Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

07 жовтня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № KTD0F804830875 від 24 січня 2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 24 999,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником шляхом надання кредиту, але відповідач порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 24 квітня 2014 року складає 23 180,12 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до заяви [PERSON] від 24 січня 2013 року між нею та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № KTD0F804830875 від 24 січня 2013 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 24 999,00 гривень зі сплатою 0,12 % за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23 лютого 2016 року (а.с. 5). Відповідно до п.7 заяви позичальника відповідач зобов'язався погашати заборгованість щомісяця в період з 16 по 20 число в сумі 1026,94 грн., що складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами (а.с.5). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява позичальника підписана нею, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, умовами кредитування, тарифами банку, про що вона виразила свою згоду. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач [PERSON] порушила графік погашення кредиту і станом на 24 квітня 2014 року заборгованості за кредитним договором № KTD0F804830875 від 24 січня 2013 року складає 23 180,12 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 20 707,04 гривень; - заборгованість по процентами за користування кредитом - 15,03 гривень; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 878,04 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) - 1080,01 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач [PERSON] прострочила повернення чергової частини кредиту, то вимоги банку про повернення нею частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з розрахунком до суми заборгованості банк включив штраф у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1080,01 грн. (процентна складова). Відповідно до п. 2.4.5.5. умов надання банківських послуг, які є складовою договору про надання банківських послуг, у разі порушення позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим договором, більше ніж на 90 днів він зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 13 зв.б.). Оскільки відповідач [PERSON] порушила строки платежів за зобов'язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, тому вона зобов'язана відповідно до п. 2.4.5.5. умов надання банківських послуг, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф. Відтак, суд, знаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам, комісії, пені та штрафу у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню, за виключенням стягнення штрафу у сумі 500,00 грн., оскільки діючим законодавством не передбачено стягнення неустойки у твердій (фіксованій) грошовій сумі і це, поряд із штрафом у процентному відношенні, є видом подвійного застосування наслідків цивільно-правової відповідальності за порушення відповідачем умов кредитного договору. Таким чином, позов ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості по кредиту, по процентам, пені та штрафу в розмірі 22 680,12 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 243,60 гривень. Суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 22 680,12 грн. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 246,60 гривень, саме в цьому розмірі він підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: partial