Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом який в подальшому уточнили , до відповідача [PERSON] . про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання, обґрунтовуючи свій позов тим, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов'язане здійснювати оплату цих послуг згідно з особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачу за адресою вул. Димитрова, 81/47, м. Кривого Рогу, щомісячно поставлялася теплова енергія відповідно до тарифів на теплову енергію, встановлених рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської Ради «Про затвердження тарифів на послуги теплопостачання в м. Кривому Розі» № 53 від 16.01.2008р. опалення складає 200 грн. за 1Гкал., відповідно рішення № 584 від 13.08.2008р. опалення складає 245 грн. за 1Гкал., згідно Постанови Національної комісії врегулювання електроенергетики України за № 1844 від 14.12.2010 р. вартість 1Гкал для населення складає 269,50 грн. Позивач, виконуючи свої обов'язки, постійно поставляв відповідачу теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснювала, в результаті чого виникла заборгованість з 01.07 2008 року по 01 05 2015 року у розмірі 4265,36 гривень. Зазначили про звернення до суду з заявами про видачу судового наказу, однак судові накази від 23 02 2011 року та 09.12.2013 року про стягнення з [PERSON] заборгованості були скасовані ухвалами суду від 18 січня 2012 року та 07 жовтня 2014 року. Зазначену вище заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на їх користь, та витрати по справі. Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в уточненому позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовом не погодився, пояснив, що з 01 08 2002 року послугами позивача не користується оскільки в квартирі була пожежа. Ніяких договорів з КТПМ він не укладав на надання комунальних послуг та просить застосувати строк позовної давності, оскільки вважає, що трирічний строк повинен рахуватися з дня подачі даного позову до суду. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником, проживає та зареєстрований за адресою: [INFO]. (л.с.3- довідка). Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач є споживачем послуг з опалення та гарячого водопостачання, які надаються КПТМ "Криворіжтепломережа". Між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню та підігріву гарячої води, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання». Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої, води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року. Ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до яких власник або споживач, зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше. Споживач може відмовитися від укладення договору надання житлово - комунальних послуг, зокрема договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору. Оскільки відповідач не відмовився від користування послугами з опалення та гарячого водопостачання, суд вважає, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини фактичного користування послугами, які надаються позивачем відповідачу підлягають та регулюванню нормами Житлового кодексу України, що також узгоджується Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, лід затверджені Постановою КМУ України №630 від 2,1.07.2005 року. Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 68 ЖК України , ст. 19 Закону України "Про теплопостачання". Частиною 1 ст. 32 Закону "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку ( квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Оскільки відповідач зобов'язаний проводити оплату наданих послуг, однак в повному обсязі не виконував зобов'язання, утворилася заборгованість по оплаті за теплову енергію за період з 01 07 2008 року по 01 05 2015 року , що складає 4265,36 грв. (а.с. 33-34 - розрахунок). КПТМ «Криворіжтепломережа» зверталися до суду з заявами про видачу судового наказу, однак судові накази від 23 02 2011 року та 09.12.2013 року про стягнення з [PERSON] заборгованості були скасовані ухвалами суду від 18 січня 2012 року та 07 жовтня 2014 року ( л.с. 35,36 - копії ухвал ). Оскільки відповідач зобов'язаний проводити оплату наданих послуг, однак в повному обсязі не виконував зобов'язання, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ними судовий збір 243,60 грв. згідно до ст.88 ЦПК України. [PERSON] заявив клопотання про застосування позовної давності до частини виниклої заборгованості , вважає, що КПТМ " Криворіжтепломережа" пропустили 3-и річний строк наданий для звернення з позовом до суду. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач ( ч.ч. 1,2 ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Враховуючи викладене, подання заяви про видачу судового наказу перериває позовну давність. КПТМ " Криворіжтепломережа " зверталися до суду 2 грудня 2013 року з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 01 11 2010 року , але \~за заявою \~боржника судовий наказ 07 10 2014 року скасовано ( л.с. 35 копія ухвали). Судовий наказ відповідно до частини першої\~\~статті 95 ЦПК України\~\~є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права КПТМ "Криворіжтепломережа" на стягнення грошових коштів за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому\~розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження»- наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Відповідно до вищезазначеної Постанови, строк позовної давності необхідно застосовувати з урахуванням звернення КПТМ «Криворіжтепломережа» з заявою про видачу судового наказу. Строк позовної давності переривався подією - зверненням КПТМ "Криворіжтепломережа" із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу . Враховуючи, що КПТМ звернулися до суду з заявою про видачу судового наказу 02 02 2013 року , строк позовної давності потрібно вираховувати з 01 12 2010 року. 28 травня 2015 року представник позивача надав уточнену позовну заяву відповідно до якої просить стягнути заборгованість за період з 01 07 2008 року, враховуючи , що КПТМ зверталися 23 02 2011 року до суду з заявою про видачу судового наказу, який був скасований 18 01 2012 року. Враховуючи, що ухвала про скасування судового наказу була винесена 18 01 2012 року , а з позовними вимогами про стягнення боргу за період з 01 07 2008 року представник позивача звернувся 28 05 2015 року, тобто після сплину 3 річного строку, заяв про поновлення строку позовної давності до суду не надійшло, а відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності , тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 07 2008 року по 01 12 2010 року задоволенню не підлягають у зв"язку з пропуском строку звернення з позовом до суду. Враховуючи строк позовної давності , оплату за послуги, субсидію, заборгованість за період з 01 12 2010 року по 01 05 2015 року складає - 6671,85 - 6088,98 - 221,94 ( стягнутих за рішенням суду ) = 360,93 грв. які і підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial