Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить постановити рішення про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу КЗ «Херсонська психіатрична лікарня» ХОР у примусовому порядку. В заяві посилається на те, що [PERSON] тривалий час страждає захворюванням у формі параноїчної шизофренії з безперервним перебігом, є інвалідом 2 групи безтерміново, 35 разів знаходилась на лікуванні у КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР. В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали вимоги заяви в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначили, що стан хворої [PERSON], [INFO], загострений, оскільки тривалий час страждає тяжким хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару, оскільки за станом здоровя неспроможна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Особа, відносно якої вирішується питання про госпіталізацію, [PERSON] в судовому засіданні покинула приміщення Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради, з якого здійснювалась трансляція судового засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції з Херсонським міським судом Херсонської області. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви та госпіталізації [PERSON], оскільки вона за станом свого психіатричного здоровя не може самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку як обґрунтовану, просила її задовольнити. Суд, заслухав пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, прокурора, законного представника, особу, відносно якої вирішується питання про госпіталізацію, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. З матеріалів справи та оглянутої в судовому засіданні медичної картки стаціонарного хворого, а також з архівної історії хворого вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 08.08.2013 року визнано недієздатною [PERSON], [INFO], та призначено для неї опікуна [PERSON], [INFO]. Згідно посвідчення №55 Виконком Суворовської районної у м.Херсоні ради, видане [PERSON] відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 08.08.2013 року №2-о/668/115/13 призначена опікуном над надієздатною дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради №6141 від 07.11.2017 року [PERSON] тривалий час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом , є інвалідом 2 групи безтерміново, неодноразово (35 разів) знаходилася на лікуванні у КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради. Потребує лікування у стаціонарних умовах Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради, так як виявляє тяжкий психічний розлад внаслідок якого скоює дії небезпечні для її життя та життя оточуючих. Суд вважає, що самі по собі факти емоційної нестабільності [PERSON] не можуть слугувати беззаперечною підставою того, що особа потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. Проте висновок лікарів-психіатрів містить певні посилання, які дають підстави\~вважати, що\~у [PERSON] наявний розлад психічного стану і стан її здоровя вимагає невідкладної стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Крім того, в сенсі позиції Високого Європейського Суду, висловленої у справі «Ракевич проти Росії» № 58973/00 від 28.10.2003 року, відносно того, що захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації, і захворювання повинно продовжуватись протягом періоду госпіталізації, - суд приходить до висновку, що комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, було встановлено у [PERSON] такий вид тяжкого психіатричного розладу здоровя, внаслідок якого хвора неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. Зазначене є підставою для надання [PERSON] психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved