Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № VOY0G400000276 від 16.08.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 217 781 грн. 25 коп. зі сплатою відсотків за користування в розмірі 15,60% в рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.08.2022 року. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором, між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" 15.08.2007 року було укладено договір іпотеки б/н, згідно з умовами якого, відповідач надала в іпотеку нерухоме майно а саме: квартиру [ADDRESS]. Оскільки, відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконала, у неї утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 03.02.2015 року разом з відсотками та пенею становить 1132661 грн. 54 коп. Просить, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його позивачем, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають з квартири, на яку звертається стягнення. Крім того, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач судове засідання не з'явилася, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Як вбачається із змісту ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено що відповідно до укладеного договору № VOY0G400000276 від 16.08.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 217 781 грн. 25 коп. зі сплатою відсотків за користування в розмірі 15,60% в рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.08.2022 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, не належним чином виконала взяті на себе зобов'язання, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості за договором, з якого вбачається, що станом на 03.02.2015 року заборгованість становить - 1132661 грн. 54 коп. Як вбачається з договору іпотеки б/н від 15.08.2007 року з метою забезпечення виконань по кредитному договору, відповідач [PERSON] надала в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] (а.с. 18-20). Відповідно до договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем термінів виконання якого-небудь із зобов'язань по кредитному договору. Згідно з ч. І ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як встановлено судом, то [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, а тому вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є підставною і підлягають до задоволення. Відповідно до п. 4 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Ст. 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. І ст.40 Закону України "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Так, 24.12.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" відповідачу [PERSON] було направлено вимогу про добровільне виселення з квартири протягом одного місяця з дня отримання повідомлення та роз'яснено, що у випадку її невиконання у встановлений строк, банк буде вимушений вжити заходи для примусового виселення в примусовому порядку. Оскільки відповідач в добровільному порядку не звільнила квартиру [ADDRESS], то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved