Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" Гаренко Н.В. подала до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить, стягнути з відповідача - [PERSON] (дата народження: [INFO]) на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК": заборгованість у розмірі 15419 гривень 22 копійки за кредитним договором № б/н від 29.10.2010 року, яка складається з наступного: 2191 гривня 33 копійки - заборгованість за кредитом, 12017 гривень 45 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 710 гривень 44 копійки - штраф (процентна складова). Стягнути з відповідачки - [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" судові витрати у розмірі 1600 гривень. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В поданому до суду клопотанні представник позивача просить розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних в справі доказів. Судом досліджені наступні докази: розрахунок заборгованості за договором від 29.10.2010 року укладеного між ПриватБанком та [PERSON] станом на 31.08.2017 року, копію анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 29.10.2010 року, копію довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки „Кредитка універсальна" 55 днів пільгового періоду від 26.08.2011 року, витяг з Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] по картковому рахунку [NUMBER] від 14.07.11 року, виписку по рахунку [PERSON] за період з 28.07.2013 року по 31.08.2017 року, витяг з тарифів по картках „Універсальна , 30 днів пільгового періоду", „Універсальна , 55 днів пільгового періоду", „Універсальна Contract" і „Універсальна GOLD". Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та відповідачкою [PERSON] 29 жовтня 2010 року був укладений кредитний договір. Згідно даного договору відповідачка [PERSON] отримала кредит зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на місяць. Картка якою користувалася [PERSON] визначена позивачем як „ Кредитка Універсальна" 55 днів пільгового періоду. Розмір базової відсоткової ставки 2,5% на місяць вказаний у довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки „Кредитка універсальна" 55 днів пільгового періоду від 26.08.2011 року. Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідачка зобов'язалася щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором. Сторонами було визначено, що сплата відсотків здійснюється щомісяця до 25 числа. Розмір щомісячних платежів визначено сторонами як 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості. Згідно тарифів пеня за несвоєчасне погашення заборгованості розраховується як пеня (1) + пеня (2). Пеня (1)= (базова процентна ставка по договору)/30 - начисляється за кожний день прострочки кредиту. Пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 гривень на місяць, начисляється один раз на місяць, за наявності прострочки по кредиту або відсотках 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 гривень і більше. Відповідачка не виконала свої зобов'язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 2191 гривня 33 копійки, а також прострочила заборгованість по відсотках. Відповідно до умов договору відповідачці нараховані штрафи та пеня. Згідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь - якому із грошових зобов'язань передбачених дійсним договором більш, ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобов'язань за цим договором, порушила свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З розрахунку заборгованості станом на 31 серпня 2017 року, які надані банком, вбачається, що в період до 01 вересня 2014 року процентна ставка визначена у розмірі 30 % річних, з 01 вересня 2014 року процентна ставка визначена у розмірі 34,8 % річних, з 1 квітня 2015 року процентна ставка визначена у розмірі 43,2 відсотка річних. У пункті 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною укладеного між сторонами кредитного договору, зазначено, що банк має право в односторонньому порядку змінювати тарифи. Згідно до ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: 1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; 2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; 3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували застосування сторонами у договорі змінюваної процентної ставки встановленої у відповідності до вимог частин 4-6 ст. 10561 ЦК України. Враховуючи наведене, суд вважає, що у даному випадку умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У абзаці 1 пункту 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі ст. 1056-1 ЦК України у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. У абзаці 3, 4 пункту 28 вказаної постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року судам роз'яснено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог ст. ст. 641-642 ЦК України або в порядку, визначеному ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Згідно пункту 2.1.1.5.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний при незгоді із змінами правил і/або тарифів надати банку письмову заяву про розірвання договору і погасити виниклу перед банком заборгованість. Таким чином, в даному випадку позичальник позбавлений права не погодитися на зміну умов договору, і у випадку незгоди із запропонованими змінами зобов'язаний ініціювати розірвання договору. Отже, така умова договору про право банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно до ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. У анкеті - заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підписана відповідачкою зазначено, що остання згідна з тим, що ця заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вказані вище обставини стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Суд відхиляє як докази розрахунки заборгованості за договором від 29.10.2010 року укладеним між ПриватБанком та [PERSON] станом на 31.08.2017 року надані позивачем. Зокрема, в таких розрахунках застосовані збільшені розміри процентної ставки. Суд вважає таке збільшення розміру процентної ставки протиправним. Крім того, згідно поданого банком розрахунку розмір заборгованості відповідачки по відсотках за період з 26 серпня 2013 року по 31 серпня 2017 року складає 12017 гривень 33 копійки. Таким чином фактично відсоткова ставка складає біля 150 % річних. Визначаючи розмір заборгованості відповідачки по відсотках, суд вважає за необхідне застосувати відсоткову ставку в розмірі 30 відсотків річних як таку, що була встановлена на момент укладення кредитного договору між сторонами. Така відсоткова ставка вказана у витязі з тарифів. Таким чином, заборгованість відповідачки по відсотках, з урахуванням отриманих нею сум, за період з 26 серпня 2013 року, тобто з дати коли у відповідачки з'явилася поточна заборгованість за кредитом по 31 серпня 2017 року визначена згідно наступного розрахунку: 3990 гривень (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 50 днів (період з 26.08.2013 року по 15.10.2013 року) Х 30% річних / 360 днів = 166 гривень 25 копійки. 3682 гривні 06 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 13 днів (період з 15.10.2013 року по 28.10.2013 року) Х 30% річних / 360 днів = 39 гривень 89 копійок. 3669 гривень 80 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 49 днів (період з 28.10.2013 року по 16.12.2013 року) Х 30% річних / 360 днів = 149 гривень 85 копійок. 3527 гривень 95 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 29 днів (період з 16.12.2013 року по 14.01.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 85 гривень 25 копійок. 3224 гривні 36 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 35 днів (період з 14.01.2014 року по 18.02.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 94 гривні 04 копійки. 3083 гривні 31 копійка (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 55 днів (період з 18.02.2014 року по 14.04.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 141 гривня 31 копійка. 2899 гривень 17 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 29 днів (період з 14.04.2014 року по 13.05.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 70 гривень 06 копійок. 2756 гривень 78 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 31 день (період з 13.05.2014 року по 13.06.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 71 гривня 21 копійка. 2656 гривень 78 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 122 дні (період з 13.06.2014 року по 13.10.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 270 гривень 10 копійок. 2573 гривні 89 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 31 день (період з 13.10.2014 року по 13.11.2014 року) Х 30% річних / 360 днів = 66 гривень 49 копійок. 2293 гривні 21 копійка (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 92 дні (період з 13.11.2014 року по 13.02.2015 року) Х 30% річних / 360 днів = 175 гривень 81 копійка. 2191 гривня 33 копійки (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 30 місяців (період з 13.02.2015 року по 13.08.2017 року) Х 2,5 % в місяць = 1643 гривень 49 копійок. 2191 гривня 33 копійки (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 19 днів (період з 13.08.2017 року по 31.08.2017 року) Х 30% річних / 360 днів = 34 гривні 69 копійок. Нараховані відсотки складають 3008 гривень 44 копійки. Від цієї суми віднімаємо 1819 гривень 76 копійок, як суму сплачену відповідачем в рахунок погашення відсотків. Таким чином, заборгованість по відсотках складає 1188 гривень 68 копійок. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Таким чином 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів складає 169 гривень. Вказані вище обставини стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити частково і з відповідачки слід стягнути на користь позивача борг в сумі 4049 гривень 01 копійка, в тому числі: основний борг в сумі 2191 гривня 33 копійки, заборгованість по відсотках в сумі 1188 гривень 68 копійок, та штрафи за несвоєчасність виконанням зобов'язань по договору в сумі 669 гривень. Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 420 гривень 15 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial