Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

До суду звернувся представник Дергачівського об*єднаного Управління пенсійного Фонду України Харківської області до [PERSON] про поновлення порушеного права на оренду приміщень. Із матеріалів позову вбачається , що Дергачівського об*єднаного Управління пенсійного Фонду України Харківської області є юридичною особою, входить до системи територіальних органів Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади та зареєстроване за юридичною адресою м. Дергачі, вул. Залізнична, 31. За юридичною адресою м. Дергачі вул. Залізнична ,31 управління знаходиться з 2002 року на підставі договорів оренди. Перший договір оренди було укладено 29 серпня 2001 року між Дсргачівським державним моторобудівним заводом та Дергачівським районним управлінням Пенсійного фонду України. Більше того, орендувалися нежитлові приміщення в адміністративно-побутовому корпусі майнового комплексу, власником якого була держава. Отже, державне підприємство орендувало приміщення у держави. Підставою оренди даного приміщення було як розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації, так і облдержадміністрації Харківської області. Постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 р № 1828 питання щодо забезпечення органів Пенсійного фонду приміщеннями, необхідними для належного виконання покладених на них функцій покладено на державні адміністрації. Таким чином, лише на підставі розпоряджень Дергачівської районної державної адміністрації було укладено договори оренди. Останній договір оренди,а точніше - суборенди було укладено між ТОВ ..Дергачівський моторобудівний завод та управлінням Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області 17 травня 2007 року, термін дії якого закінчувався. 16.04.2010 року, але на підставі додаткових угод термін дії договору суборенди продовжувався. Додатковими угодами було пролонговано дії договору суборенди від 17.05.2007 року до 28 лютого 2011 року. Отже, відповідно до договору суборенди предметом договору оренди було знову державне майно. 06.04.2010р. між ТОВ «Дергачівський моторобудівний завод» та РВ ФДМУ по Харківській області було укладено договір № 1287 купівлі-продажу обєкту малої приватизації (група А) - цілісного майнового комплексу колишнього підприємства «Дергачівський державний моторобудівний завод», тобто відбулася приватизація Орендарем цілісного майнового комплексу, який розташований за адресою: м. Дергачі, вул. Залізнична, 31. 03.06.2011року було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі між товариством з обмеженою відповідальністю „Дергачівський моторобудівний завод ЄДРПОУ 34757272 та [PERSON] РНОКПП [NUMBER], яка розташована за адресою: м. Дергачі, вул. Залізнична, 31. Отже, спочатку будівля, в якій розташовано управління була приватизована, а незабаром продана. Вважаючи, що вищевказані договори укладені з порушення норм діючого законодавства , управління ПФУ зверталося до господарського суду з позовами про визнання недійсними договорів, а саме договору купівлі-продажу об'єкту малої приватизації від 06.04.2010 року та договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03.06.2011 року, але судами в задоволенні позовів відмовлено. В рішенні Вищого господарського суду від 21.10.2015 року щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкту малої приватизації зазначено, що: „Звернувшись у суд із позовом у даній справі, позивач обгрунтовував його тим, що приватизацію нерухомого майна було здійснено з порушенням вимог статті 2 частини 4 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Відповідно до положень наведеної статті 2 частини 4 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" у редакції, що діяла на час приватизації, якщо в нежилих приміщеннях будинку, що є державною власністю, розміщується два чи більше державних або заснованих на оренді державного майна підприємств, то у разі прийняття рішення про приватизацію одного чи кількох із них займані ними приміщення, за відсутності заборони на приватизацію цього будинку, приватизуються разом з іншим майном підприємства після закріплення за названими співкористувачами займаних ними приміщень на праві повного господарського відання, оперативного управління або на договірних засадах. Як встановлено судом під час приватизації частина майна знаходилась у позивача в суборенді у зв'язку із неодноразовим продовженням у подальшому дії договору. Згідно із положеннями статті 22 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у редакції, що діяла на час приватизації, до договору суборенди застосовуються положення про договір оренди (ч.4). Статтею 23 цього Закону визначено, що передача майна в оренду не припиняє права власності на це майно. В разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника (ч.І). Таким чином правовідносини із суборенди врегульовано наведеними нормами права і договір суборенди зберігав чинність для нового власника і після приватизації майна, а тому здійснення приватизації у спірних у даній справі правовідносинах, прав позивача не порушувало. Крім того, в рішенні Вищого господарського суду від 01.04.2015 року щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі зазначено, що: „20.10.2010 року цілісний майновий комплекс Дергачі вського державного моторобудівного заводу було передано за актом приймання-передачі із власності держави у власність позивача, суд дійшов висновку про припинення дії договору оренди №449-ЦМК від 28.04.2007 року, внаслідок приватизації об"єкта оренди орендарем. Відповідно до ст. 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Враховуючи положення вказаної статті, а також те, що в додатковій угоді № 6/56 від 31.12.10 року сторони погодили строк дії договору суборенди №49 від 17.05.2007 року до 28.02.11року із зазначенням, що він не може перевищувати строку дії договору оренди №449-ЦМК від 28.04.2007 року і після спливу цього строку, сторони новий строк не встановили, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про припинення дії договори договору суборенди №49 від 17.05.2007 року. Отже, судом встановлено, як в першому так і в другому випадку, що у разі зміни власника речі, переданої у найм , до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Також судами встановлено, що на момент приватизації діяв договір суборенди, та встановлено факт припинення 20.10.2010 року дії договору оренди №449-Ц\\ТК від 28.04.2007 року, внаслідок приватизації об"єкта оренди орендарем, а відповідно і припинення договору суборенди. Отже, оскільки на момент приватизації діяв договір оренди, а згідно до ст. 22 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у редакції, що діяла на час приватизації, до договору суборенди застосовуються положення про договір оренди (висновок Вищого господарського суду), то відповідно необхідно і застосовувати ч.2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна термін дії договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. А оскільки, договір суборенди припинив свою дію, та враховуючи норму права, що у разі зміни власника речі, переданої у найм. до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. то відповідно отримавши у власність цілісний майновий комплекс ТОВ „Дергачівський моторобудівний завод" зобов'язаний був укласти з найм ачем \\ ю ві їй до гов і р, закріпивши за управлінням займані приміщення. Таким чином, на підставі вищевикладеного, з метою урегулювання питання розміщення управління в займаних приміщення на законних підставах,

Outcome: dismissed