Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2016 року у цивільній справі № 361/5036/16-ц на двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 750 грн. на кожну дитину до 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набранням рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 27 квітня 2012 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утриманні дітей їй у добровільному порядку не надавав, тому вона змушена була звернулася до суду. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2016 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на двох дітей у розмірі по 750 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Її матеріальне становище та сімейний стан змінилися, потреби на дітей збільшилися, грошей на утримання двох дочок, зокрема, на харчування, лікування, навчання дітей, відвідування ними гуртків не вистачає. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною - за сином від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , не працює. Визначений рішенням суду розмір аліментів на двох дітей не відповідає на даний час мінімальному розміру аліментів на одну дитину, тому підлягає збільшенню. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, надав до суду заяву, у якій зазначав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі по 2000 грн. на кожну дочку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27 квітня 2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2016 року шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2016 року, ухваленим у справі № 361/5036/16-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок по утриманню батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини (ст. 141 СК України). Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п. п. 17, 23 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію та вказав на те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15 грудня 2020 року № 1082-IХ визначено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що визначений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років на момент ухвалення рішення складає 1255 грн., матеріальне становище відповідача, визнання ним позову, матеріальне становище позивача, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про зміну розміру аліментів на двох дітей ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, суд враховує, що встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved