Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] в жовтні 2015 року звернулася до Галицького районного суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» (далі - ТзДВ СК) "Провіта" і просить стягнути з останнього в її користь 2632 грн. 28 коп. пені, 10388 грн. інфляції, 1118 грн. 43 коп. річних, 5000 грн. компенсації за моральну шкоду, а також судові витрати по справі. В позовній заяві позивач посилається на ті обставити, що у вересні 2011 року її представник за довіреністю, [PERSON], керуючи транспортним засобом на автодорозі Н-9 Мукачево-Львів, 335 км. зіткнувся з транспортним засобом під керуванням [PERSON] Постановою Тисминецького районного суду від 30 жовтня 2012 року винним у ДТП визнано водія [PERSON], яка порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортний засіб позивача було пошкоджено, вартість матеріального збитку становить 81756 грн. 26 коп. Відповідно до поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль "Опель Вектра" застраховано [PERSON] в ТзДВ СК "Провіта" через представника цієї страхової компанії в м. Івано-Франківську з лімітом відповідальності 50000 грн. В січні 2012 року [PERSON] звернувся із заявою до ТзДВ СК "Провіта" про виплату страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. Однак, у встановлений строк (протягом трьох місяців) компанія "Провіта" страхове відшкодування не виплатила і причину невиплати представники компанії не пояснили. У даному представництві в м. Івано-Франківську було заявлено про те, що ТзДВ СК "Провіта" припинила свою страхову діяльність і з вимогою про виплату страхового відшкодування слід звертатись до моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ). Проте, на звернення до вказаного бюро від 30 липня 2013 року останнє вимогу не задовольнив і відповіді на звернення розглянуто не було. В звязку з цим, [PERSON] змушена була звернутись з позовом до суду. На призначену до розгляду Галицьким районним судом справу 02.07.2014 року представник відповідача в суд не зявився, про причини неявки суд не повідомив. При повторному розгляді справи 18 серпня 2014 року із письмового заперечення відповідача на позов стало відомо, що страхову суму в розмірі 53479 грн. 81 коп. страхова компанія перерахувала ще 30 грудня 2013 року на рахунок [PERSON] в «Банку Форум». При зверненні в той же день до «Банку Форум» [PERSON] було заявлено, що банк ліквідовано і страхове відшкодування 26.06.2014 року перераховано на рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В телефонному режимі представник Фонду повідомив, що заява про виплату страхового відшкодування буде розглянута протягом трьох місяців. Оскільки, такий термін виплати позивача не влаштовував, вона звернулася до суду, який розглядав справу за її позовом, з клопотанням про залучення до участі в справі в якості співвідповідача уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Під час розгляду справи в суді 03 жовтня 2014 року представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що страхове відшкодування Фонд перерахував грошовим переказом у філію АТ «УкрСиббанку» в м. Івано-Франківську на імя [PERSON], де він може його отримати в період з 01 жовтня 2014 року по 10 листопада 2014 року. При зверненні у вказаний час до банку, останній цей факт підтвердив і через пять днів кошти [PERSON] було виплачено. Вважає, що в тому, що страхове відшкодування позивачем отримано тільки через девять місяців, є вина відповідача, оскільки останній вчасно не повідомив про перерахування страхового відшкодування на рахунок [PERSON] Останній відкрив рахунок в «Банку Форум» за вказівкою відповідача при подачі заяви на відшкодування і по цьому рахунку він жодних інших банківських операцій не проводив. Згідно ст. 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач повинен був письмово повідомити [PERSON] протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Як зазначено в ст. 36.5 вищевказаного Закону, за кожний день прострочення виплати страхового відшкодування з вини відповідача, останній сплачує стягувачу пеню з розрахунку подвійної ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, за прострочення виплати страхового відшкодування на 275 днів, відповідач повинен сплатити згідно наданого розрахунку 6818 грн. 84 коп. пені. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. В даному випадку, інфляція за період з січня по листопад 2014 року становить 121.2%, що в грошовому еквіваленті відповідає 10388 грн. Річні 3% за 275 днів становлять 1118 грн. 43 коп. Таким чином, згідно наданого розрахунку ціни позову вважає, що відповідач мав би сплатити їй загальну суму у 18325 грн. 27 коп. пені, інфляційних та річних. Також, у звязку з пошкодженням автомобіля і невиплатою їй протягом тривалого часу страхового відшкодування, просила стягнути з відповідача в її користь 5000 грн. компенсації за моральну шкоду, яка спричинена їй у звязку з пережитими душевними стражданнями, порушенням нормальних життєвих звязків, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки вона постійно знаходилась в стресовому стані, щ негативно вплинуло на стан її здоровя та мікроклімат в її сімї. Представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов в частині відшкодування пені, інфляційних та річних просив задовольнити повністю, в частині відшкодування моральної шкоди просив позов залишити без розгляду. В цій же заяві він також просить розглянути позовну заяву без участі позивача та його представника, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача - ТзДВ СК «Провіта» в судове засідання не зявився, хоч у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому, подав суду письмове заперечення проти позову із змісту якого вбачається, що позову ТзДВ СК «Провіта» не визнає повністю і в задоволенні його просить відмовити. Посилається при цьому на те, що страхове відшкодування позивачу дійсно було сплачено з простроченням, 30 грудня 2013 року, але сума була збільшена на розмір пені 30 грудня 2013 року в розмірі 53479 грн. 81 коп, де 49000 грн. страхове відшкодування + 4479 грн. 81 коп. пені подвійна облікова ставка НБУ, як це передбачено ст. 36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто в межах ліміту з урахуванням штрафних санкцій в повному обсязі виконав свої обовязки. Тривалий розгляд події, що мала ознаки страхового випадку повязано з тим, що учасники ДТП неодноразово оскаржували рішення суду з приводу вини і документ, що остаточно визначив винну особу, був наданий страховику лише в лютому 2013 року. Твердження позивача про фактичне виконання страховиком свого обовязку в листопаді 2014 року є безпідставним, оскільки в загальному розумінні грошове зобовязання вважається виконаним, якщо боржник сплатив кредитору кошти в повному обсязі у визначений спосіб. В даному випадку виплату грошового відшкодування перед потерпілою особою було здійснено шляхом перерахування коштів на вказаний нею рахунок в ПАТ «Банк Форум» і з моменту зарахування коштів на рахунок потерпілої особи остання набула право розпоряджатися ними та використовувати їх. Зважаючи на те, що на початку 2014 рроку в ПАТ «Банк Форум» виникли проблеми з обслуговуванням клієнтів, 14 березня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення за № 14 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи. Дана обставина висвітлювалася в засобах масової інформації і була загальновідомою і про це вже було надано оцінку в рішенні Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року, яким позивачу було відмовлено в задоволенні позову. Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до позовних вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік. Вимоги про стягнення пені за своїм характером є додатковими вимогами щодо певного основного зобовязання. З урахуванням того, що основне зобовязання відповідач виконав 30 грудня 2013 року, будь-які вимоги позивача з цього приводу є поза межами строків позовної давності і не можуть бути предметом розгляду в суді. Враховуючи вищенаведене вважає, що всі обовязки перед позивачем страхова компанія виконала, жодної відповідальності за можливість отримання коштів позивачем у фінансовій установі не несе, через що вимоги про стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних є безпідставними. В задоволенні позову просив відмовити Представник відповідача не повідомив про причини неявки і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи. В зв'язку з цим справа розглядається за правилами ст. ст. 224, 225 ЦПК України в заочному судовому засіданні та з урахуванням положень ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Судом встановлено, що 17 вересня 2011 року близько 23 год. на 335 км автодороги Н-9 Мукачево-Львів сталася ДТП, внаслідок якої зіткнулися та отримали механічні пошкодження автомобілі марки «[PERSON] А-6», реєстраційний № [NUMBER] під керуванням представника позивача за довіреністю [PERSON] та автомобілем марки «Опель Вектра», реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Тисминецького районного суду від 30 жовтня 2012 року винним у ДТП визнано водія [PERSON], яка порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортний засіб позивача було пошкоджено, вартість матеріального збитку становить 81756 грн. 26 коп. Відповідно до поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АА/4601565 автомобіль "Опель Вектра" застраховано [PERSON] в ТзДВ СК "Провіта" через представника цієї страхової компанії в м. Івано-Франківську з лімітом відповідальності 50000 грн. В січні 2012 року [PERSON] звернувся із заявою до ТзДВ СК "Провіта" про виплату страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. Однак, у встановлений строк (протягом трьох місяців) компанія "Провіта" страхове відшкодування не виплатила і причину невиплати представники компанії не пояснили. В представництві страхової компанії в м. Івано-Франківську було повідомлено про те, що ТзДВ СК "Провіта" припинила свою діяльність і з вимогою про виплату страхового відшкодування слід звертатись до моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ). Проте, на звернення до вказаного бюро від 30 липня 2013 року, останнє вимогу заявника не задовольнив і відповіді на звернення розглянуто не було. В звязку з цим, [PERSON] змушена була звернутись з позовом до суду. На призначену до розгляду Галицьким районним судом справу 02.07.2014 року представник відповідача в суд не зявився, про причини неявки суд не повідомив. При повторному розгляді справи 18 серпня 2014 року із письмового заперечення відповідача на позов стало відомо, що страхову суму в розмірі 53479 грн. 81 коп. страхова компанія перерахувала ще 30 грудня 2013 року на рахунок [PERSON] в «Банку Форум», однак, письмово про це його не повідомила. При зверненні в той же день до «Банку Форум» [PERSON] було заявлено, що банк ліквідовано і страхове відшкодування 26.06.2014 року перераховано на рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В телефонному режимі представник Фонду повідомив, що заява про виплату страхового відшкодування буде розглянута протягом трьох місяців. Оскільки, такий термін виплати позивача не влаштовував, вона звернулася до суду, який розглядав справу за її позовом, з клопотанням про залучення до участі в справі в якості співвідповідача уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Під час розгляду справи в суді 03 жовтня 2014 року представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що страхове відшкодування Фонд перерахував грошовим переказом у філію АТ «УкрСиббанку» в м. Івано-Франківську на імя [PERSON], де він може його отримати в період з 01 жовтня 2014 року по 10 листопада 2014 року. При зверненні у вказаний час до банку, останній цей факт підтвердив і 03 жовтня 2014 року кошти [PERSON] було виплачено. Згідно ст. 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач повинен був письмово повідомити [PERSON] протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Однак, цього зроблено не було. Статтею 36.5 вищевказаного Закону передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За наведених вище обставин суд вважає, що позивач має право на відшкодування зазначених вище втрат, оскільки, маючи право на гарантоване і своєчасне відшкодування грошового зобовязання (страхових виплат), з вини боржника, в даному випадку, страхової компанії «Провіта», яка вчасно не повідомила про перерахування страхового відшкодування на рахунок [PERSON], мало місце прострочення виконання зазначеного грошового відшкодування. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за 275 днів прострочення виплати страхового відшкодування (з 01 січня по 03 жовтня 2014 року) відповідач повинен сплатити позивачу 6818 грн. 84 коп. пені, 10388 грн. втрат в звязку з інфляцією та 1118 грн. 43 коп. три проценти річних. З наведеним розрахунком суд погоджується і приходить до висновку, що позов в частині стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсоткв річних слід задовольнити. На підставі ст.ст. 16, 298, 611, 625, 988, 992 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial