Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду зі вказаною позовною заявою мотивуючи вимоги тим, що вони мають в користуванні земельну ділянку загальною площею 0,12 га, що знаходиться по вул. Довженка, 57, в смт. Сосниця Чернігівської області. При цьому, на першій частині земельної ділянки, площею 0,05 га, знаходиться житловий будинок із погосподарськими спорудами, а друга земельна ділянка, площею 0,07 га, знаходиться за 10 метрів від першої земельної ділянки, до якої є окремий вихід, довжиною близько 3-5 метрів та шириною близько 1 метра. На початку листопада 2013 року відповідач [PERSON] перегородила сіткою прохід, дов жиною 3-5 метрів та шириною 1 метр, який давав можливість їм проходить до їхньої земельної ділянки. В зв"язку з цим вони просять усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,15 га, по вул. Довженка, 57, в смт, Сосниця Чернігівської області шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] знести металічну сітку шириною в 1 метр в ділянці виходу із двору через хвіртку та проходу до земельної ділянки, що межують із земельною ділянкою відповідача [PERSON] по вул. Довженко, 57-а, в смт. Сосниця, та повернути відповідачем [PERSON] незаконно захоплену земельну ділянку, шириною 1 метр та довжиною 13 метрів та не чинити перешкод у майбутньому у вільному доступу до своєї земельної ділянки. Просять визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯК №994661 від 23.04.2010 року, виданий на підставі рішення 36 сесії 5 скликання [PERSON] селищної ради землевласнику [PERSON] та стягнути на користь позивачів з відповідача [PERSON] в рахунок повного відшкодування моральної шкоди - 5000 (п'ять тисяч) гривень, тобто по 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень кожному позивачу та судові витрати. В уточненій позовній заяві позивачі просять усунути їм перешкоду у користуванні їхньою земельною ділянкою, площею 0,15 га, по вул. Довженко 57, в смт Сосниця Чернігівської області шляхом зобо\-в'язання солідарно відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знести металічну сітку шириною в 1 (один) метр в ділянці виходу із двору через хвіртку та проходу до їхньої земельної ділянки довжиною 13 метрів, що межують із земельною ділянкою від\-повідачів по вул. Довженко, 57-а, в смт Сосниця згідно висновків судової буді\-вельно-технічної експертизи. Зобов'язати відповідачів повернутити незаконно захоплену ними земельну ділянку шириною 1 метр та довжиною 13 метрів, загальною площею 13 кв. метрів та не чинити їм перешкод у майбутньому у вільному доступу до своєї земельної ділянки, яка знаходиться в їхньому користуванні по вул. Довженко 57, в смт. Сосниця. Визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ді\-лянку площею 0,15 га, серії серії «ЯК» № 994661, виданий на підставі рішення 36 сесії 5 скликання [PERSON] селищної ради від від 23.04.2010 року, співвласникам земельної ділянки [PERSON], [PERSON], Подо\-рожній М.М.. Стягнути на їхню користь солідарно із відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рахунок повного від\-шкодування моральної шкоди, - 5000 гривень, а саме: по 2500 грн. кожному позивачу, в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 458 грн. 80 коп., 2 361,60 грн. витрат за судову будівельно-технічну експертизу, та 4 900 грн. за надання правової допомоги, а всього: 12720 грн. 40 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив,що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою смт.Сосниця,вул. Довженка,57. В його користуванні знаходиться земельна ділянка площею 0,15 га. Рішенням сесії [PERSON] селищної ради від 06.11.2009 року йому надано дозвіл на виготовлення проекту приватизації земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,12 га. Коли відповідачка [PERSON] приватизувала земельну ділянку він підписував акт погодження меж і спору в них на тей час не було. В 2013 році відповідачка [PERSON] перегородила сіткою прохід ,що не дає можливість проходу на їхню частину земельної ділянки. Він хоче ,щоб усунули перешкоди у користуванні земельної ділянкою та скасували державний акт ,бо землі відповідачки виходять на вулицю,а з [PERSON] не було межі . Також просить відшкодувати моральну шкоду. Позивачка [PERSON]позовні вимоги підтримала та пояснила,що її чоловік [PERSON] є власником будинку за адресою смт.Сосниця,вул. Довженка,57 і в них в користуванні знаходиться земельна ділянка розміром 0,15 га. В 2013 році відповідачка [PERSON] перегородила сіткою прохід ,що не дає можливість проходу на їхню частину земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] -адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги ,в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та уточненій позовній заяві. Крім того,пояснив,що після проведення експертизи встановлено,що земельна ділянка відповідачів приватизована з порушенням земельного законодавства,оскільки в державний акт ввійшли землі загального користування. Позовні вимоги підтверджуються висновком експерта №816-818/14-24 від 27.05.2014 року ,актом складеним інженером [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила,що вона є співвласником будинку за адресою смт.Сосниця ,вул.Довженка,57,а та земельної ділянки розміром 0,12 га за вказаною адресою. При оформленні права власності на земельну ділянку позивач [PERSON] підписував акт погодження меж і ніякого спору не було. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила,що вона є співвласником будинку за адресою смт.Сосниця ,вул.Довженка,57,а та земельної ділянки розміром 0,12 га за вказаною адресою. При оформленні права власності на земельну ділянку позивач [PERSON] підписував акт погодження меж і ніякого спору не було. Моральної шкоди позивачам вона не спричиняла, жодних неправомірних дій не вчиняла. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. В задоволенні позовних вимог заперечує. Представник відповідачів [PERSON],[PERSON],[PERSON] - адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив,що до позовних вимог про визнання державного акту недійсним необхідно застосувати позовну давність,оскільки 30.03.2010 року [PERSON] підписав акт погодження меж,був ознайомлений з технічною документацією на землю. Позивачі до суду звернулися в грудні 2013 року. Підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди не має. Так, чоловік [PERSON] придбав житловий будинок за адресою смт.Сосниця,вул.Довженка,57а 25.02.1992 року. Після його смерті даний будинок успадкували відповідачі . Права користування земельною ділянкою підтверджується генеральним планом виданим попередньому власнику у 1991 році,згідно якого довжина земельної ділянки,що межує з земельною ділянкою [PERSON] становить 46,20 метрів. Згідно виданого Державного акту на землю ця довжина становить 46,30 метрів. Згідно акту фактичного обміру зробленого спеціалістом землеустрою [PERSON] фактично зараз ця довжина становить 42,90 метрів,тобто фактична довжина земельної ділянки,що межує із земельною ділянкою позивачів менша. [PERSON] площа земельної ділянки відповідачів 0,15 га ,а фактична значно менша. Земельна ділянка позивачів не приватизована. Схема виносу в натурі господарських будівель позивача [PERSON],яка складена районним архітектором 16.08.2004 року не може бути підтвердженням користування позивача земельною ділянкою в конфігурації згідно даної схеми. В [PERSON] згідно документів знаходиться в користуванні земельна ділянка площею 0,12 га ,а фактично 0,15 га згідно експлікації земель ,складеної в 2014 році. Підстав для відшкодування моральної шкоди не має,оскільки відсутні порушення з боку відповідачів. Представник відповідача відділу Держземагенства у [PERSON] районі [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив ,що державний акт про право власності на землю виготовлявся на підставі постанови КМ України №844 2009 року "Про спрощений порядок видачі державних актів" .Замовником даної документації виступав відділ земресурсів ,а не [PERSON]. Межові знаки на час проведення приватизації не встановлювалися,бо приватизовувалася земельна ділянка ,яка фактично була у користуванні відповідачів по фактичних межах. При розробці технічної документації у паперовому та електронному вигляді не повинно бути розбіжностей. Підстав для визнання державного акту недійсним не має. Щодо позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою покладається на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив,що земельна ділянка відповідачам передана на законних підставах із земель житлової забудови,яка перебувала в їх користуванні. Згідно державного акту земельна ділянка не виходить на землі загального користування. Межі земельної ділянки відповідачів були встановлені ще тоді ,коли надавалася ділянка для будівництва, і приватизація проводилася по межових знаках згідно фактичного користування.Підстав для визнання державного акту недійсним не має. Щодо позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав частково та пояснив,що в 2000 році він придбав житловий будинок ,який знаходиться на земельній ділянці 0,07 га. Згідно державного акту розмір земельної ділянки становить 0,08 по фактичних межах. Після приватизації він межових знаків не переносив. Він підтримує позов частково ,тому що там раніше був прохід,а потім [PERSON] в 2013 році його загородила. Він не знає чи надавала [PERSON] раніше даний прохід у користування [PERSON] ,а потім забрала чи цей прохід був у користуванні [PERSON]. Але прохід був ,а на даний час він перегороджений. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін,показання свідків, експерта вважає за необхідне в задоволені позову відмовити. До такого висновку суд приходить з наступних міркувань. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння №57 по вул. Довженка в смт. Сосниця (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6453263 від 09.02.2005 року) (а.с. 19 т1.) Згідно договору міни,посвідченого [PERSON] державною нотаріальною конторою 17.07.1996 року за реєстровим номером 634 вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці 1200 кв.м. (а.с.30 т.1) З рішення 31 сесії [PERSON] селищної ради 5 скликання від 06.11.2009 року, виписки з рішення 24 сесії селищної ради 6 скликання від 27.11.2014 року вбачається, що [PERSON] отримав дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, з послідуючою передачею у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою вул. Довженка 57, смт.Сосниця,Чернігівської області орієнтовною площею 0,12 га. (а.с.36 т.1, 161 т-2). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом,виданого 15 квітня 1997 року [PERSON] державною нотаріальною конторою ,державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №994661,додатку до державного акту відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки площею 0,15 га по вул.Довженка,57а в смт.Сосниця Сосницького району Чернігівської області (а.с. 79,109-110 т.1) Третя особа [PERSON] є власником земельної ділянки 0,08 га по 5-пров.Довженка 2а, смт.Сосниця, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ЧН №042201. Відповідно до договору куплі-продажу від 13.09.2000 року АВН №781023 [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою 5-пров.Довженка 2, смт.Сосниця і який розташований на земельній ділянці площею 700 кв.м (а.с.257 т.1) Звертаючись до суду з позовом позивачі посилалися на комісійний акт від 13.11.2013 року,з якого вбачається, що при обстеженні земельних ділянок в смт. Сосниця по вул. Довженка, 57 та 57-А, де проживають [PERSON] та [PERSON]І, був проведений обмір земельних ділянок, згідно з інвентарною справою та державним актом на землю, комісією запропоновано дотримання добросусідства, згідно з чинним законодавством, в разі незгоди рекомендовано звернутися в суд. (а.с. 33 т.1). З акту про встановлення межі землекористування по вул. Довженка 57а в смт.Сосниця від 23.09.2014 року ,складеного інженером [PERSON] ДП "Чернігівський науково-дослідний інститут землеустрою" вбачається, що фактична межа земельної ділянки відповідачів не відповідає межі земельної ділянки визначеної державним актом . Фактична межова лінія зі сторони [PERSON] становить 43,08 (а.с.35 т.2). Відповідно до акту складеного інженером [PERSON]ДП "Чернігівський науково-дослідний інститут землеустрою", фактична довжина земельної ділянки відповідачів , що межує із земельною ділянкою позивачів, складає 42,9 м, у той час згідно з державним актом про право власності від 15 липня 2010 року серії ЯК № 994661 вона становить 46,3 м (а. с. 39, т. 2). Тобто ,акти складені одним і тим же спеціалістом містять у собі розбіжності щодо фактичної довжини земельної ділянки відповідачів , що межує із земельною ділянкою позивачів. Із експлікації земель, складеної у 2014 році, вбачається, що фактичний розмір земельної ділянки, що належить [PERSON], складає 0,15 га (а. с. 171, т. 1), однак згідно з довідкою [PERSON] селищної ради Чернігівської області від 06 жовтня 2014 року №548 (а.с.85 т.2) за [PERSON] відповідно до земельно-кадастрової книги рахується земельна ділянка площею 0,12 га. Позивачі також не заперечують,що у користуванні у них знаходиться земельна ділянка розміром 0,15 га. Скасовуючи рішення Сосницького районного суду від 23.07.2014 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 29.09.2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 18.12.2014 року зазначив,що висновки експерта будівельно-технічної експертизи від 27.05.2014 року грунтується на неналежних вихідних даних. Частиною 6 ст. 147 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 цього Кодексу, яка передбачає, що жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд не може прийняти висновок експерта №816-818/14-24 від 27.05.2014 року як доказ , оскільки він грунтується на неналежних вихідних даних ,що зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2014 року. Експерт [PERSON] ,який був допитаний в судовому засіданні , пояснив,що він підтримує висновок експертизи №816-818/14-24 від 27.05.2014. Експертиза проводилася на підставі ухвали суду згідно наданих матеріалів цивільної справи, інвентаризаційних справ та додатково наданих матеріалів згідно поданого ним клопотання ,а саме зведеного плану геодезичної зйомки земельних ділянок на паперовому та електронному носіях. З клопотання експерта про надання додаткових матеріалів,необхідних для проведення експертизи (а.с.150 т.1) та супровідної Сосницького районного суду (а.с.152 т.1)вбачається,що для проведення експертизи були надані додаткові матеріали ,а саме зведений план геодезичної зйомки земельних ділянок за адресою вул.Довженка,57 ,по 5-му пр. Довженка,2-а,по вул.Довженка,57-а в смт.Сосниця Чернігівської області на паперовому та електронному носіях. З пояснень експерта [PERSON] та матеріалів експертизи вбачається,що при проведенні експертизи використовувалася експлікація земель ,яка була виготовлена інженером [PERSON] [PERSON] районного виробничого сектору ЧРФ ДП "Центр ДЗК " (а.с.171 т.1) З показань ,наданих в судовому засіданні свідком [PERSON] ,який працював інженером в [PERSON] районному виробничому секторі ЧРФ ДП "Центр ДЗК в 2010-2014 роках вбачається,що експлікацію земель (а.с.171 т1.) не носить офіційний характер. [PERSON] показував йому межі земельної ділянки і на підставі цього він склав план земельної ділянки. Жодних межових знаків не було. У [PERSON] був генеральний план в будівельному паспорті,але він має значення тільки для розміщення будівель на плані земельної ділянки. Прохід на плані земельної ділянки він позначив,тому що його показав [PERSON]. Кому належить даний прохід він не може сказати,оскільки це виходить за межі його компетенції. Відповідно до ст.144 ЦПК України в ухвалі суду про призначення експертизи зазначається перелік матеріалів,що передаються для дослідження. Таким чином ,експертиза проводилася на підставі матеріалів,які не були зазначені в ухвалі суду. Крім того ,з показань свідка [PERSON] вбачається,що експлікація землі,яка є в користуванні [PERSON], і яка використовувалася експертом при проведені експертизи , виготовлялася на замовлення [PERSON] і з його слів зазначалися межі земельної ділянки. Вона носить не офіційний характер. Експлікацію земельної ділянки відповідача [PERSON] в 2014 році (а.с.172 т2 ) він зробив на прохання експерта. Відповідно до ч.5 ст.53 ЦПК України експерт не має права за власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи. Як вбачається з технічної документації із землеустрою ,яка виготовлялася Чернігівським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою до уваги брався також генеральний план ,який був виготовлений 23.10.1991 року. Як вбачається з даного плану (а.с.78 т.1)зі сторони [PERSON] довжина земельної ділянки,яка була у фактичному користуванні [PERSON],а потім і його спадкоємців, становила 46,20 м.п. Згідно державного акту ,а саме акту погодження меж земельної ділянки (а.с.107 т1) та екслікації земель (а.с.108 т1) довжина земельної ділянки,що межує із земельною ділянкою [PERSON] становить 46,30 м.п. Як вбачається із пояснень представника відповідача відділу Держземагентства в [PERSON] районі [PERSON] межові знаки на час проведення приватизації не встановлювалися,бо приватизовувалася земельна ділянка ,яка фактично була у користуванні відповідачів по фактичних межах. В висновку судової будівельно-технічної експертизи №816-818/14-24 від 27.05.2014 року довжина фактичної межі становить 43,66 м (19,57+23,09+1,0) додаток -4 до висновку ,а саме план схема зведеного фактичного землекористування (а.с.174 т 1) Допитані за клопотанням представника позивача адвоката [PERSON] свідки [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] в своїх поясненнях не повідомили жодних обставин,які б мали доказове значення на підтвердження позовних вимог позивачів. Так, свідок [PERSON] дав показання про те,що йому відомо ,що [PERSON] і [PERSON] ділять межу. Адреси спірної ділянки він не знає. Був присутній при проведенні обміру спірної ділянки комісією із селищної ради. [PERSON] під час обміру говорила,що це її земельня ділянка,а [PERSON] повідомив,що [PERSON] перегородила прохід до його земельної ділянки. Свідок [PERSON] дав показання про те,що він бачив,як земельна комісія проводила обміри земельних ділянок [PERSON] та [PERSON]. Розмови велися стосовно проходу між частинами земельної ділянки [PERSON], який був раніше, але на даний момент відсутній. [PERSON] заперечувала, щоб на даному місці був прохід. Свідок [PERSON] дав показання про те,що З 1967 по 1976-1977 роки він проживав в будинку за адресою смт.Сосниця,вул.Довженка,57а. У нього в користуванні було 0,15 га. Свідок [PERSON] дав показання про те,що з 1973-1975 роки проживав в [INFO] разом з [PERSON]. Біля будинку була земельна ділянка розміром 0,15 га. Свідок [PERSON] ,яка була допитана за клопотанням відповідача [PERSON], дала показання про те,що її земельна ділянка межує із земельною ділянкою [PERSON] . За останні 25-30 років ніякого проходу там не було. Зараз вона та [PERSON] на свої городи ходять через чуже домоволодіння, господарів якого просять на це дозвіл. Свідок [PERSON] дав показання про те,що з [PERSON] був укладений договір з ДП "Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою",де він працює інженером на проведення робіт на визначення меж земельної ділянки згідно державного акту та фактичного користування. Був складений акт встановлення меж землекористування. На плані межа фактичного користування та відповідні позначки позначені червоним кольором ,а межа згідно державного акту -чорним.Були виявлені розбіжності.Згідно державного акту межова лінія виходить на землі загального користування,а фактично -ні. Схема виносу в натурі господарських будівель ,яка погоджена районним архітектором 16.08.2004 року виготовлялася для розміщення будівель на плані земельної ділянки на підставі наданого дозволу на будівництво житлового будинку (а.с21-25 т1.) і не є підтвердження розміру та конфігурації земельної ділянки,яка була в користуванні позивача [PERSON] Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, надати суду докази, якими вона обґрунтовує свої вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи : роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Суд сприяючи всебічному та повному з"ясуванню обставин справи роз"яснював сторонам по справі про необхідність призначення повторної земельно-технічної експертизи ,враховуючи ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2014 року. Відповідно до\~ ст. 152 ЗК України\~ власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до\~ ст. 212 ЗК України\~ самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих ділянок провадиться за рішенням суду. З досліджених в судовому засіданні доказів,суд приходить до висновку,що позовні вимоги позивачів щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є необгрунтованим,не підтверджені належними доказами. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Способи захисту прав на земельні ділянки передбачені ст.152 ЗК України. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України викладених у постанові від 31.10.2012 року № 6-53цс12 визнання недійсним державного акта на право власності на землю як самого по собі правовстановлюючого документа, не передбачено ст.152 ЗК України. Вимога захисту порушених прав власника на землю реалізується зацікавленою особою шляхом звернення до суду з вимогою визнання відповідного рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки недійсним. Таким чином, суд вважає вимоги позивачів про визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК №994661 необгрунтованими та безпідставними . Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю відшкодовується особою,яка її завдала ,за наявності її вини. Моральну шкоду позивачі обгрунтовують тим,що відповідачі умисно створили перешкоди у користуванні належною їм ділянком,позбавляючи можливості нею користуватися,вирощувати сільськогосподарську продукцію. Доказів,які б підтвердили неправомірність дій відповідачів в судовому засіданні не надано. Підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди не має. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.86 ЦПК України з позивачів підлягають стягненню витрати у розмірі 492 грн пов"язані з викликом до суду експерта [PERSON] (а.с.212-214 т.2).

Outcome: approved