overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

09 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не з"явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1996р. року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню доньки, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина об'єктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матір'ю, яка працює ТОВ "Завод "Точмаш". Відповідач працює ТОВ з ІІ "Хенкель Баутехнік "Україна", інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що при проведенні працівниками ПАТ "ЕК"Херсонобленерго" 06.06.2013 року, 09.04.2014 року перевірок за адресою: [ADDRESS], де проживає відповідач, було виявлено порушення правил користування електроенергією, а саме факт самовільного підключення до мереж з порушенням схеми обліку помимо приладу обліку. Тому на підставі встановленого порушення, згідно п.53 ПКЕЕН, було складено акти за № 224848, № 225510. В результаті вказаних порушень, було нараховано суму збитку завданого відповідачем, яка становить 4465 гривень 61 копійка, яку відповідач у добровільному порядку сплачувати відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача суму завданих збитків у розмірі 4465 гривень 61 копійка та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги за підставами зазначеними в позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 26, 27 Закону України „Про електроенергетику" та п.п. 37, 42, 48, 53 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію; повинен нести відповідальність за споживання електроенергією без дозволу енергопостачальника поза приладом обліку. Завдані збитки розраховуються згідно п. 53 ПКЕЕН та Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою НКРЕ від 22.11.1999р Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. 06.06.2013 року, 09.04.2014 року працівниками ПАТ "ЕК"Херсонобленерго" були проводені контрольні перевірки за вищевказаною адресою, де було виявлено порушення правил користування електроенергією, а саме факт самовільного підключення до мереж з порушенням схеми обліку помимо приладу обліку. На підставі встановлених порушень були складені Акти за № 224848 від 06.06.2013 року, № 225510 від 09.04.2014 року. Відповідно до методики визначення обсягу вартості та на підставі зазначених актів було нараховано збитки на суму 4465 гривень 61 копійка. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість не облікованої електричної енергії в сумі 4465 гривень 61 копійка, а також 243 гривень 60 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що при проведенні працівниками ПАТ "ЕК"Херсонобленерго" 12.08.2011 року та 18.02.2012 року перевірок за адресою: [ADDRESS], де проживають відповідачі, було виявлено порушення правил користування електроенергією, а саме факт самовільного підключення до мереж з порушенням схеми обліку помимо приладу обліку. Тому на підставі встановленого порушення, згідно п.53 ПКЕЕН, було складено акти за № 221769, № 223026. В результаті вказаного порушення, було нараховано суму збитку завданого відповідачами, яка становить 3698,35 гривень, яку вони у добровільному порядку сплачувати відмовляються. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму завданих збитків у розмірі 3698,35 гривень та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги за підставами зазначеними в позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст. 26, 27 Закону України „Про електроенергетику" та п.п. 37, 42, 48, 53 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію; повинен нести відповідальність за споживання електроенергією без дозволу енергопостачальника поза приладом обліку. Завдані збитки розраховуються згідно п. 53 ПКЕЕН та Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою НКРЕ від 22.11.1999 року. Судом встановлено, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. 12.08.2011 року, 18.02.2012 року працівниками ПАТ "ЕК"Херсонобленерго" були проводені контрольні перевірки за вищевказаною адресою, де було виявлено порушення правил користування електроенергією, а саме факт самовільного підключення до мереж з порушенням схеми обліку помимо приладу обліку. На підставі встановлених порушень були складені Акти за № 221769, № 223026. Відповідно до методики визначення обсягу вартості та на підставі зазначених актів було нараховано збитки на суму 3698,35 гривень. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню вартість не облікованої електричної енергії в сумі 3698,35 гривень, а також 243 гривень 60 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Районний лікар-психіатр Комунального закладу "Царичанська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" Тішкіна Н.М. звернулася з заявою про примусовий психіатричний огляд [PERSON] без її згоди. На обгрунтування своїх вимог посилається на те, що по відомостях, отриманих відносно [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], є достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для неї та оточуючих; неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність; може завдати шкоду своєму здоров'ю з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Наявність психічного розладу підтверджує психічний стан, а саме: за період перебування в інфекційному відділенні КЗ "Царичанська ЦРЛ" ДОР" (ХІ.18-П.19), куди була госпіталізована по соціальним показникам гр.[PERSON] вела себе неадекватно, вчиняла насильницькі дії по відношенню до медичного персоналу, пацієнтів по палаті, псувала лікарняний інвентар, посуд; нецензурно висловлювалась, не дотримувалась режиму, самовільно залишала відділення. У зв'язку з таким станом неодноразово викликались співробітники органу поліції та ніякі міри відносно [PERSON] не приймались. У зв'язку з неможливістю утримувати [PERSON] в загальносоматичному стаціонарі, остання була виписана додому з рекомендаціями, проте пацієнтка додому повертатись не бажає ,продовжує перебувати на території лікувального закладу, де дезорганізовує роботу медичного персоналу, створює небезпечні умови для себе та персоналу. Крім цього, щодо наявності тяжкого психічного розладу у гр.[PERSON] маються інформації про поведінку останньої, отриманої від лікарів КЗ "Царичанська ЦРЛ" ДОР" [PERSON] та [PERSON], а також лист директора і співробітників КЗ "ТЦСО (НСП)" ЦСР. 06 лютого 2019 року [PERSON] було запропоновано надати згоду на огляд та обстеження в умовах психіатричного стаціонару, проте остання відмовилася. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою і просить встановити факт належності їй архівних довідок та трудової книжки . Свої вимоги мотивує тим , що після досягнення пенсійного віку вона звернулася в Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі для оформлення пенсії. Але їй було відмовлено в оформленні пенсії , про що йому був направлений лист-відмова № 8710/10-33 від 06.08.2014 року .Відмова мотивована тим, що з метою призначення пенсії за віком заявнику [PERSON] необхідно привести у відповідність запис прізвища та по батькові в архівних довідках Трудового архіву Новопразької селищної ради Олександрійського району від 31.07.2014 року № 341, №342, №344, № 345, № 346, № 348. Також має місце виправлення в написанні прізвища в трудовій книжці серія "[NUMBER]" [PERSON] "(рос.) виправлено на "[PERSON]". Встановлення факту належності їй цих документів необхідно для оформлення пенсії. Заявниця підтримала в судовому засіданні заяву і просить її задоволити. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та Олександрійському районі в судове засідання не з'явився, направив заяву з проханням розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, покази свідків суд вважає що вимоги заявника підлягають задоволенню. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів передбачено п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Встановлення даного факту необхідно позивачу для оформлення пенсії. В судовому засіданні встановлено , що трудова книжка і архівні довідки дійсно належать [PERSON] , що підтверджується доказами , а саме: - показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що вони давно знають заявницю [PERSON] , проживають з нею в одному селищі , працювали разом з нею в колгоспі імені Леніна , а потім в КСП " Хлібороб" , заявниця працювала в колгоспі імені Леніна з 1979 року , а потім працювала в КСП " Хлібороб " до 2000 року і тому з достовірністю можуть повідомити , що трудова книжка і архівні довідки про роботу в колгоспі імені Леніна , а потім в КСП " Хлібороб" дійсно належать заявниці. - архівною довідкою № 349 від 31 липня 2014 року трудового архіву Новопразької селищної ради про те, що в документах архівного фонду колгоспу імені Леніна, а також в КСП " Хлібороб" в книгах обліку нарахування заробітної плати іншого працівника з прізвищем «[PERSON]» не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

29.01.2014 року до суду надійшла вищезазначена позовна заява, яка мотивована тим, що [INFO] року під час перебування у шлюбі у сторін по справі народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем. Протягом останнього року шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує державну допомогу в розмірі 130 грн. щомісячно, інших доходів немає. Відповідач працює на посаді слюсаря АВР в ДП "Хмільникводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" та отримує заробітну плату. Оскільки, відповідач добровільно не виконує свої обов"язки по утриманню дитини, тому вона змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву з зазначених в ній мотивів. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Судом встановлено наступне: 08.08.2009 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 5), під час якого народився син [PERSON], батьками якого у свідоцтві про народження зазначені сторони по справі (а.с. 6). Позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10.05.2011 по 03.03.2014 р.р (а.с.8). Відповідач працює в ДП "Хмільникводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" та отримує відповідно заробітну плату, загальна сума його доходу в період з 01.07.2013 по 31.12.2013 р. склала 16489,48 грн. (а.с. 9) Статтею 180 СК України передбачений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує всі обставини, встановлені у судовому засіданні і вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, до досягнення нею повноліття. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 243,60 грн. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Заявник [PERSON] просить встановити факт смерті його брата - [PERSON], який помер [INFO] в с. Білий Рукав Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що внаслідок тривалої онкологічної хвороби помер його рідний брат [PERSON] Заявник поховав його на наступний день на сільському кладовищі в с. Білий Рукав Хмільницького району, Вінницької області. Заявник посилається на те, що тіло брата не було передано для проведення патолого-анатомічної експертизи, а тому не має довідки медичного закладу про смерть. Через зазначені обставини він не може отримати в сільській раді свідоцтво про смерть брата. Встановлення факту смерті брата йому необхідно для отримання спадщини за заповітом, оскільки щеза життя брат склав заповіт на його ім"я та заповів земельну ділянку для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва та майновий пай в ТОВ "Зоря" с. Б.Рукав Хмільницького району, Вінницької області. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти завдоволення заяви не зеперечували. Суд вважає можливим заявлені вимоги задовольнити повністю, оскільки поясненнями заявника [PERSON], довідкою Сьомаківської сільської ради № 495 від 29.07.2014 року, висновком Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області № 8845 від [INFO], листом КУ "Хмільницька ЦРЛ" від 31.07.2014 року № 01-05-07/874, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Білий Рукав Хмільницького району Вінницької області, а родичі померлого до КУ "Хмільницька ЦРЛ" за видачею свідоцтва про смерть не зверталися, з звернулися до онколога 30.07.2014 року після поховання померлого, а тому свідоцтво про смерть [PERSON] лікарем онкологом поліклініки видане бути не може. Виходячи із вищезазначеного, заява про встановлення факту смерті [PERSON] , підлягає задоволенню. Цей факт для заявника є юридичним фактом, оскільки його встановлення дає заявнику право на оформлення спадщини. Спір про право відсутній. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати по справі не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

08.12.2015 представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що належне позивачеві на праві приватної власності майно було включено до актів опису і арешту складених державним виконавцем Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ в рамках зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь юридичних осіб грошових коштів. Посилаючись на той факт, що включені до актів опису і арешту майна речі належать особисто позивачеві просила виключити з актів опису і арешту кухонний набір, кухню, три тумби для телевізору, стільці, туалетний столик, два столи, чотири шафи, комод, два дивани, стінку світло-коричневого кольору із чотирьох секцій та шафу світло-коричневого кольору, дві полиці для книжок, посуд, тумбу, трюмо, коври та килими, три холодильники та дві пральні машини, двоє ліжок, три стільці, газову колонку, дві газові плити, котел, ванну, унітаз, шторів, карнізів, побутові інструменти. У судовому засіданні сторони були відсутні, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача вимоги позову підтримала повністю, наполягаючи на їх задоволенні із підстав, що викладені в позовній заяві. Державний виконавець, що здійснює виконавче провадження, в рамках якого було складено акти опису та арешту, надала заперечення проти позову, в яких у його задоволенні просила відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2014 державним виконавцем Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Буділовською О.О., в рамках зведеного виконавчого провадження №37696026 було складено акти опису і арешту майна боржника [PERSON], серед яких перебували речі, які позивач вважає такими, що належать їй особисто. Згідно положень частини першої статті 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На підтвердження належності позивачу речей, включених до актів опису та арешту останньою надано накладну №15 від 23.04.2004, гарантійні талони від 03.06.2004, з яких вбачається, що [PERSON] особисто придбавались включені до актів опису і арешту від 03.06.2014 кухонний набір у кількості однієї штуки, кухня, тумба, стільці у кількості чотирьох штук, туалетний столик, стіл, шафа, комод, диван, машина пральна марки "Nord" модель "WM 5008 A", холодильник марки "Nord" модель "DX-244". За такого, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, в частині виключення з актів опису та арешту вказаних речей, в той час як в решті частині вимог слід відмовити, оскільки факт належності позивачу цих речей свого підтвердження не знайшов. Відповідно до положень частини першої статті 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею згідно платіжного доручення від 06.10.2014.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради (далі - КНП "ХОЗЗНПД" ХОР) звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що вона страждає на маячний розлад, внаслідок захворювання вона становить небезпеку для себе та оточуючих. [PERSON] згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 09.04.2021 року була госпіталізована в КНП "ХОЗЗНПД" ХОР в примусовому порядку та рішення Ярмолинецького районного суду від 07.06.2021 року примусова госпіталізація була продовжена. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що у [PERSON] діагностовано захворювання у вигляді маячного розладу. У такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судовому засіданні не змогла усвідомлено висловити власну думку відносно продовження своєї госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 08.04.2021 року [PERSON] був доставлений на приймальне відділення КНП «ХОЗЗ НПД» ХОР. рішення Ярмолинецького районного суду від 09.04.2021 року була госпіталізована в КНП "ХОЗЗНПД" ХОР в примусовому порядку та рішення Ярмолинецького районного суду від 07.06.2021 року примусова госпіталізація була продовжена. Комісія лікарів-психіатрів 06 липня 2021 року встановила наявність у неї захворювання у вигляді маячного розладу та прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, внаслідок чого вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 06 липня 2021, рішення Ярмолинецького районного суду від 07.06.2021 року. Згідно із частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. На підставі статей 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved