Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно з договором купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого 22 лютого 2011 року приватним нотаріусом Сосницького районного нотаріального округу Чернігівської області, вони придбали у [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В Сосницькому районному комунальному підприємстві "Зодчий" бюро технічної інвентаризації було зареєстровано за кожним із них право власності на 1/4 частину купленої ними 1/2 частини вищевказаного житлового будинку та надвірних будівель, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №29245555 від 10.03.2011 року, виданого Сосницьким районним комунальним підприємством "Зодчий" бюро технічної інвентаризації. Під час оформлення договору купівлі-продажу вищевказаної частини житлового будинку їм було відомо, що дане нерухоме майно належить продавцю [PERSON] на праві приватної власності, згідно з рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2001 року за №2-199, яке зареєстроване Новгород-Сіверським міжміським бюро технічної інвентаризації 21 травня 2001 року за №2-342, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 32849059. Відповідно до зазначеного рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2001 року за №2-199, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; був придбаний під час шлюбу подружжям: продавцем [PERSON] та відповідачем [PERSON], тому суд визнав за кожним з них право власності на 1/2 частину придбаного ними житлового будинку з надвірними будівлями та виділив кожному з них належну частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в натурі. Цим же рішенням двір, сад і огорожа залишені у спільному користуванні, вказано про поділ городу згідно з частинами житлового будинку. Таким чином, вони є власниками 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; а власником іншої 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], є відповідач [PERSON] Житловий будинок з надвірними будівлями знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 2706 м.кв., земельна ділянка не приватизована і належить Сосницькій селищній раді. З відповідачем [PERSON] вони не можуть домовитись щодо спільного використання земельною ділянкою, відповідач перешкоджає нам нею користуватись, між ними та відповідачем постійно виникають сварки щодо використання спірної земельної ділянки. Просять визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 2706 м.кв., виділеної для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], і виділити в користування, пропорційно до їх часток в житловому будинку, 1/2 частину земельної ділянки, призначити по справі судову земельно-технічну експертизу для визначення порядку користування земельною ділянкою, та стягнути з [PERSON] на іхню користь судові витрати. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказавши, що він не перешкоджував позивачам у користуванні земельною ділянкою, його представник [PERSON] підтримав позицію відповідача, при цьому відповідач та його представник проти призначення земельно-технічної єкспертизи заперечень не мали. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 22 лютого 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Сосницького районного нотаріального округу Чернігівської області Куць М.І., зареєстрованого в реєстрі за №210 (витяг про державну реєстрацію прав №29245555 від 10.03.2011 року, реєстраційний номер 32849059: [PERSON] є власником 1/4 житлового житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]; форма власності - приватна, спільна, часткова; [PERSON] є власником 1/4 житлового житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]; форма власності - приватна, спільна, часткова); а відповідач [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; (договір купівлі-продажу від 06.02.1980 року, рішення Сосницького районного суду за №2-199 від 12.04.2001 року). У відповідності до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, а у разі не досягнення згоди - за рішенням суду. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка сторонами не приватизована, а знаходиться в спільному користуванні співвласників будинку, який розташований на ній. Між сторонами існує встановлений фактично порядок користування земельною ділянкою, але з цього приводу існують конфлікти. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Згідно зі ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов"язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст. 125, ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою суду від 21.10.2014 року була призначена судова земельно - технічна експертиза, з висновку разом з доповненням за №95/15-24 до якої вбачається, що сторонам запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] разом зі своїм представником [PERSON] вибрали варіант №2 розподілу земельної ділянки з урахуванням фактичного користування та накладанням на частину їх земельної ділянки (двору) земельного сервітуту. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні виказали свою незгоду з даним варіантом розподілу. За даним варіантом розподілу першим співвласникам [PERSON] та [PERSON] (1/2 частина) надано земельну ділянку, загальною площею 1224,0 кв.м., яка знаходиться в таких межах: Земельна ділянка №1: - від умовної точки " 1", яка розташована по лінії розподілу житлового будинку в умовну точку " 2", яка розташована з тильної сторони; - від точки " 2" на відстані 5,2 м в умовну точку " 3"; - від точки " 3" на відстані 6,2 м в умовну точку " 4"; - від точки " 4" на відстані 13,8 м в умовну точку " 5"; - від точки " 5" на відстані 5,2+3,9 м в точку " 1". Загальна площа земельної ділянки №1-116,0 кв.м: під будинком - 36,0 кв.м; під двором - 80,0 кв.м. Земельна ділянка №2: - від точки " 4" на відстані 6,5 м знаходиться умовна точка " 6"; - від точки " 6" на відстані 48,5 м на межовій лінії знаходиться умовна точка " 7"; - від точки " 7" по зовнішній межовій лінії на відстані 5,8+1,5+5,54+9,7+30,19+13,26+21,39+10,83 м в умовну точку " 8", яка знаходиться з фасадної сторони ділянки; - від точки " 8" паралельно сараю В-1 на відстані 2,7+4,2 м в умовну точку " 9"; - від точки " 9" на відстані 3,85 м в умовну точку " 10"; - від точки " 10" паралельно гаража 6-1 на відстані 5,35+2,85+5,35 в умовну точку " 11"; - від точки " 11" на відстані 4,05 м в умовну точку " 12"; - від точки " 12" по лінії розподілу сараю Б-1 в умовну точку " 13," яка знаходиться на відстані 1,0 м від стіни сараю; - від точки " 13" паралельно сараю на відстані 6,5+5,35 м в умовну точку " 14"; - від точки " 14" на відстані 2,8 м в умовну точку " 6". Загальна площа земельної ділянки №2 - 1030,0 кв.м: під господарськими будівлями - 17,0+17,5= 34,5 кв.м; під городом та садком - 995,5 кв.м. Земельна ділянка №3, на яку рекомендується накласти земельний сервітут, (позначена в лінійку): - від точки " 5", яка знаходиться в правому стовбі воріт паралельно житловому будинку на відстані 13,8 м в умовну точку " 4" ; - від точки " 4" на відстані 6,5 м в умовну точку " 6"; - від точки " 6" на відстані 2,8 м в умовну точку " 14"; - від точки " 14" по фасадній стороні господарських будівель на відстані 6,5+4,05+3,3+3,85+3,3 м в умовну точку " 15"; - від точки " 15" на відстані 5,05 м в умовну точку " 5"; Загальна площа земельної ділянки №3- 78,0кв.м Загальна площа земельної ділянки -1224,0 кв.м: під будинком - 36,0 кв.м; під господарськими будівлями - 17,5 + 17,0 = 34,5 кв.м; під двором - 80 кв.м; під частиною двору, на яку рекомендовано накласти земельний сервитут, - 78,0 кв.м; під городом та садком - 995,5 кв.м. Другому співвласнику [PERSON] (1/2 частина) надано земельну ділянку (в клітинку), загальною площею 1224,0 кв.м., яка знаходиться в таких межах: Земельна ділянка №4: - від умовної точки " 1", яка розташована по лінії розподілу житлового будинку в умовну точку " 2", яка розташована з тильної сторони; - від точки " 2" на відстані 5,2 м в умовну точку " 3"; - від точки " 3" на відстані 6,2 м в умовну точку " 4"; - від точки " 4" на відстані 6,5 м в умовну точку " 6"; - від точки " 6" на відстані 48,5 м в умовну точку " 7", яка знаходиться на межовій лінії; - від точки " 7" по зовнішній межовій лінії на відстані 14,2+8,56+35,79+7,99+18,23+17,00+3,9 м в умовну точку " 1", яка знаходиться з фасадної сторони ділянки. Загальна площа земельної ділянки №4- 1161,0 кв.м: під будинком - 44,0 кв.м; під городом та садком - 1117,0 кв.м. Земельна ділянка №5: - від точки " 8" паралельно сараю В-1 на відстані 2,7+4,2 м в умовну точку " 9"; - від точки " 9" на відстані 3,3 м в умовну точку " 15"; від точки " 15" по огорожі на відстані 4,05 м в умовну точку " 8". Земельна ділянка №6: - від точки " 10" паралельно гаража 6-1, на відстані 5,35+2,85+5,35 м в умовну точку " 11"; - від точки " 11" на відстані 3,3 м в точку " 10". Земельна ділянка №7: - від точки " 12" по лінії розподілу сараю Б-1 в умовну точку " 13", яка знаходиться на відстані 1,0 м від стіни сараю; - від точки " 13" паралельно сараю на відстані 6,5+5,35 м в умовну точку " 14"; - від точки " 14" на відстані 6,5 м в умовну точку " 12". Загальна площа земельних ділянок №5, №6, №7 - 63,0 кв.м: під господарськими будівлями - 6,0 +10,0+17,5= 33,5кв.м; під двором біля господарських будівель - 29,5кв.м. Загальна площа земельної ділянки -1224,0 кв.м. під будинком - 44,0 кв.м; під господарськими будівлями - 6,0+10,0+17,5 = 33,5кв.м; під двором - 29,5 кв.м; під городом та садком - 1117,0 кв.м. Загальний вид розподілу земельної ділянки, площею 2448,0 кв.м, по [ADDRESS] зображений на плані-схемі до варіанту №2, при якому першим співвласникам [PERSON] та [PERSON] надається її 1/2 частина, де під будинком - 36, 0 кв.м; під господарськими будівлями - 34,5 кв.м; під двором - 80,0 кв.м; під садком та городом - 995,5 кв.м; під частиною двору, на яку рекомендовано накласти земельний сервітут, - 78,0 кв.м, а всього - 1224,0 кв.м. Другому співласнику [PERSON] надається її 1/2 частина, де під будинком - 44,0 кв.м; під господарськими будівлями - 33,5 кв.м; під садком та городом- 1117,0 кв.м; а всього - 1224,0 кв. м. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, надати суду докази, якими вона обґрунтовує свої вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Згідно зі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень діючого законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до варіанту №2 висновку з доповненням до нього судової земельно - технічної експертизи № 95/15-24 від 16.03.2015 року. Також необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., витрати, пов'язані з проведенням земельно - технічної експертизи, в сумі 1968 грн. Приймаючи до уваги надані стороною позивачів квитанції №б/н від 02.09.2015 року та від 22.12.2015 року, а також квитанцію до прибуткового касового ордеру №11 від 22 грудня 2014 року з актом виконаних робіт від 24.04.2015 року, суд зазначає, що викладені в них відомості відповідно до вирішення питань про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу та інших, є не повністю доведеними та документально підтвердженими. Відповідно до Закону України №4191-V від 20.12.2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" при розгляді цивільних справ, якщо компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, граничний розмір компенсації не перевищує суму, яка дорівнює 40 відсоткам розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу. Враховуючи час судових засідань, в яких адвокат позивачів приймав участь, а також час складання ним позовної заяви та на консультації, необхідно стягнути з [PERSON] судові витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката, на користь [PERSON] та [PERSON] в сумі 1460 грн.

Outcome: approved