Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

У січні 2014 р. Миколаївська міська рада, в особі адміністрації Корабельного району звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила зобов`язати відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку під самовільно збудованим парканом, шляхом зносу самовільно збудованого паркану за межами свого домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтовування заявленого позову вказували, що у 2013 році на адресу адміністрації надійшла заява [PERSON] про самовільну забудову відповідачем з секцій розбірної залізобетонної огорожі за "червоною лінією" на землі за межами їх домоволодіння, яка перешкоджає вільному доступу для обслуговування газової мережі частини будинку [ADDRESS] . Викладені у заяві [PERSON] порушення правил земельного законодавства були підтверджені комісією з благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві. 13.07.2013р. було складено акт про виявлення факту самовільного зайняття земельної ділянки шляхом будівництва секцій розбірної залізобетонної огорожі за "червоною лінією" за адресою: [ADDRESS] , за порушення Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві за ст.152 КУпАП. Комісією з виходом на місце був виявлений факт самочинного будівництва та зайняття земельної ділянки під огорожею на прибудинковій території домоволодіння, а також встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] , має двох співвласників [PERSON] та [PERSON] . на території прилеглої до частини будинку, що належить [PERSON] та розташованої у фасадній частині будинку, встановлено секції розбірної залізобетонної огорожі за межами домоволодіння. дозвіл та проектна документація на огорожу не оформлялися. Враховуючи те, що з моменту виявлення порушення минув рік, за цей час власник домоволодіння не звернулася до компетентних органів для оформлення документів дозвільного або право установчого характеру, відповідачу було направлено лист-попередження від 06.12.2013р. № Д-567-1/к про усунення порушень містобудівного та земельного законодавства та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки у строк до 25.12.2013р. Зазначена вимога відповідачем була проігнорована, а тому позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, зобов`язавши відповідача звільнити самовільно зайняту ними земельну ділянку, яка належить Миколаївській міській раді, шляхом демонтажу самовільно збудованої огорожі на цій ділянці за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідачку. Представник відповідача неодноразово просив розгляд справи перенести, оскільки вона займається оформленням самовільно зайнятою земельною ділянкою в оренду. Однак після перерви вона перестала з`являтися у судові засідання. Третя особа- [PERSON] - позов позивача підтримала, але після перерви до суду перестала з`являтися . Третя особа - Державна інспекція сільського господарства у Миколаївській області - свого представника в судове засідання не направила, проте надали заяву про розгляд справи у відсутність представника.. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ст.1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель " будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки є самовільним зайняттям земельної ділянки. Тобто, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у неї таких документів є самовільним зайняттям земельної ділянки. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори від 10.09.1987 року за реєстровим № І-І87, та зареєстрованого в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 19.09.1987 року за реєстровим № 3101, [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS] , яка розташована на земельній ділянці, площею 600кв.м. (а.с.48-49) Інша Ѕ частина спірного житлового будинку належить [PERSON] на підставі договору дарування від 02.06.1992 року, посвідченого П`ятою Миколаївською держаною нотаріальною конторою, реєстр. №2-1478 та зареєстрована у Миколаївському ММБТІ за №3101 03.06.1992р. ( а. с. 8-9 ) Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.03.1987р. проведений реальний розподіл домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та визначений порядок користування земельною ділянкою. Як вбачається з акту обстеження домоволодіння від 13.11.2014р., складеного завідуючим сектором комунального господарства та благоустрою адміністрації Корабельного району, заступником начальника відділу організаційної роботи та юридичного забезпечення та архітектором управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, було встановлено факт самовільного будівництва та зайняття земельної ділянки під огорожею на прибудинковій території домоволодіння по [ADDRESS] . ( а.с.106) Управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області, Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради надані відповіді, що документи дозвільного характеру на встановлення огорожі по [ADDRESS] не видавалися; висновок щодо планування можливості будівництва у фасадній частині будинку секцій розбірної залізобетонною огорожі за межами домоволодіння за вказаною адресою також не надавалося; документів, які підтверджують право власності чи право користування на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку не зареєстровано (а.с.13,14,15,16). Таким чином, дослідженими судом доказами підтверджуються обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, а саме: порушення прав Миколаївської міської ради як власника земельної ділянки через наявність на ній самовільно розміщеного відповідачем огорожі. У відповідності зі ст. 212 ЗК України: самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними; приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки; повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. А відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач без будь-яких законних підстав встановив гараж на земельній ділянці, яка перебуває у віданні міської ради, суд вважає, що дії відповідача, призвели до порушення законних прав та охоронюваних законом інтересів, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. У зв`язку з викладеним суд зобов`язує [PERSON] звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку від самовільно встановленої споруди - секцій розбірної залізобетонної огорожі за "червоною лінією" за межами свого домоволодіння по [ADDRESS] за власний рахунок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved