Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом та з урахуванням уточненої позовної заяви від 19 вересня 2019 року, просила суд змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , збільшивши їх розмір до 3000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 26 430 грн. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2012 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. На неодноразові прохання позивача про збільшення розміру аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки та сплату заборгованості, відповідач відмовляє. Заборгованість зі сплати аліментів складає 44000 грн. Доньці 10 років, вона ходить до школи та потребує щоб їй купували харчування, одяг, взуття, ліки, вітаміни. Зі свого боку позивач прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини та її повноцінному розвитку, але матеріальний стан позивача не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої доньки на її повноцінне харчування, навчання, купівлю необхідного взуття, лікування у разі хвороби та на інші життєві потреби дитини. Представником позивача подано через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги не підтримує, має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1200 грн., оскільки має двох непрацездатних батьків, один з яких інвалід, просив врахувати, що 10 червня 2020 року він офіційно працевлаштувався, а також надав перерахунок заборгованості по аліментам з урахуванням квитанцій, за якими він здійснював сплату аліментів. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON] (а.с. 9, 10, 12). Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2012 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з грудня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 12 березня 2012 року (а.с. 11). Судом установлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 13). Наразі дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька у більшому розмірі, через зростання цін на товари і послуги, збільшення потреб дитини, у зв`язку із подорослішанням. Відповідно до листа наданого ФОП [PERSON] вих. № 06 від 10 червня 2020 року [PERSON] прийнятий до ФОП [PERSON] на посаду збирача меблів з 10 червня 2020 року з окладом 4750 грн. на підставі наказу 4-к від 03 червня 2020 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 СК України "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини"). У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2218 гривень. Відповідно мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 1109 гривень. Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, а також вік дитини, яка є малолітньою, її потреби у зв`язку із розвитком організму, навчанням, матеріальний стан сторін, зростання цін на товари і послуги з моменту визначення розміру аліментів за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2012 року, які на даний час не відповідають потребам малолітньої доньки сторін у справі, та те, що відповідач офіційно працевлаштований, не має стягнень за іншими виконавчими листами, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 500 грн. на 2000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів при його зміні, суд бере до уваги те, що [PERSON] при зверненні з позовом до суду не зазначила та не надала належних та допустимих доказів, на підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 192 СК України, для збільшення розміру аліментів до 3000 грн. При цьому, позивач обґрунтовує свої вимоги зокрема і тим, що навчання і лікування дитини потребує значних коштів, однак, позивач не позбавлена права на підставі ст. 185 СК України ставити питання про стягнення додаткових витрат на дитину. Визначаючи розмір аліментів у новому розмірі, суд не приймає до уваги посилання відповідача на наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків, оскільки належних та допустимих доказів зазначених обставин ним не надано, а самі лише посилання на такі обставини не можуть бути прийняті судом як належний та допустимий доказ. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини слід зазначити наступне. Згідно з копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] від 10 червня 2020 року, наданого старшим державним виконавцем Потапенко В. В., з 23 грудня 2011 року станом на 10 червня 2020 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 19969 гривень 00 копійок. Суд погоджується з доводами позивача щодо пені у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів, які знайшли своє підтвердження в сукупності зібраних доказів в матеріалах справи та погоджується з наданим позивачем розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Однак відповідач не зазначив жодних поважних причин, які б йому перешкоджали своєчасно сплачувати аліменти та не надав жодних доказів, які б свідчили про вище зазначені причини. Враховуючи розмір заборгованості зі сплати аліментів, згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якої розмір неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 19969 грн. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривні 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial