Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] та малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON]; третя особа: Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, призначення опіки, обґрунтовуючи тим, що позивач дбає про малолітніх онуків та займається їх вихованням. [PERSON], [PERSON] є матір'ю та батьком малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але батьки протягом останніх років участі в житті дітей не приймає, не цікавиться їх станом, матеріально не допомагає. Просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача та позивач зменшили позовні вимоги, та просили суд позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей лише матір [PERSON], наполягали на задоволенні з викладених підстав . Представник Органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримав , наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] у судове засідання не з'явилась, була повідомлена про розгляд справи належним чином. Суд розглядає справу без участі відповідачів, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Згідно ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи та на підставі наявних у справі даних та доказів. Вислухавши пояснення позивача, думку представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини: Суд при розгляді справи керується роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Типовим положенням про службу у справах дітей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 р. N 1068. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьківські права не можуть здійснюватися в суперечності з інтересами дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" в п.15 якої зазначено, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитини повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю" робота з сім'ями, дітьми та молоддю, спрямована на реалізацію її завдань та пошуків оптимальних шляхів їх вирішення. Відповідно до пункту 11 Типового положення про службу у справах дітей затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 р. N 1068 з метою з'ясування причин та умов, які призвели до порушення прав дітей, бездоглядності та безпритульності, вчинення правопорушень, служба повинна вживати заходів до усунення таких причин. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У ст.164 СК України, чітко викладені вичерпані підстави для позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають права і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав може і звернутися особа, в сім'ї якої проживає дитина. Відповідно до п. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна. Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України від 24 квітня 2001 р. «Про охорону дитинства» та п. 2.5. Правил опіки та піклування, цей обов'язок покладається, в першу чергу, на близьких родичів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Батьком дітей є [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до громадської характеристики, виданої Львівською сільською радою Бериславського району Херсонської області, [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, іноді зловживає спиртними напоями, своїми дітьми, які мешкають разом з бабусею, не опікується, не виконує батьківських обов'язків(а.с.8). [PERSON] протягом 2014-2016 років бере безпосередню участь у виховані та розвитку своїх онуків [PERSON] та [PERSON] Приводить та забирає з дошкільного закладу, здійснює оплату за харчування, бере активну участь у житті дітей у закладі та поза його межами. Вдома створила всі умови для нормального проживання та розвитку дітей. [PERSON], [PERSON], не відвідує Львівський ДНЗ, не бере участі у вихованні дітей. (а.с.11). Факт виховання дітей [PERSON] та ігнорування [PERSON] своїх обов'язків, як матері також підтверджується характеристиками наданими на дітей вихователями Львівського дошкільного навчального закладу (ясла-садок). [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживаю разом з бабусею та дідусем за адресою: [ADDRESS].Відвідують дитячий садок, розвиток відповідає віку. Діти спокійні, врівноважені, не конфліктні. Вихованням та доглядом за дітьми займається бабуся .Відповідач не виконує батьківських обов'язків. (а.с.12, 13). Виконавчим комітетом Львівської сільської ради складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, відповідно до якого [PERSON] проживає у будинку разом з чоловіком, відчимом та онуками. Будинок потребує косметичного ремонту, меблі старого зразка, побутова техніка нового зразка. Сім'я має підсобне господарство та присадибну ділянку, де вирощують овочі для власного споживання (а.с.14-16). В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків, щодо своїх дітей. Матір від виховання дітей самоусунулись, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків на протязі тривалого часу, що виражається, зокрема, у тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток сина та доньки, їх виховання, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечуєть необхідного харчування, догляду, навчання. Весь цей час малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знаходяться на матеріальному забезпеченні позивача, яка піклується про них та займається вихованням. У повному обсязі створила всі необхідні умови для проживання, розумового і фізичного розвитку онуків. Спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризуюся позитивно, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не знаходиться, не судима, добре відноситься до дітей. Відповідно ст. 247 Сімейного кодексу України, ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає, опікуна дитини, над якою встановлено опіку або піклування, має право на проживання в сім'ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку. У висновку від 28.03.2017 року Служби у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області та висновку органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації від 03.04.2017 року, зазначено, за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно своїх малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків(а.с.34, 36). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, матеріальної допомоги не надають, суд вважає за задовольнити позов в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати за сплату судового збору складають 640, 00 гривень.

Outcome: approved