Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0108 га (кадастрові номери 3211200000:09:002:0028, 3211200000:09:002:0029) у межах згідно з планом, розташовану в [ADDRESS], призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. За життя мати не залишила заповіту. Тому нею як спадкоємцем першої черги було в установлений законом термін подано заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої [PERSON] за законом. 23 грудня 2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: на квартиру [ADDRESS]. А у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] їй відмовлено через відсутність на поданому правовстановлюючому документі - Державному акті про право власності на земельну ділянку відмітки про реєстрацію права власності спадкодавця в Поземельній книзі та відсутність витягу з Державного земельного кадастру. Вважає відмову нотаріуса обґрунтованою, оскільки викладені обставини відповідно до глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, іншим способом визнати за собою право власності на спадкове майно, окрім як визнання цього права в судовому порядку вона не має можливості. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини у позовній заяві та просила визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0108 га. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надіслав суду письмову заяву в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути без участі їх представника. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки, що підтверджено свідоцтвом про її смерть (а.с.7). [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0108 га (кадастрові номери 3211200000:09:002:0028, 3211200000:09:002:0029) у межах згідно з планом, розташовану в [ADDRESS], призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В установлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, тому в силу ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 23 грудня 2014 року [PERSON] одержала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 3178 (спадкова справа № 90/2014), яким встановлено, що вона, [PERSON], є спадкоємцем майна [PERSON], і отримала право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. Однак реалізувати належним чином своє право на спадкування земельної ділянки площею 0,0108 га, розташованої по [ADDRESS] [PERSON] не може, адже приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] їй відмовлено через відсутність на поданому правовстановлюючому документі - Державному акті про право власності на земельну ділянку відмітки про реєстрацію права власності спадкодавця в Поземельній книзі та відсутність витягу з Державного земельного кадастру. Разом з цим, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 06 серпня 2009 року приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1705, [PERSON] прийняла у власність земельну ділянку загальною площею 0,0108 га (кадастрові номери 3211200000:09:002:0028, 3211200000:09:002:0029) у межах згідно з планом, розташовану в [ADDRESS], призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно з п.10 зазначеного договору Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 085979 в день оформлення договору передано покупцеві [PERSON] з відповідною відміткою про перехід права власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом; право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Враховуючи положення цивільного законодавства та роз'яснення, викладені в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" спадкодавець [PERSON] за життя набула у власність земельну ділянку загальною площею 0,0108 га (кадастрові номери 3211200000:09:002:0028, 3211200000:09:002:0029) у межах згідно з планом, розташовану в [ADDRESS], призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Наразі позивач [PERSON] не має можливості будь-яким іншим способом визнати за собою право власності на спадкове майно, окрім як визнання цього права в судовому порядку, зважаючи на те, що вона не може зареєструвати право власності спадкодавця в Поземельній книзі та отримати витяг з Державного земельного кадастру на ім'я померлої матері, адже відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Виходячи зі змісту ст. 3 ЦПК України, ст. ст. 27-31 ЦПК України неможливо вирішити питання про права осіб, які не є сторонами процесу і у зв'язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. Відмова нотаріуса є обґрунтованою, оскільки викладені обставини відповідно до глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.12 та ст.ст. 47, 49, 68 Закону України „Про нотаріат" дійсно є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене інші засоби, крім захисту своїх прав в судовому порядку, [PERSON] вичерпано, а підстав для оскарження дій нотаріуса немає. Наведене ніким не оскаржується, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: відкриття спадщини, наявність та вартість спадкового майна - свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER], виданим 19.06.14 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області; договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим 06 серпня 2009 року приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1705; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 085979, виданим Фастівською міською радою 11.04.07, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:07:032:00137 з відміткою про перехід права власності до [PERSON]; договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 06 серпня 2009 року приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1702; Родинні зв'язки зі спадкодавцем - свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 12.03.58, свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] [NUMBER] від 23.08.77, паспортом [PERSON]; свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу [PERSON] 23 грудня 2014 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3178 (спадкова справа №90/2014); Відмова нотаріуса - постановою приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу [PERSON] № 699/02-31 від 23.12.14. Аналізуючи дані докази суд вважає їх достовірними, а позовні вимоги доведені в повному обсязі, тому за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: approved