Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» (далі - страхова компанія) про стягнення з відповідача на його користь 4625 грн. 38 коп. страхового відшкодування за заподіяну моральну шкоду завдану ушкодженням здоров'я, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 15 грудня 2013 року близько 17.00 год. з вини [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої він як пішохід отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 28 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди та отриманих тілесних ушкодження він поніс витрати на лікування у розмірі 7494, 33 грн. Окрім того, вважає, що йому було завдано моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях внаслідок ушкодження здоров'я, яку позивач оцінює у 5000 грн. Зокрема, зазначена моральна шкода полягає в особливих душевних стражданнях та переживаннях, яких він зазнав унаслідок наїзду на нього автомобіля, пов'язаної у зв'язку з цим госпіталізації й лікування, перенесених операцій та складної й тривалої реабілітації, що призвело до значних втрат немайнового характеру, зокрема порушення його звичного ритму життя та нормальних життєвих зв'язків, та вимагає від нього докладання значних зусиль для організації свого життя. На день вчинення даної ДТП автомобіль відповідача був застрахований у ПАТ Страхова компанія «Галицька» та згідно полісу страхування ліміт відповідальності за шкоду завдану здоров'ю становить по 5000 грн. (5% від 100000 грн.) на кожного потерпілого. Звернувшись до страхової компанії з заявою про виплату вказаних сум, йому було виплачено 7494,33 грн. витрат, пов'язаних з лікуванням та 374,62 грн. завданої моральної шкоди, виходячи із розміру 5% від 7494, 33 грн. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути зі страхової компанії 4625 грн. 38 коп. (5000 - 374,62 грн.) невиплаченої компенсації моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я. Крім того, просив сягнути понесені ним витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив задовольнити. Представник відповідача Смолінський А.В. у судовому засіданні позову не визнав, зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування моральної шкоди, що підлягає сплаті, становить 374,62 грн., виходячи із 5% від 7494,33 грн.. Судом встановлено, що 15 грудня 2013 року близько 17 год. 00 хв. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Шкода Фабія», д.н.з. [NUMBER], по вул. Злуки лівою смугу транспортного потоку в напрямку до вул. Збаразької від вул. Тарнавського м.Тернополя, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля, виїхав на нерегульований пішохідний перехід та допустив наїзд на пішохода [PERSON], який переходив проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, чим порушив вимоги п.п. 1 5. ч. 1, 1.10, 2.3. «б» Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження: травму голови у вигляді лінійного перелому склепіння черепа з поширення на основу, забою головного мозку легкого ступеня, чисельних поверхневих лінійних ран і саден волосяної частини голови та ран, синців і саден обличчя, травму лівого колінного суглоба і гомілки у вигляді закритого внутрішньо-суглобового перелому зовнішнього виростка великогомілкової кістки, закритого перелому малогомілкової кістки у верхній третині, крововилив у порожнину суглоба і забою м'яких тканин верхньої третини гомілки по зовнішній поверхні, прояви забою м'яких тканин тильної поверхні лівої кисті і садно присередньої поверхні ділянки правового колінного суглобу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Вказані обставини справи встановлені вироком Тернопільського міськрайонного суду від 28 квітня 2014 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Даний вирок [PERSON] не оскаржувався та набрав законної сили. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Шкода фабія», державний номерний знак АТ 2828ВІ, застрахована у ПАТ Страхова компанія «Галицька», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №АЕ /2178180 від 17.04.2013 року, термін дії якого з 17.04.2013 року по 16.04.2014 року . З поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №АЕ /2178180 від 17.04.2013 року встановлено, що ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду завдану життю та здоров'ю становить 100000 грн. З листа (повідомлення про прийняття рішення) Страхової компанії «Галицька» за № 357/13 від 11.09.2014 року вбачається, що страховою компанією згідно поданих позивачем документів та заяви виплачено страхове відшкодування за шкоду, пов'язану з лікування у розмірі 7494,33 грн. та моральну шкоду у розмірі 374,62 грн., що становить 5% страхової виплати за шкоду життю та здоров'ю. З розрахунку на виплату страхового відшкодування від 11 вересня 2014 року слідує, що вартість витрат на лікування [PERSON] становить 7494,33 гривень, моральна шкода - 374,72 гривень, що разом складає 7869,05 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 3404 від 11 вересня 2014 року [PERSON] виплачено 7869,05 гривень страхового відшкодування, з яких 374,72 гривень моральної шкоди. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В силу вимог ч. ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до роз'яснень, даних у п. п.4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами та доповненнями), суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт завдання йому моральної шкоди в результаті протиправних дій [PERSON], що доводиться вироком Тернопільського міськрайонного суду від 28 квітня 2014 року та не заперечується представником відповідача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги фізичний біль та страждання, яких зазнав позивач у зв'язку з ушкодженням здоров'я, вимушених змін у його житті, втрату звичного ритму життя, сну, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, тривалість лікування та втрату працездатності, що завдавало додаткових незручностей, виходячи із вимог розумності та справедливості, суд вважає, що завдану позивачу моральну шкоду слід оцінити у 5000 грн. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Шкода Фабія» за шкоду, яка заподіяна життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля застрахована у ПАТ«СТ «Галицька» 17.04.2013 року, строком з 17.04.2013 року по 16.04.2014 року. ДТП за участю застрахованого автомобіля мала місце 15.12.2013 року на час дії договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля . Відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Виходячи зі змісту ст. 979 ЦК України та вимог ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплатити страхові платежі та виконувати інші умови договору. В силу вимог п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з п. 23.1 ст. 23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Положеннями п. 9.3 ст. 9 цього Закону визначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Вказаний розмір також погоджений сторонами у договорі страхування (полісі). Таким чином, на страхову компанію покладено обов'язок сплатити [PERSON] грошове відшкодування заданої моральної шкоди в межах визначеного ліміту - 5% від страхової виплати за шкоду заподіяну здоров'ю та життю - 100000 грн., що становить 5000 грн. (100000 грн. * 5 % / 100 % = 5000 грн.). Встановлено, що страхова компанія часткового здійснила позивачу виплату моральну шкоду у розмірі 374,72 грн., що становить 5% страхової виплати за шкоду життю та здоров'ю, що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами спору. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення із страхової компанії страхового відшкодування за завдану моральну шкоду у розмірі 4625,28 грн. (5000 - виплачених 374,72 грн.) підлягають до часткового задоволення. При цьому не заслуговують не увагу твердження представника страхової компанії про те, що при визначенні розміру страхової виплати за шкоду заподіяну здоров'ю слід виходити із суми 7494,33 грн., як безпідставні, оскільки відповідно до положень п. 9.3. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В силу вимог ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать у тому числі витрати на правову допомогу. В силу вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» (із внесеними змінами від 27.03.2014 року) мінімальна заробітна плата у 2014 році в місячному розмірі становила 1218 грн. Відтак, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах у 2014 році за годину роботи адвоката становить 487,2 грн. (1218*40%/100) та 8,12 грн. за 1 хв. роботи адвокати (487,2/60хв.). Встановлено, що позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правовому допомогу адвоката надано договір від 10.08.2014 року, укладений між ним та адвокатом [PERSON], оригінал квитанції за № 34 від 03.11.2014 року про оплату послуг адвоката у сумі 2000 грн. та обґрунтування таких витрат. З обґрунтування витрат на правову допомогу вбачається, що надана позивачу правова допомога адвоката Стасишина М.В. полягала у наступному: консультація та укладення договору (1 год.) - 487,20 грн.; написання заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, відправлення її адресату (2 год.) -974,40 грн. та написання позову (2,5 год.) -1218 грн. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 за № 10, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З врахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката підлягають до частково задоволення у розмірі 1218 грн. як витрати понесені на написання позову, як такі, що відповідають вимогам закону, а розмір таких витрат є обґрунтований, не суперечить принципам справедливості та розумності. Разом з тим, суд вважає, що витрати на укладення договору з адвокатом, написання заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, відправлення її адресату в силу вимог ст. 79 ЦПК України не належать до судових витрат. Більше того, позивачем не надано суду доказів щодо надання адвокатом консультації з приводу написання заяви про настання страхового випадку, не представлено копії заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, коли саме така заява була написана тощо. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 200 грн. 24 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 23, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 6, 9, 22, 23, 26-1, 33, 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial