Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина - [PERSON] та стягнути на його утримання з відповідача аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Родина відповідача перебуває на обліку в Херсонському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Херсонської міської ради як така, що опинилась у складних життєвих обставинах у зв`язку із неналежним виконанням матір`ю своїх обов`язків по відношенню до старшого сина - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи відсутність належних умов проживання для немовляти відповідач 30.07.2020 р. написала заяву про тимчасове влаштування новонародженого сина [PERSON] до КНП "Херсонський обласний будинок дитини" ХОР. З 02.09.2020 р. дитина знаходиться в закладі на повному державному утриманні. [PERSON] не має стабільного доходу, не здатна задовольняти потреби дітей і не мотивована до покращення умов проживання, тому позивач просить задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою суду від 11.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Вказала, що мати має низьку мотивацію для покращення умов проживання. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що має намір забрати дитину на виховання. Разом зі старшим сином вона має сезонний заробіток, а дитячі речі та меблі їй видасть благодійний фонд як тільки дитина буде вдома. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження матір`ю [PERSON] , [INFO] , записана [PERSON] , відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. 30.07.2020 р. відповідач написала заяву про тимчасове влаштування новонародженого сина [PERSON] до КНП "Херсонський обласний будинок дитини" ХОР . Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради від 14.08.2020 р. №176 [PERSON] влаштовано до КНП "Херсонський обласний будинок дитини" ХОР строком на шість місяців. В подальшому строк перебування дитини було продовжено за заявою відповідача. З 02.09.2020 р. дитина знаходиться в закладі на повному державному утриманні. Відповідно до листа директора КНП "Херсонський обласний будинок дитини" ХОР від 26.04.2021 р. №278 [PERSON] постійно відвідує заклад, але не цікавиться станом здоров`я сина [PERSON] та його потребами. Спеціалісти служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради двічі складали акти про обстеження умов проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , а саме: від 11.05.2021 р. та від 24.11.2021 р. Спеціалістами служби встановлено, що будинок потребує ремонту, умови для виховання та розвитку дитини відсутні, в будинку відсутні опалення, газопостачання, водопостачання, а електропостачання в наявності в одній кімнаті. 27.05.2021 р. виконавчим комітетом Дніпровської районної у м.Херсоні ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітнього сина - [PERSON] . У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно о ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Враховуючи, що відповідач постійно відвідує сина [PERSON] , має періодичний сезонний заробіток та бажання в подальшому самостійно виховувати сина, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову про позбавлення її батьківських прав. В той же час, відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки з 02.09.2020 р. [PERSON] перебуває в КНП "Херсонський обласний будинок дитини" ХОР, суд вважає доцільним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання її сина, оскільки відповідач, в силу вимог 180 СК України, зобов`язана його матеріально утримувати.

Outcome: partial