Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

28.11.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до ФК "Волинь" про внесення запису у трудову книжку та звільнення з роботи, а також про стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди. Свій позов [PERSON]. мотивує тим, що з 20.02.1998 року працювала на посаді кухаря у кафе ФК "Волинь", згідно з наказом по підприємству, за №16 від 20.02.1998р., що стверджується записом у її трудовій книжці. Зазначає, перебувала у відпустці по догляду за дитиною. В подальшому керівництво ФК "Волинь" усно поінформувало її, що підприємство реорганізовується (чи ліквідовується), у зв'язку з чим її звільнено, а її трудова книжка надана завідувачу кафе ФК "Волинь" [PERSON], щоб вона передала документ позивачу. Копія наказу про звільнення та трудова книжка позивачу не надавались. Лише у жовтні 2014 року вона отримала від [PERSON] свою трудову книжку і виявила, що у ній відсутні будь-які записи про звільнення з роботи. У зв'язку з цим, вона звернулась до керівництва ФК "Волинь" з письмовою заявою про роз'яснення її правового статусу, однак відповіді не отримала. У розмові з керівником відповідача [PERSON], останній повідомив, що не має підстав звільняти її, оскільки вона нібито значиться раніше звільненою, однак не надав документальних підтверджень про це, а також відмовився внести відповідний запис у трудову книжку про її звільнення. Оскільки будь-які відомості про її звільнення відсутні, вважає, що вона продовжує перебувати у трудових відносинах з ФК "Волинь". Із врахуванням уточнених позовних вимог, просила суд зобов'язати відповідача звільнити її з роботи, за ст. 38 КЗпП України з дня винесення судового рішення, тобто з 27.03.2015 року та внести відповідний запис у її трудову книжку про дату і підстави її звільнення з роботи. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2015 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено ТзОВ "Футбольний клуб "Волинь". Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, подали на адресу суду заяву, якою просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача ГО "Футбольний клуб "Волинь" у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. Представник відповідача ТзОВ "Футбольний клуб "Волинь" у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Підстави припинення трудового договору визначено ст.36 КЗпП України. Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Із ч. 1 ст.38 КЗпП України вбачається, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Згідно ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Згідно ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Так, судом встановлено, що згідно з наказом № 16 від 20.02.1998 року, [PERSON] було прийнято на роботу на посаду кухаря в кафе ФК "Волинь" (а.с.6). Допитаний як свідок [PERSON] показав, що [PERSON] дійсно працювала кухарем в кафе ФК "Волинь" з 1998 року, коли він був президентом (керівником) ФК "Волинь". Однак не може пригадати, коли та за якою підставою її було звільнено, ніяких документальних даних на підтвердження звільнення [PERSON] надати не може, керівником ФК "Волинь" себе не вважає, оскільки, перебуваючи на даній посаді, був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, з забороною займати керівні посади. Звільнити [PERSON] з роботи, 2015 роком, не має права та повноважень, згідно з вищевказаними обставинами. Підприємство на даний час не проводить будь-якої діяльності. Разом з тим, згідно з копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, від 04.02.2015 року, керівником ФК "Волинь" (організаційно-правова форма: громадська організація, код ЄДРПОУ - 13364620) на даний час значиться [PERSON], відомості про перебування юридичної особи у процесі припинення - відсутні. Таким чином, факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з відповідачем ФК "Волинь" знайшов своє підтрведження в суді. Будь-яких належних та допустимих доказів її попереднього звільнення суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] як працівник, має право зі своєї ініціативи розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк. У даному випадку зазначене розірвання трудового договору зумовлене неможливістю працівника продовжувати роботу. Позивач не просила суд поновити її на роботі і не бажає продовжувати трудові відносини з відповідачем, просила вважати її звільненою за власним бажанням, на підставі статті 38 КЗпП України, з 27.03.2015 року. Крім того, за положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved