Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Комунальної установи "Херсонський обласний центр фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" Херсонської обласної ради, який уточнила до початку розгляду справи за суттю та просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 23.01.2017 року по 14.11.2017 року включно в сумі 25308,01 грн. безутримання податків та інших обов'язкових платежів; зобов'язати відповідача як податкового агента нарахувати (утримати), перерахувати всі необхідні податки та обов'язкові платежі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.02.2004 року наказом директора Херсонського обласного центру фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" за №5-к її призначено на посаду головного спеціаліста відділу інформаційно-методичної роботи. Рішенням XIII сесії Херсонської обласної ради V скликання від 30 липня 2007 року №216 припинено діяльність Херсонського обласного центру фізичного здоровя «Спорт для всіх» шляхом перетворення його в комунальну установу «Херсонський обласний центр фізичного здоровя населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради. Наказом директора комунальної установи «Херсонський обласний центр фізичного здоровя населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради від 04 травня 2011 року № 6-к її переведено на посаду начальника відділу інформаційно-методичної роботи Центру. Наказом директора комунальної установи «Херсонський обласний центр фізичного здоровя населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради від 22 грудня 2016 року № 27-к, вона була звільнена з посади начальника відділу інформаційно-методичної роботи з 22 січня 2017 року за п.1. ст. 36 Кодексу законів про працю (за згодою сторін). Трудові відносини з комунальною установою "Херсонський обласний центр фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" Херсонської обласної ради, як роботодавцем тривали з 01.02.2004 року по 22.01.2017 року. З 01 січня по 22 січня 2017 року їй не виплатили заробітну плату в розмірі 2204,80 грн. та компенсацію невикористаної відпустки в розмірі 2275,02 грн. З 23 січня по 14 листопада 2017 року не проведено кінцевого розрахунку при звільнені, що складає 4479,82 грн. В судове засідання позивач не з'явилась, її представник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з¦явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи та дослідивши долучені матеріали, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з урахування наступного. Судом встановлено, що згідно наказів Херсонського обласного центру фізичного здоров'я населення "Спорт для всіх" Херсонської обласної ради позивач з 01.02.2004 року по 22.01.2017 року працювала у вказаному центрі на посаді начальника відділу інформаційно-методичної роботи. Відповідно до довідки про нараховану та невиплачену заробітну плату за січень 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати складає 4415.75 грн. (в тому числі компенсація за невикористану відпустку). Згідно витягу з розрахунково-платіжної відомості №1 за січень 2017 року, [PERSON] виплачено 4479,82 грн. заробітної плати, в тому числі за невикористану відпустку. Зазначене також підтверджено відомостями з ПАТ КБ "Приватбанк", про надходження заробітної палти на особистий рахунок [PERSON] Однак, зазначене не звільняє відповідача від обов'язку виплати середньомусячного розрахунку при звільненні. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно вимог ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, при звільненні [PERSON] відповідач не провів остаточного розрахунку з нею у день звільнення та допустив затримку розрахунку з 23 січня 2017 року по час розгляду справи, при цьому доказів сплати заборгованості до матеріалів справи не долучено. Отже, у позивача виникло право на стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, при цьому в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вину позивача в затримці розрахунку. Визначаючи розмір середнього заробітку, суд керувався положеннями п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, та виходив з наступного. Середньоденна заробітна плата [PERSON] дорівнює 124,67 грн. (2655,40 грн. (листопад 2016 року) + 2830.00 грн. (грудень 2016 року) +2830,00 грн. / 44 робочих дня (22 робочих дня у листопаді 2016 року + 22 робочих дні в грудні 2016 року). Кількість днів прострочення остаточного розрахунку з 23.01.2017 року по 14.11.2017 року складає 203 робочих днів. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 25308,01 грн. (124,67х203), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову у даній категорії справ, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved