даній позовній заяві обставини, у тому числі факт безперервного, відкритого та добросовісного володіння та користування позивачем спірним нерухомим майном більше 10 років, може підтвердити відповідач. Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (додаються), право власності на будівлі зерносховищ та критого току по даний час не зареєстровано. Таким чином, спірне нерухоме майно (будівля зерносховища площею 466 кв.м., будівля зерносховища 1055,2 кв.м., та будівля критого току) понад 10 років перебуває у безперервному, відкритому та добросовісному володінні та користуванні позивача. Але на даний час позивач не може належно розпоряджатися даним майном у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. При цьому позивач посилається на норми ст.344 ЦК України . Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Добросовісність володіння полягає в тому, що при заволодінні спірним нерухомим майном позивач отримав на це дозвіл та згоду колишнього власника - Селянського виробничого кооперативу «Чкалівський». Крім того, після придбання на прилюдних торгах спірного нерухомого майна відповідачем, останній також був повідомлений та не заперечував з приводу подальших намірів позивача володіти та користуватися будівлями зерносховищ та критого току. Також позивачу відомо те, що відповідач по даний час не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на спірне нерухоме майно. Таким чином позивач при заволодінні чужим майном не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності на нього. Відкритість володіння полягає в тому, що позивач жодним чином не приховував факт знаходження спірного нерухомого майна у його володінні та користуванні. Безперервність володіння полягає в тому, що позивач безперервно більше 10 років володіє та користується будівлями зерносховищ та будівлею критого току. При цьому відповідач, починаючи з 26.08.2004 р., по даний час щорічно прибував за адресами розташування зерносховищ та критого току та, у свою чергу, може підтвердити факт берперервності володіння позивачем спірним нерухомим майном більше 10 років. Просить суд : 1) Визнати за гр. [PERSON] (і.п.н. [NUMBER]) право власності за набувальною давністю на наступне нерухоме майно: - нежитлову будівлю зерносховища 1960 року побудови, розташовану за адресою: вул. С. Булави, №10- к, с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області загальною площею приміщень 466,0 кв.м.; - нежитлову будівлю зерносховища 1966 року побудови, розташовану за адресою: вул. С. Булави, №10 -г, с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області загальною площею приміщень 1055,2 кв.м.; - нежитлову будівлю критого току 1986 року побудови, розташовану за адресою: вул. С. Булави, №3- в, с. Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області загальною площею приміщень 4157,5 кв.м. 2) Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. Сторони та третя особа в судове засідання не з"явилися. В своїх заява просять суд справу розглянути у їхню відсутність , а позов задоволити . Позивач та його представинк позов підтримують у повному обсязі. Відповідач та третя особа позов визнають . Відповідач надає суду свої письмові пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного . Вивчивши матеріали справи , суд вважає , щопозов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено , що Протоколом № 3 від 26.08.2004 р. прилюдних торгів Дніпропетровської обласної філії Державного підприємства МВС України " Спецсервіс " фактично відбувся договір купівлі-продажу нерухомого майна , укладений між СВК " Чкалівський " Петропавлівського району Дніпропетровської області та ВДВС Петропавлівського РУЮ у Дніпропетровській області . Підставою продажу є договір № 2-34/10 від 26.01.2004 р. про реалізацію арештованого майна на прилюдних торгах , що належить СВК " Чкалівський " . Згідно даного документу [PERSON] , тобто відповідач по спаві придбав ( купив ) критий тік ( інв. № 271 ) - споруда виконана у формі навісу , одноповерхова. Висота від 5-7 мітрів , призначена для зберігання на відкритому повітрі зернових. Частина споруди демонтована. Протоколом № 6 від 26.08.2004 р. прилюдних торгів Дніпропетровської обласної філії Державного підприємства МВС України " Спецсервіс " також фактично відбувся договір купівлі-продажу , укладений між СВК " Чкалівський " Петропавлівського району Дніпропетровської області та ВДВС Петропавлівського РУЮ у Дніпропетровській області . Підставою продажу є договір № 2-34/10 від 26.01.2004 р. про реалізацію арештованого майна на прилюдних торгах , що належить СВК " Чкалівський Згідно даного документу [PERSON] , тобто відповідач по справі придбав ( купив ) одноповерхову будівлю з підвалом , висотою 3.60 м. В приміщенні розташовані складські приміщення . Протоколом № 7 від 26.08.2004 р. прилюдних торгів Дніпропетровської обласної філії Державного підприємства МВС України " Спецсервіс " також фактично відбувся договір купівлі-продажу нерухомого майна , укладений між СВК " Чкалівський " Петропавлівського району Дніпропетровської області та ВДВС Петропавлівського РУЮ у Дніпропетровській області . Підставою продажу : договір № 2-34/10 від 26.01.2004 р. про реалізацію арештованого майна на прилюдних торгах , що належить СВК " Чкалівський Згідно даного документу [PERSON] , тобто відповідач по спаві придбав ( купив ) зерносховище ( інв. № 374 ) - одноповерхова будівля з підвалом , висотою 2.40 м. . В приміщені розташовані складські приміщення. Рік побудови 1960 . Згідно технічних паспортів на виробничні будинки , виготовлених техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] 05.07.2016 р. нерухоме майно , а саме : - зерносховища розташовані в с. Дмитрівка вул. С.Булави № 10-к та № 10-г Петропавлівського району Дніпропетровської області. - критий тік , розташований в с. Дмитрівка вул. С. Булави , № 3 Петропавлівського району Дніпропетровської області . Також в даних документах зазначається їхня ринкова вартість , яка відповідає вартості зазначаній у ціні позову. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек , Єдиного реєстру заборони відчуження обв"єктів нерухомого майна щодо об№єкта нерухомого майна відомості на спірне нерухоме майно відсутні. Відповідно до вимог норм ст., ст. 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції від 01.01.2014 року щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. За нормами ч.,ч. 1, 3, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперевно володіти нерухоимим майном протягом 10-и років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не предявив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через 15 років. Право власності за набувальною власністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пунктами 13,14 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5, 07.02.2014 року „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав розяснено про можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.,ст. 15, 16 ЦК, а також ч.4 ст. 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту ч.1 ст.і 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). З наведенего слід прийти до висновку, що позивач з 2002 р. відкрито, безперевно володіє вищевказаним нерухомим майном , а відповідач , отримавши його на торгах , з вказаної дати не пред"являв вимог про його повернення та не надав суду спростувань вказаних обставин . Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надав достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтував свій позов. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат ( позивач не наполягає на стягнення з відповідача судових витрат ) . На підставі викладеного ,

Outcome: approved