Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

17 січня 2019 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.04.2018 року о 08.00 год. біля будинку 120 [ADDRESS] . [ADDRESS] Роз відбулася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля BMV 520і державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Mersedes Benz: державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] № [NUMBER] власником автомобіля Mersedes Benz державний реєстраційний номер [NUMBER] є позивач. Дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення відповідачем Правил дорожнього руху та постановою судді Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.04.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України - зазначеної ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю було завдано значні механічні ушкодження. Відповідачем [PERSON] було застраховано цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у страховій компанії Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» та видано поліс № [NUMBER] та згідно з відомостями з офіційного сайту Моторне (транспортне) страхове бюро України станом на 14.04.2018 року (дата скоєння ДТП) він діяв. Після настання страхового випадку я звернувся до страхової компанії ТОВ «СК «Домінанта» з письмовою заявою про настання страхового випадку, внаслідок якого був пошкоджено мій транспортний засіб Мерседес Бенц, державний номерний знак [NUMBER] Заява про страхове відшкодування була зареєстрована та справі присвоєно номер 17299. Оскільки, на дзвінки страхова компанія не відповідала, інформацією про дату та суму виплати страхового відшкодування не володіла та мені не надано жодної відповіді стосовно розгляду вищевказаної заяви та не здійснено виплату страхового відшкодування, він був змушений за захистом своїх порушених, прав та законних інтересів звернутися до МТСБУ зі скаргою від 17.09.2018 року. На вищевказану скаргу він отримав відповідь, згідно з якою МТСБУ на даний час не можу застосувати до СТ «Домінанта» заходів впливу, оскільки членство останнього було припинено, а також інформацією щодо ліквідації страхової компанії чи визнання її банкрутом не володіє. Таким чином, у випадку, якщо ТОВ «СТ «Домінанта» буде визнано банкрутом; коштів та майна страховика не вистачить для задоволення зазначених вище вимог, що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика, МТСБУ за заявою поновить розгляд питання щодо здійснення регламентної виплати позивачу. Крім того, 14.09.2018 року ним було спрямовано до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг скаргу, в якій він просив провести перевірку діяльності страховика ТДВ «СТ «Домінанта» та зобов`язати ТДВ «СТ «Домінанта» прийняти рішення про здійснення мені страхового відшкодування, але станом на 17.01.2019 року відповідь на скаргу він не отримав. Розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу було визначено судовим експертом [PERSON] , яким було проведено огляд транспортного засобу та визначено суму матеріального збитку яка склала 102229,84 гривень, вартість проведення цієї експертизи становить 2000,00 грн. Крім того, відповідачем завдано йому й моральну шкоду, яка полягає у: 1) порушенні нормальних життєвих зв`язків, душевних стражданням пережитим мною у зв`язку із ДТП: момент удару (декілька разів), погіршення самопочуття (головокружіння, нудота та ін..) та пошкодженням майна автомобіля, душевних стражданнях, пов`язаними з тим, що маючи автомобіль у власності, він та його родина тривалий час не можуть користуватися всіма благами та перевагами, які дає транспортний засіб, хвилюваннями у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, пересування по місту для придбання товарів -або послуг у різних магазинах та аптеках , тощо - безспірним є те, що користуватися громадським транспортом потребує значно більше затрат зусиль і часу, а користування таксі є доволі коштовним, 2) емоційним дискомфортом, пов`язаним з тим, що володіння, зовсім не старим (2011 року випуску) автомобілем підкреслювало мій статус самодостатньої людини, а після ДТП, вже тривалий час, відчуває себе залежним від громадського транспорту, що не вселяє оптимізму, додатковим навантаженням, що виникли внаслідок ДТП - це написання заяви про відшкодування, отримання копії звіту експерта, звернення до страхової компанії, написання скарги до МТСБУ та Нацкомфінпослуг тощо, декілька разів зустрічі з автомобільним експертом (це огляд автомобіля). Спричинену йому моральну шкоду він оцінює у 10 000 грн. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Відповідно до вимог ч. 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріалами справи\~підтверджено,\~що відповідач\~був належним\~чином повідомлений\~про час\~та місце\~слухання справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, постановою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.04.2018 [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, тобто за порушення ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів: автомобіля BMV 520і державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля Mersedes Benz: державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до поліса № [NUMBER] цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, була застрахована товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», яка з 02.07.2018 була позбавлена права укладати договори страхування (а.с.14). Висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 05.05.2018 встановлено, що сума матеріальної шкоди, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Mersedes Benz: державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] станом на 27.04.2018 становить 102229,84 грн. Відповідно до листа Моторного транспортного страхового бюро України від 10.10.2018, МТСБУ згідно із законом виконує зобов`язання страховика за внутрішніми договорами страхування у разі неостаточності коштів майна страховика, що визнаний банкрутом, або ліквідований, таким чином у випадку якщо «Страхове товариство «Домінанта» буде визнано банкрутом і коштів та майна страховика не вистачить для задоволення зазначених вище вимог, що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика, МТСБУ за заявою поновить розгляд питання щодо здійснення регламентної виплати, передбаченої пп.г п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.18). З урахуванням викладеного [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з`ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). З`ясовується правильність об`єднання кількох однорідних вимог, наявність у позивача інших вимог до відповідача, які можуть бути пов`язаними між собою, для вирішення питання про їх об`єднання або роз`єднання (стаття 126 ЦПК). У відповідача суд з`ясовує суть заперечення проти позову та характер такого заперечення (процесуальний чи матеріально-правовий). З урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню (предмет доказування; стаття 179 ЦПК). Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду»). Як слідує із змісту позовної заяви, позивач просив стягнути матеріальну та моральну шкоду, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Частинами 1,2 статті 1187 Цивільного кодексу України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Верховного Суду України від 27.04.2018 року у справі № 910/9029/17 визначено три способи відшкодування шкоди внаслідок ДТП «потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічний правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду України від 26.10.2016 у справі N 6-954цс16 (Постановам 6-954цс16). Оскільки позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до власника джерела підвищеної небезпеки - автомобіля BMV 520і державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , який своїми діями завдав матеріальну шкоду, тому суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до частин першої третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судом враховується характер і обсяг заподіяної дорожньо-транспортною пригодою шкоди, а також поведінка відповідача, який будучи визнаний винним у ДТП, не намагався до цього часу добровільно відшкодувати спричинену ним шкоду. Пошкодження автомобіля дійсно негативно вплинули на спосіб життя позивача [PERSON] , а невирішеність питання викликає в нього моральні страждання. Між тим, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди позивачам була спричинена матеріальна шкода, а також спричинені моральні переживання та страждання, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги потерпілих в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь позивачів кошти в розмірі по 1000 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди, вказана сума є об`єктивною та достатньою для відшкодування моральної шкоди, що відбулася внаслідок неправомірних дій відповідача. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У зв`язку з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження № Д4/05/18 від 05.05.2018 [PERSON] сплачено 2000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 052352 від 27.04.2018 (а.с.16), тому на користь позивача підлягає стягненню вказана сума. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір за вимогу стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1022,30 грн., судовий збір за вимогу стягнення моральної шкоди 1921,00 грн., а всього 2\~943,30 грн.

Outcome: partial