Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

16 жовтня 2019 року АТ КБ ПриватБанк звернулося до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] , де зазначено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 17 серпня 2016 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4081 грн. 56 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил додаються до позовної заяви (з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами АТ КБ "ПриватБанк" можна ознайомитись на сайті http://privatbank.ua/rules). АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед банком. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 17 вересня 2019 року має заборгованість 20021 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 4081 грн. 27 коп.- заборгованість за кредитом; 1660 грн. 96 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 5713 грн. 75 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 8565 грн. 62 коп. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму коштів, а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Позивач, направляючи документи до суду на виконання ухвал, зокрема, зазначив, що предметом розгляду справи є генеральна угода про реструктуризацію заборгованості по кредитному договору, а не сам кредитний договір, у зв`язку з цим, вважає, що оскільки відповідач уклав таку угоду, вказаний правочин не визнаний недійсним, відповідач умови по вказаній угоді не виконував, отже позов заявлений обгрунтовано та підлягає задоволенню. В судове засідання відповідач подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необгрунтованими, просить у їх задоволенні відмовити. Також зазначив, що у разі, якщо суд прийде до висновку про правомірність вимог позивача, то просить застосувати позовну давність до правовідносин. Розгляд справи просив проводити у його відсутності. Представник третьої особи АТ «Акцент Банк» був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року у справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 25 листопада 2019 року клопотання відповідача про витребування доказів задоволено, витребувано: - виписки по картковому рахунку відкритому на ім`я [PERSON] на підставі кредитного договору SAMDN52000117949759 від 07 листопада 2013 року (анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку) та генеральної угоди укладеної 16 серпня 2016 року; - оригінал кредитного договору SAMDN52000117949759 від 07 листопада 2013 року (анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку) та генеральної угоди укладеної 16 серпня 2016 року укладених між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк»; - витяг зі статуту АТ КБ «ПриватБанк»; - дані про випуск, перевипуск платіжної картки/карток виданих на ім`я [PERSON] ; - документи які підтверджують те коли відповідачем була отримана платіжна картка (первинна та у разі пере випуску), та які підтверджують отримання платіжної картки безпосередньо [PERSON] .. Ухвалою суду\~від 08\~вересня 2020\~року витребувано:\~у АТ КБ «ПриватБанк» договір про партнерство укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ КБ «Акцент-Банк». Ухвалою суду\~від 04\~листопада 2020\~року,\~витребувано:\~у АТ КБ «ПриватБанк» Додаток 1 до договору доручення № 310111/02 від 28 січня 2013 року, укладеного між ПАТ "Акцент - Банк" та ПАТ "ПриватБанк"; оригінал Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 16 серпня 2016 року. Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог АТ "Акцент - Банк". Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року у задоволенні клопотання про огляд сайту відмовлено. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, при вирішенні справи виходить з таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів. В судовому засіданні досліджені такі документи: Розрахунок заборгованості за договором б/н від 16 серпня 2016 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , згідно із яким зазначено, що відповідач має перед позивачем заборгованість за кредитним договором, станом на 17 вересня 2019 року в таких розмірах: 4081 грн. 27 коп.- заборгованість за кредитом; 1660 грн. 96 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 5713 грн. 75 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 8565 грн. 62 коп. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Копію анкети -заяви від 05 вересня 2013 року про приєднання до умов та правил наданих банківських послуг в ПАТ «Акцент Банк», року відповідно до якої відкритий рахунок (а.с. 5) Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 16 серпня 2016 року, відповідно до якої проводиться реструктуризація заборгованості по кредитному договору № SAMDN52000117949759 від 07 листопада 2013 року(який визначений у договорі як «Договір 1». Відповідно до якого, сторони погодилися зменшити розмір заборгованості, яка виникла з моменту надання позичальнику кредита, а саме: проценти на 7161 грн. 52 коп., комісію на 1110 грн. 86 коп., штраф на суму 293 грн. 24 коп. З дати підписання Генеральної угоди заборгованість складає 4871 грн. 27 коп.. Дата кінцевого погашення по кредиту 31 серпня 2017 року. Відповідно до п. 1.3 згідно із ст. 212, 651 ЦК України у випадку порушення позичальником будь якого із зобов`язань, передбачених договорами та розділом І «Реструктуризація заборгованості» Генеральної угоди більш ніж на один день: 1.3.1.Строком повернення кредиту, який вказаний в п.п. 1.1.3 Генеральної угоди, являється 2-й день з моменту такого порушення; 1.3.3 В день, наступний за днем повернення кредита(2-й день) позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 8565 грн. 62 коп. по «Договору 1». Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди, кредитодавець надає позичальнику строковий кредит у розмірі 4081 грн. 56 коп. на строк 12 місяців з 16 серпня 2016 року по 31 серпня 2017 року в обмін на обов`язок позичальника повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 1, 083 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти в сумі 364 грн. 53 коп. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із самої заборгованості по кредиту, процентів, а також інших розходів відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 серпня 2017 року. Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, де міститься посилання на сторінку на сайті та підпис уповноваженої особи банку під ними; Судом також оглянута представлена на виконання ухвали суду виписка за договором б/н станом на 16 вересня 2020 року, за якою видно, що 17 серпня 2016 року шляхом переказу з картку встановлена заборгованість в сумі 4081 грн. 27 коп., яка має позначку «-». Як видно, за вказаною випискою здійснені операції лише по нарахуванню відсотків на минусову суму та штрафів. Відповідно до довідки, між позивачем та відповідачем був підписаний кредитний договір б/р, за яким була надана кредитна картка [NUMBER] , яка відкрита 25 березня 2016 року та термін її дії до березня 2020 року. Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк», по договору б/н, після старту картки [NUMBER] , яка відкрита 25 березня 2016 року, кредитний ліміт змінений 16 серпня 2016 року на суму 4081 грн. 27 коп., та 06 квітня встановлений кредитний ліміт 00 грн. 00 коп. Згідно із представленими на ухвалу суду документами, між АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Акцент Банк» укладений договір доручення, за яким складено довіреність про те, що АТ КБ «ПриватБанк» може представляти інтереси АТ «Акцент Банк». Суд звертає увагу на те, що судом були всі можливі заходи щодо витребування доказів, зокрема, оригіналу кредитного договору SAMDN52000117949759 від 07 листопада 2013 року та додатку № 1 до довіреності та договору про партнерство між банками. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Отже за своєю юридичною природою, на відміну від договору позики, кредитний договір є консенсуальним (вступає в силу з моменту досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов), двостороннім (на банк (фінансову установу) покладається обов`язок надати грошові кошти позичальникові, а на позичальника - повернути кредит та сплатити проценти) та завжди відплатним (плата за кредит виражається у процентах, які встановлюються в договорі). Сторони кредитного договору чітко визначені в законі і ними є кредитодавець і позичальник. Встановлення обов`язку позичальника сплатити кредитодавцю проценти за користування кредитними коштами, означає, що договір кредитування є у всіх випадках оплатним. З огляду на правову природу кредитного договору, наслідком невиконання банком(фінансовою установою) вимоги про виплату коштів є право позичальника вимагати такої виплати коштів на виконання умов договору кредиту. Натомість право банка(фінансової установи) вимагати повернення коштів та оплату за користування грошима та відповідно обов`язок позичальника повернути кошти та оплату на користування ними вникає лише після отримання позичальником обумовленої суми коштів по кредитному договору. В обгрунтування позову позивачем представлено суду договір про реструктуризацію заборгованості по кредитного договору SAMDN52000117949759 від 07 листопада 2013 року, за яким сторони домовилися лише про реструктуризацію заборгованості по вказаному договору. Відповідач не заперечував, що ним була підписана анкета- заява, яка додана до позовної заяви, інших кредитних договорів, за його твердженням, ним підписано не було. Незважаючи на вжиті судом заходи щодо витребування кредитного договору SAMDN52000117949759 від 07 листопада 2013 року та письмових документів, за якими видно було б, що позивач надав кредитні кошти на виконання договору, а відповідач отримав їх та користувався ними, позивачем суду не наданий ні оригінал договору, ні його належним чином завірена копія. Матеріали справи містять лише анкету-заяву про надання відповідачеві кредитних коштів, за якою видно, що в 2013 році відповідач дійсно укладав кредитний договір, але не з АТ КБ «ПриватБанк», а з АТ «Акцент Банк». За таких обставин, суд не може погодитися із доводами позивача, що підписання відповідачем договору про реструктуризацію боргу свідчить про визнання ним боргу по первісному договору, оскільки суть реструктуризації передбачає попереднє фактичне отримання коштів позичальником по первісному договору кредиту, яке повинно бути перевірено судом у разі заперечення відповідачем його наявності. Суд також звертає увагу на те, що на виконання ухвали суду про витребування доказів, позивачем представлена лише виписка по рахунку за договором про реструктуризацію боргу від 16 серпня 2016 року, а також інформація про випуск картки по ньому. По договору SAMDN52000117949759 від 07 листопада 2013 року жодних даних про рух коштів та випуск перевипуск кредитної картки суду не представлений. Суду не представлено будь-яких документів по заборгованості по анкеті заяві, підписаної відповідачем по договору із АТ «Акцент банк». При цьому, суд повторно наголошує на тому, що наведені документи судом витребовувалися. Аналіз представленої виписки по рахунку по договору про реструктуризацію боргу дозволяє дійти висновку про те, що сума коштів, обумовлена вказаним договором, була переведена на рахунок у виді кредиторської заборгованості у віртуальному вигляді, що дозволяє суду дійти висновку про те, що вказаний рахунок був відкритий з метою повернення коштів, і відповідач не мав реальної можливості користуватися цією сумою коштів. При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що зі змісту вказаної виписки видно, що відповідач не вчинив жодної дії, яка підтверджувала ним сплату коштів по договору про реструктуризацію боргу. Зважаючи на те, що в матеріалах справи міститься лише анкета-заява, за якою кредитні договірні відносини відповідач мав з АТ «Акцент банк», на виконання ухвали суду про витребування первісного кредитного договору SAMDN52000117949759 від 07 листопада 2013 року, позивач не представив ані оригінал, ані копію договору, як не представив суду відповідні виписки по рахунку, або інші документи, які достеменно стверджували б про те, що між позивачем та відповідачем існували кредитні правовідносини за кредитним договором SAMDN52000117949759 від 07 листопада 2013 року, суд приходить до висновку, що позивачем не представлено доказів передання грошей відповідачу по кредитному договору. Відповідно до\~ст.\~80\~ЦПК України,\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На думку суду, зважаючи на всю сукупність зібраних у справі доказів, наявність договору про реструктуризацію боргу сама по собі не є достатнім доказом, який дає змогу дійти висновку про існування кредитних відносин між позивачем та відповідачем та відповідно не доводить ту обставину, що позивач надавав відповідачу суму коштів по договору кредиту та має право вимагати її повернення. У зв`язку з викладеним, суд відхиляє доводи позивача в тій їх частині, що укладення договору про реструктуризацію боргу є достатньою підставою для задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити у зв`язку із тим, що позивачем не представлено достатніх доказів на доведення обставин позову. На виконання п. 3 ч. 3 ст. 265 ЦПК України, за яким передбачається обов`язок суду надати мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, на вимоги про застосування позовної давності, суд також зазначає, що генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт було укладено 16 серпня 2016 року. Датою кінцевого погашення по кредиту визначено 31 серпня 2017 року(п.п. 1.1.3). Відповідно до п. 1.3 згідно із ст. 212, 651 ЦК України у випадку порушення позичальником будь якого з зобов`язань, передбачених договорами та розділом І «Реструктуризація заборгованості» Генеральної угоди більш ніж на один день: 1.3.1.Строком повернення кредиту, який вказаний в п.п. 1.1.3 Генеральної угоди, являється 2-й день з моменту такого порушення. Як видно з представленої суду виписки по договору відповідачем жодного разу не сплачено коштів по договору. Вказаним договором обумовлений обов`язок по сплаті коштів в сумі 364 грн. 53 коп., починаючи з "1" по "25" число кожного місяця. Отже з огляду на п. 1.3.1 договору, перебіг строку позовної давності за договором починається не пізніше 28 серпня 2016 року, в той час як позивач звернувся до суду 16 жовтня 2019 року. З огляду на викладене, зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про відмову у позові за його безпідставністю, наведені доводи відповідача щодо пропуску позовної давності як додаткової підстави для відмови у позові судом не приймаються до уваги. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову кошти по сплаті судового збору стягненню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed