Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка вказує на те, що у 2011 році вона домовилась із представником ПСП "Хлібороб" про укладення договору оренди, відповідно до умов якого вона планувала передати у строкове платне користування земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідач в свою чергу зобов'язувався сплачувати за це орендну плату. З 11 лютого 2013 року правонаступником орендаря є ТОВ "Хлібороб Інвест". Причиною звернення до суду послужило протиправне невиконання орендарем договірних зобов'язань за договором оренди. На її численні звернення відповідач не реагував, письмових договорів не укладає, землю використовує на власний розсуд. Причину такої поведінки відповідача вона дізналась коли отримала договори оренди зі своїм прізвищем. Виявилось, що відповідач використовує землю за підробленим договором оренди, оскільки підпис орендодавця в договорі оренди та акті прийому-передачі їй не належить. Саме тому, позивачка звернулась до суду з проханням визнати недійсним з моменту укладення договір оренди землі, право власності на яку посвідчено державним актом серії [NUMBER], укладеним 10.01.2011 року між [PERSON], і ПСП "Хлібороб". У судовому засіданні представник позивачки не з'явився, але подав заяву, у якій просить справу розглядати в його відсутності, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся в встановленому законом порядку і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного: Із договору оренди землі від 10 січня 2011 року вбачається, що [PERSON] як орендодавець з однієї сторони надає, а ПСП "Хлібороб" в особі керівника підприємства Терещука Андрія Васильовича як орендар з іншої сторони приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Великоволицької сільської ради, площею 2,4300 га., та зобов'язується вносити орендну плату. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки (без дати), на виконання зобов'язань за договором оренди земельної ділянки від 10 січня 2011 року, орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що розташована на території Великоволицької сільської ради, загальною площею 2,4300 га. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки, яка розташована на території с. В. Волиця, Великоволицької сільської ради, площею 2,4300 га. Відповідно до висновку експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 1/438 від 21.04.2015 року, підписи від імені [PERSON], у графах "Орендодавець" договору оренди землі від 10.01.2011 року, який укладений між [PERSON] та ПСП "Хлібороб" в особі Терещука А.В., та акту прийому-передачі земельної ділянки без дати виконані не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема договорами та іншими правочинами. Як вбачається із ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що договір був укладений з порушенням вимог законодавства, додержання яких є обов'язковим для його укладення, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], підлягають до задоволення. Так як рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача підлягає стягненню на його користь судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved