Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що відповідно до рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 19.11.2010 року у справі №2-1420/10 та договору дарування серії ВРП №348361 від 23.02.2012 укладеного з [PERSON] вона є власником 1/2 частини житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами до нього, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Власником іншої 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд є відповідач. Просить виділити в натурі належну їй 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, визнати за [PERSON] право власності на перелічене нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визначивши його як окремий об`єкт нерухомого майна, припинити між [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку земельно-технічної експертизи. Відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 26.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 01.04.2021 призначено судову будівельно-технічну експертизу. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 22.11.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання з`явились, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідачки адвокат Охлопков О.І. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимоги посилаючись на те, що представником позивачки обрано неналежний спосіб захисту порушених прав. Крім того, зауважив, що визначити порядок користування не можливо через щільність забудови та наявність самочинно збудованих споруд. Представник Скадовської міської ради Херсонської області в судове засідання з`явився, проти задоволення позову не заперечував Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власницею 1/2 частки домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 19.11.2010 та договором дарування від 23.02.2012 посвідченим приватним нотаріусом Скадовського нотаріального округу Херсонської області Вербовською Л.Д. (а.с. 6-9). Власником іншої частини нерухомого майна є відповідачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 23.05.1994 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Пищенко Т.Г. (а.с.63 інвентарної справи). Визначення порядку користування судом потребувало спеціальних знань експертів з цього питання, у зв`язку з чим ухвалою суду була призначена судова будівельно-технічна, земельна експертиза, при цьому на вирішення експерта було поставлене наступне питання виділити в натурі належну [PERSON] 1/2 частку в житловому будинку по [ADDRESS] та визначити порядок користування земельною ділянкою з урахуванням частки [PERSON] за тією ж адресою. Згідно висновку експерта від 16.08.2021 року № 21/499 пропонується один варіант виділу позивачці належної їй 1/2 частини житлового будинку та порядку користування\~ земельною ділянкою по [ADDRESS] (а.с. 51-90). Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження №61-22087св19) зроблено висновок, що "відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється". У справі, що розглядається позивачка та її представник пред`явили позовні вимоги саме про виділ належної [PERSON] частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння за правилами статті 364 ЦК України та визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками відповідно до часток у житловому будинку. Позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі між сторонами в порядку статті 367 ЦК України представник позивача не заявляла. Враховуючи, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, суд дійшов висновку, що виділ частки в цьому майні лише для позивачки є неможливим, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позову. Позовна вимога про визначення порядку користування земельною ділянкою також не підлягає задоволенню як похідна від вирішення позовної вимоги про виділ частки зі спільної часткової власності. Судові витрати понесені позивачем на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на [PERSON] .

Outcome: approved