Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

У квітні 2018 року позивач ПАТ «ВФ Україна», звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПрАТ "МТС Україна", що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON]. був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку № 5801079/[NUMBER] від 25.04.2001 р. на номер телефону [NUMBER] (контракт [NUMBER]). Згідно п.3.1 договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та дійснення розрахунків за послуги зв'язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER]З технічних причин, у зв'язку з переходом ПрАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок [NUMBER] було замінено на [NUMBER]Своїм підписом відповідач підтвердив отримання тарифів та «Правил користування мережами мобільного зв'язку», ознайомлений з цінами і тарифами, умовами договору, умовами користування і зобов'язується їх виконувати. ПрАТ «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання договору в повному обсязі. В серпні 2015 року було зафіксовано користування послугою «Мобільний GPRS- інтернет» на території Іспанії. Доступ до мережі Інтернет при використанні роумінгу оплачується в розмірі 15,00 грн. /100 КБ (з ПДВ та ПФ). Одиницею тарифікації є 100 КБ (кожні неповні 100 КБ тарифікуються як повні). Нарахування відбувається за фактом використання інтернет-доступу, тобто тарифікації підлягає об'єм переданих/прийнятих даних. Отже, зазначені послуги були надані на суму 35 520 грн. 27 коп. (з ПДВ та ПФ). Усі послуги за мобільним номером [NUMBER] були надані і протарифіковані відповідно до тарифів ПрАТ «МТС Україна», що діяли в серпні 2015 року. При наданні послуг ПрАТ «ВФ Україна», як і роумінг-партнери, фіксує та зберігає для подальшого надання за запитом абонента необхідні для проведення тарифікації дані: час події, обсяг наданих послуг та їх вартість. Збереження інших даних, які не є обов'язковими для проведення тарифікації (наприклад, ІР- адреси сторінок, які відвідував користувач) не передбачене і не зберігається в базах даних ПрАТ «ВФ Україна» та роумінг- партнерів. Інтернет - послуги надаються оператором у вигляді можливості доступу до мережі інтернет, а не у вигляді доступу до окремих сайтів/ресурсів мережі. Доступ безпосередньо до обраних сайтів або суть використаного контенту залежить від особистого бажання користувача. Тому відсутність інформації щодо ІР-адрес сайтів, що відвідував абонент, не може ставити під сумнів достовірність наданих даних щодо виду послуги, часу початку та тривалості кожного сеансу зв'язку, обсягу послуг, суми до сплати за послуги. Представник позивача вказала, що це не суперечить вимогам діючого законодавства України: ЗУ «Про телекомунікації», ст.32 та Постанова КМУ № 295 від 11.04.2012 р. «Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», ст. 35. Гузей Петро Іванович зобов'язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених договором (п.2.4.2.), а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Відповідно до п. 3.3 Договору, за наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактактичного використання авансу. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок [NUMBER] від 31.08.2015 року, за послуги, що були надані в серпні 2015 року. Підтвердженням отримання послуг є паперова копія електронного документу «Довідкова інформація про надані послуги за період з 01.08.2015 по 31.08.2015 року (Додаток № 8). Рахунок мав бути сплачений до 16 вересня 2015 року. Проте, відповідач не оплатив згідно рахунку отримані ним послуги, а звертався до Центру обслуговування абонентів ПрАТ «МТС Україна» 02.09.2015 та 21.12.2015 року. Після отриманих звернень був проведений ретельний аналіз процесу обслуговування мобільного номера [NUMBER] та[PERSON] було надано відповіді, в яких відповідачу було запропоновано поетапно сплачувати заборгованість строком 6 або 8 місяців з одночасним наданням послуг зв'язку. Однак, [PERSON] не відповів на пропозицію ПрАТ «ВФ Україна». До договору 5801079/[NUMBER] від 25.04.2001 р. між ПрАТ «МТС Україна» та [PERSON] 03.12.2014 р. була підписана додаткова угода № 10071312/503528112, терміном на 365 календарних днів, починаючи з дати її підписання сторонами, протягом яких відповідач не має права відмовитись від договору та/або від додаткової угоди, зокрема - від послуг голосової телефонії. Забезпеченням виконання зобов'язання відповідача перед позивачем є договірна санкція. Абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь відповідача договірної санкції в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії. Таким чином, 29.02.2016 року відповідачу була нарахована штрафна санкція в сумі 263 грн. 04 коп. та надіслано рахунок № 1755183341 від 29.02.2016р., який підлягав оплаті в строк до 16.03.2016 р., однак рахунок відповідачем сплачений не був. Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просив суд стягнути з Гузей П.В. заборгованість за надані телекомунікаційні послуги. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, надав відзив в якому зазначив, що нарахування заборгованості в розмірі 33 450 грн. 39 коп. є бсзпідставною оскільки додатковим платним сервісом міжнародного роумінгу споживач не користувався, тому позивач не вправі стягувати з нього плату за послугу, яку він як споживач не замовляв та не надавав своєї згоди на її отримання, а оператором мобільного зв'язку в установленому порядку не було повідомлено відповідача, як абонента про умови надання послуг міжнародного роумінгу, базові тарифи на дзвінки та порядок їх обліку. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру заборгованості відповідача за надані йому телекомунікаційні послуги з доступу в інтернет, зокрема детального розрахунку, в якому було б зазначено час надання послуг та тарифи, за якими розраховано їх вартість, об'єм наданих послуг, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПрАТ "МТС Україна", що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку № 5801079/[NUMBER] від 25.04.2001 р. на номер телефону [NUMBER] (контракт [NUMBER]) (а.с. 12-14). Згідно п.3.1 договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та дійснення розрахунків за послуги зв'язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] З технічних причин, у зв'язку з переходом ПрАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок [NUMBER] було замінено на [NUMBER] Своїм підписом відповідач підтвердив отримання тарифів та «Правил користування мережами мобільного зв'язку», ознайомлений з цінами і тарифами, умовами договору, Умовами користування і зобов'язується їх виконувати. ПрАТ «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання договору в повному обсязі. В серпні 2015 року було зафіксовано користування послугою «Мобільний GPRS- інтернет» на території Іспанії. Доступ до мережі інтернет при використанні роумінгу оплачується в розмірі 15,00 грн. /100 КБ (з ПДВ та ПФ). Одиницею тарифікації є 100 КБ (кожні неповні 100 КБ тарифікуються як повні). Нарахування відбувається за фактом використання Інтернет-доступу, тобто тарифікації підлягає об'єм переданих/прийнятих даних. Отже, зазначені послуги були надані на суму 35 520 грн. 27 коп. (з ПДВ та ПФ). Усі послуги за мобільним номером [NUMBER] були надані і протарифіковані відповідно до тарифів ПрАТ «МТС Україна», що діяли в серпні 2015 року. Гузей Петро Іванович зобов'язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених договором (п.2.4.2.), а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Відповідно до п. 3.3 договору, за наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактактичного використання авансу. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок [NUMBER] від 31.08.2015 року, за послуги, що були надані в серпні 2015 року. Підтвердженням отримання послуг є паперова копія електронного документу «Довідкова інформація про надані послуги за період з 01.08.2015 по 31.08.2015 року (Додаток № 8). Рахунок мав бути сплачений до 16 вересня 2015 року. Проте, відповідач не оплатив згідно рахунку отримані ним послуги, а звертався до Центру обслуговування абонентів ПрАТ «МТС Україна» 02.09.2015 та 21.12.2015 року. Забезпеченням виконання зобов'язання відповідача перед позивачем є договірна санкція. Абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь відповідача договірної санкції в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії. На адресу [PERSON] позивачем була надіслана претензія № С295369423346/07 від 27.07.2016 року з проханням сплатити суму заборгованості в розмірі 35 450 грн. 39 коп. Так, 16 серпня 2016 року на особовий рахунок абонента [PERSON] [NUMBER] надійшов платіж в сумі 2000 грн.00 коп. Решта боргу залишилась несплаченою (а.с. 9-10). 30 червня 2017 року ПрАТ «ВФ Україна» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з [PERSON]. 19 липня 2017 року Святошинським районним судом м. Києва було видано судовий наказ № 759/10007/17 про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 33 450 трн. 39 коп. та судових витрат в сумі 800 грн. 00 коп. 17 листопада 2017 року Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва судовий наказ було скасовано (а.с. 7-8) Згідно з положеннями ст. 5 Закону України "Про телекомунікації" цим Законом регулюються відносини суб'єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування. Ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що телекомунікаційні послуги надаються за умови укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації. Ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720 (у редакції, чинній на час активації послуги міжнародного роумінгу), визначають порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, регулюють відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг. Згідно п. 31 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, споживач під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг має право на: отримання відомостей щодо можливості та порядку відмови від замовленої телекомунікаційної послуги та від оплати телекомунікаційної послуги, яка не замовлялася. За положеннями п. 215 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, додатковими платними послугами рухомого (мобільного) зв'язку, зокрема, є роумінг. Надання послуг рухомого (мобільного) зв'язку розпочинається у строк, передбачений договором. Фактичне отримання абонентом обумовленої в договорі тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом (п. 219 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720). Отже, отримання [PERSON] послуг міжнародного роумінгу свідчить про те, що така послуга була замовлена абонентом. Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] не замовляв, а у подальшому відмовилась від послуги міжнародного роумінгу нею, усупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано. Належних та допустимих доказів на спростування наведених обставин позивач не надав. Крім цього, суд звертає увагу на те, що підтвердженням користування послугою міжнародного роумінгу в серпні 2015 року є паперова копія електронного документу «Довідкова інформація про надані послуги», що була додана до позовної заяви та міститься в матеріалах справи (а.с. 16-31). Саме на сторінці 15-16 вищезазначеного документу (а.с. 30-31) відображено, що з 22.08.2015 по 29.08.2015 відбувалось користування послугою міжнародного роумінгу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "ВФ Україна" заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 33 450, 39 грн. Згідно з ст. 141 ЦПК України суд присуджує з [PERSON] на користь ПрАТ "ВФ Україна" судовий збір у сумі 1762грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 546, 610, 611, 625, 901-903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 63 Закону України "Про телекомунації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295,

Outcome: approved