Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

20 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі\~ 4422,15 грн, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі -\~ 13266,48 грн та компенсації за невикористану відпустку - 22110 грн, посилаючись на те, що при його звільненні з даного підприємства відповідні розрахунки з ним не здійснювались. В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала, пояснивши, що позовні вимоги щодо розміру заборгованості не відповідають дійсності, внаслідок неправильного розрахунку, проведенного позивачем. Водночас, сам факт наявності заборгованості по заробітній платі у розмірі 3059,83 грн (включаючи компенсацію за невикористану відпустку) вона визнала. Окрім цього, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у зв"язку із пропуском позивачем строку звернення до суду, передбаченого статтею 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Заслухавши пояснення\~ представника позивача, представника відповідача, а також дослідивши\~ письмові докази, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з жовтня 2012 року позивач був прийнятий на посаду техніка-землевпорядника Романівського районного відділу Житомирської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру". Дана обставина підтверджується записом у трудовій книжці [PERSON] Наказом від 30 березня 2016 року позивач був звільнений з роботи на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України з 31 березня 2016 року. Станом на 5 жовтня 2016 року розмір заборгованості по заробітній платі становить 3059,83 грн (включаючи компенсацію за невикористану відпустку), що підтверджується довідкою № 54 від 4 жовтня 2016 року державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" і не оспорюється сторонами. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Частиною 1 статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України\~ при розгляді справи № 6-116цс15, яка згідно\~ статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів України, для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним. Отже, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Встановивши, що відповідач остаточний розрахунок із позивачем не проводив, суд прийшов до висновку про безпідставність доводів представника відповідача щодо спливу строку звернення [PERSON] до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Визначаючи розмір середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить із наступного. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №100 (далі Порядок) Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. [PERSON] звільнений з роботи 31 березня 2016 року, заробітна плата позивача за останні повні відпрацьовані місяці становить 2185,35 грн (листопад 2015 року - 671,44 грн, грудень 2015 року - 1513,91 грн). Отже, середньоденна заробітна плата позивача складає 49,66 грн ( 2185,35 грн : 44 - кількість робочих днів у повних відпрацьованих місяцях). Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Враховуючи вищевикладене, середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 1 квітня 2016 року по 20 вересня 2016 року (день звернення до суду) становить 5810,22 грн (кількість робочих днів за період невиплати 117 днів х на середньоденну заробітну плату 49,66 грн) Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: partial