Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

20.02.2020р. [PERSON] , через свого представника [PERSON] (діє на підставі ордеру від 12.02.2020р. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю - а.с. № 53,54) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, стягнення інфляційних втрат та 3% річних (а.с. № 3 - 7). Одночасно з позовною заявою, представником позивача [PERSON] подано клопотання про витребування доказів ( а.с. № 51). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 25.02.2020р. позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до положень ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України. Цією ж ухвалою витребувано у ПрАТ «СК «Провідна» належним чином завірену копію страхового полісу № АК 7216177 про страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] (а.с. № 56). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.01.2018р. о 13 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи за кермом транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER], в районі будинку [ADDRESS] скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем «Тоyота Hilux», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого позивачу було спричинено матеріальний збиток через пошкодження належного йому транспортного засобу. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2018р. у справі № 201/925/18-п, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 124 КУпАП. З метою здійснення оцінки розміру матеріального збитку, позивач звернувся до експерта-автотоварознавця Крутінь В.І. , яким було складено висновок № 5877/1 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тоyота Hilux», державний номер [NUMBER] , який було пошкоджено у ДТП, станом на 19.01.2018р. становить 37 977грн.94коп. Станом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільна відповідальність винної особи - [PERSON] - була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» відповідно до договору (полісу) № АК/7216177. З метою отримання страхового відшкодування, позивач звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування спричиненого збитку, проте 21.11.2019р. ПрАТ «СК «Провідна»» повідомила про те, що за зверненням позивача як потерпілого було зареєстровано страхову справу № 2300254219 , в якій за результатами розгляду наданих документів було прийнято рішення про відмову у здійсненні страхової виплати з посиланням на положення статті 33.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», у зв`язку з тим, що станом на 25.01.2019р., коли спеціалістом відповідача ПрАТ СК «Провідна» було проведено огляд автомобіля, останній було відновлено. Положеннями статті 33.3. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Однак особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Станом на момент звернення до суду спричинена позивачу шкода, розмір якої розраховано у порядку, встановленому законодавством, не відшкодована, у зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 22, 526, 1166, 1194 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив стягнути солідарно з [PERSON] , ПрАТ «СК «Провідна» матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП у розмірі 37 977 грн.94коп. Крім того, з огляду на те, що позивач не отримав відшкодування спричиненої шкоди вчасно, відповідно до ст. 625 ЦК України просив стягнути солідарно з відповідачів інфляційні втрати в розмірі 5 403грн.18коп. та 3 % річних в сумі 2 347гр. 04коп. Відповідач [PERSON] позовні вимоги в частині солідарного стягнення з нього грошових коштів не визнав. В наданому суду 06.03.2020р. відзиві на позовну заяву (а.с.№63-65) зазначив, що дійсно 15.01.2018р. о 13 год.00хв. він, перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «Skoda Octavia», номерний знак [NUMBER] в районі будинку [ADDRESS] потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті скоїв зіткнення із автомобілем «Тоyота Hilux», державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] та постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08.02.2018р. його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 124 КУпАП. Між тим, на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди, а саме 15.01.2018р., цивільна відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ СК «Страхова компанія «Провідна», відповідно до договору, поліс № АМ/2008866 та відповідно до положень ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоду життю, здоров`ю, майну, третьої особи. Страхова сума за шкоду заподіяну майну потерпілого за укладеним відповідачем договором становить 100 000грн. Відповідачем, у встановлений законом строк, а саме 17.01.2018р., було повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду, а страховиком незаконно було відмовлено у виплаті позивачу страхового відшкодування, з тих підстав, що коли спеціаліст 25.01.2019р. виїхав на огляд пошкодженого автомобіля, він вже був відновлений. Вважав той факт, що автомобіль було відремонтовано логічним, оскільки після ДТП пройшов час та відповідно до положень закону позивач був звільнений від обов`язку збереження пошкодженого майна, у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі, якщо не з його вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув на місцезнаходження такого пошкодженого майна. Крім того, ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює чіткий, визначений перелік підстав, відповідно до яких виплата страховиком не здійснюється. Зазначив, що ним було дотримано всі вимоги відповідно до його обов`язків по договору страхування, укладеного із ПрАТ «СК «Провідна», тоді як всупереч вимогам законодавства, страховою компанією не було виконано своїх обов`язків за укладеним з відповідачем договором (поліс № АМ/2008866). Додатково зазначив, що в даному випадку солідарний обов`язок не передбачений ні договором, ні законом. На підставі вищевикладеного, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів у сумі 37 977грн.94коп. Відповідач ПрАТ СК «Провідна» позовні вимоги не визнав. 19.05.2020р. від представника відповідача ПрАТ СК «Провідна» - Головненко Н.В. (діє на підставі довіреності від 09.12.2019р. - а.с. № 86) надійшов відзив на позовну заяву (а.с. № 73-77) в якому, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до п.33.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний в тому числі, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (п. 33.1.4). Відповідно до ст. 35 вищевказаного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Ні водій, ні страхувальник «Skoda Octavia», номерний знак [NUMBER] - [PERSON], протягом 3-х робочих днів після настання ДТП (15.01.2018р.) не надали до ПрАТ "СК «Провідна» повідомлення про ДТП, чим порушили вимоги п.33.1.4. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Водій автомобіля «Тоyота Hilux», д.н. [NUMBER] [PERSON] також після настання ДТП до ПрАТ СК «Провідна» із повідомленням про ДТП та заявою про огляд його транспортного засобу не звертався. Про настання ДТП за участю застрахованого автомобіля «Skoda Octavia», ПрАТ «СК «Провідна» дізналася із заяви про страхове відшкодування [PERSON] , яка надійшла 03.01.2019р. Представником ПрАТ «СК «Провідна» 25.01.2019р. був проведений огляд пошкодженого автомобіля «Тойота». На огляд автомобіль було надано у відновленому стані. Позивач при зверненні до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про страхове відшкодування в сумі 37 977 грн.94коп. послався на висновок експертного дослідження від 05.10.2018р., не дочекавшись огляду пошкодженого транспортного засобу страховиком, самостійно здійснив експертне дослідження та відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ. Будь-яких доказів поважних причин щодо неможливості надання пошкодженого автомобіля на огляд страховику позивач не надав. Крім цього, 01.02.2019р. відповідач звернувся до [PERSON] з проханням надати документи, підтверджуючи ремонт пошкодженого ТЗ, проте дана вимога була проігнорована позивачем. Статтею ст. 37 Закону, передбачений перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Відповідно до п.37.1.3 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Отже страховиком прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 33.3 ст. 33, п.37.1.3. ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, представник відповідача зазначила, що відповідно до умов полісу (п.5) розмір франшизи становить 1 000 грн., отже при виплаті страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну потерпілого, з розміру страхового відшкодування повинно відніматись розмір франшизи. На підставі вищевикладеного, просила в задоволені позову відмовити, провести розгляд справи за відсутності представника відповідача та повідомити про результати розгляду справи. 22.05.2020р. представник позивача [PERSON] надала відповідь на відзив відповідача [PERSON] (а.с. № 88-91), в якій додатково зазначила, що із відповіді на адвокатський запит, наданої ПрАТ «СК «Провідна»» 21.11.2019р., копія якої додана до позову, вбачається, що єдиною підставою для відмови у страховій виплаті стало те, що станом на 25.01.2019р., коли спеціалістом страхової компанії було проведено огляд авто, автомобіль було відновлено. Однак із відзиву, поданого [PERSON] , вбачається, що ним було подано до страхової компанії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 15.01.2018р., вже 17.01.2018р., та на підставі положень статті 33.3. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме страховик протягом 10 робочих днів з моменту отримання повідомлення був зобов`язаний направити свого представника для огляду пошкодженого майна. Однак страховик жодним чином не відреагував на повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, та протиправно відхилив наданий позивачем висновок про визначення розміру збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При відмові у виплаті страхового відшкодування, страховик посилався виключно на неможливість визначити розмір збитків у зв`язку з відновленням автомобіля, не надавши при цьому жодної оцінки поданому позивачем висновку № 5877/1 експертного дослідження. Позивачем, як потерпілим, не було допущено жодних дій, які б перешкоджали страховику у виконанні своїх обов`язків. Звертаючись до суду із позовом, позивач пред`явив солідарні вимоги про стягнення відшкодування за збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, як з винного водія ( [PERSON] ), так і зі страховика (ПрАТ «СК «Провідна»»), однак з огляду на виконання винним водієм своїх обов`язків, покладених на нього Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не виплату страхового відшкодування з вини страхувальника, з урахуванням правової позиції, викладеної ВП ВС у постанові від 04.07.2018р. по справі № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди в такому випадку може бути здійснено страхувальником у межах страхового відшкодування, та особою, відповідальність якої застрахована, якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. На підставі вищевикладеного, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 26.05.2020р. представник позивача [PERSON] надала уточнену відповідь на відзив відповідача [PERSON] (а.с. № 94-96) , в якій додатково зазначила, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідачем [PERSON] було подано не до ПрАТ «СК «Провідна», а до неналежного страховика, а саме ПрАТ «Українсько-пожежно страхова компанія», в якій, як вважав відповідач, було застраховано його відповідальність. Однак згідно листа ПрАТ «Українсько-пожежно страхова компанія» направленого на адресу позивача, було повідомлено, що оскільки [PERSON] не повідомив про наявність раніше укладеного договору (поліса), укладеного з ПрАТ «СК «Провідна», договір, укладений з ПрАТ «УПСК», в силу п.3 ч.1 ст. 989 ЦК України є нікчемним. Між тим, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду віднесено до обов`язку водія, який є винним у порушенні, а з боку позивача було дотримано строк для звернення із заявою про виплату страхового відшкодування. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку змісту пояснень позивача та змісту заперечень на позовну заяву, оцінивши зібрані по справі докази у відповідності до положень ст.89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2018р., що набрала законної сили 20.02.2018р., [PERSON] 15.01.2018р. о 13 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», н/з [NUMBER] в районі будинку [ADDRESS] , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тоyота Hilux», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.1.Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Означеною постановою суду [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. № 15). Автомобіль «Тоyота Hilux», д/н [NUMBER] , належить позивачеві [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. № 14). Згідно полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ2008866 від 13.11.2017 р., цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу «Skoda Octavia», н/з [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Строк дії договору з 14.11.2017р. по 13.11.2018р. (а.с. № 66). Згідно полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7216177 від 28.08.2017р., транспортний засіб «Skoda Octavia», н/з [NUMBER] був забезпечений страхувальником [PERSON] в ПрАТ «СК «Провідна». Строк дії договору з 29.08.2017р. до 28.08.2018р. (а.с. № 78). Отже, на момент скоєння ДТП, на транспортний засіб «Skoda Octavia», н/з [NUMBER] було укладено два договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як вбачається з листа ПрАТ «УПСК» № 197/18 від 17.01.2019р. (а.с. № 97), позивача було повідомлено про те, що оскільки страхувальник [PERSON] не повідомив про наявність раніше укладеного договору (поліса) № АК/7216177, укладеного з ПрАТ «СК «Провідна», договір (поліс) № АМ/2008866 від 13.11.2017р., укладений з ПрАТ «УПСК», в силу п.3 ч.1 ст.989 ЦК України є нікчемним. Таким чином, оскільки договір (поліс) № АМ/2008866 від 13.11.2017р., укладений з ПрАТ «УПСК» є нікчемним, відповідно до відповіді ПрАТ «УПСК» від 17.01.2019р., відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» на підставі договору (поліса) № АК/7216177, який був діючим на момент скоєння ДТП 15.01.2018р. Дані обставини не спростовувались відповідачем ПрАТ «СК «Провідна». Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 15.01.2018р. у м. Дніпрі, по вул. Набережній Перемоги, за участю двох водіїв, є страховим випадком, оскільки сталася за участю забезпеченого транспортного засобу водія [PERSON] , відповідальність якого на той момент була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». Виходячи із визначення термінів "потерпілий", "власник транспортного засобу", наданих в п. п. 1.3, 1.6 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач [PERSON] є потерпілою особою, оскільки внаслідок ДТП заподіяно шкоду транспортному засобу марки «Тоyота Hilux», д/н [NUMBER] , належному йому як законному володільцю на підставі свідоцтва про державну реєстрацію. Тобто, позивач є особою, яка має право на страхове відшкодування. Положенням ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені дії осіб у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. Зокрема, встановлено обов`язок водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Також водії та власники транспортних засобів, причетних до ДТП, зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після такої пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) в зазначеному стані у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про ДТП його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Відповідно до зазначених норм закону судом встановлено, що відповідач [PERSON] , як водій, цивільна відповідальність якого застрахована, 17.01.2018р. подав страховику ПрАТ "УПСК" письмову заяву-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, зазначивши необхідні відомості, які були йому відомі (а.с. № 67). Відповідачем було помилково подано заяву-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду саме до ПрАТ «УПСК», оскільки на момент укладення договору (полісу) між ПрАТ "УПСК" та [PERSON] , існував інший, діючий договір (поліс), укладений в ПрАТ СК «Провідна». Таким чином, в тому, що представник страховика - відповідача по справі, не прибув протягом 10 робочих днів після одержання повідомлення про ДТП до місцезнаходження пошкодженого автомобіля «Тоyота Hilux», д/н [NUMBER] , суд не знаходить вини позивача [PERSON] . Крім того, таке звернення позивача до ПрАТ «УПСК» звільнило його від обов`язку збереження транспортного засобу в стані після ДТП по закінченні зазначеного строку. Крім того, відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Отже, обов`язок щодо повідомлення страховика про настання ДТП виникло саме у водія, застрахованого транспортного засобу, а не у позивача. Аналогічний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 16.04.2018р. у справі № 910/4790/17р., де суд відхиляє аргументи відповідача про ненадання позивачем доказів своєчасного звернення до відповідача з повідомленням про настання ДТП, оскільки, з огляду на приписи підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язок щодо повідомлення страховика про настання ДТП виникло у водія застрахованого транспортного засобу, а не у позивача. На замовлення позивача судовим експертом Крутінь В.І. здійснено оцінку матеріального збитку. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 5877/1 від 05.10.2018р. сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тоyота Hilux», д/н [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, станом цін на 19.01.2018р. складає 25 342грн.99коп., а вартість відновлювального ремонту становить 37 977грн.94коп. (а.с. № 16 - 42). Огляд проводився 19.01.2018р. у присутності власника. Для огляду надано автомобіль в пошкодженому стані. Право потерпілого на самостійний вибір експерта для визначення розміру шкоди передбачено п. 34.2 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" . Отже, висновок N 5877/1 експертного автотоварознавчого дослідження від 05.10.2018р., виконаний експертом Крутінь В.І. на замовлення [PERSON] , є належним доказом щодо визначення матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля до «Тоyота Hilux», д/н [NUMBER] . Відповідачами по справі не надано будь-яких заперечень щодо вказаного висновку. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються документи, визначені пунктом 35.2 цієї ж статті. Як вбачається з наданого позивачем опису, 28.12.2018р. позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про страхове відшкодування збитку, яка отримана останнім 02.01.2019р. Разом із заявою надіслав поштою відомості щодо полісу № [NUMBER] , постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, висновок експерта, копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ , копію паспорту та довідки про присвоєння РНОКПП (а.с. № 43,44). Варто зазначити, що позивач [PERSON] звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування протягом одного року, як це передбачено законодавством. Так, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.02.2019р. у справі № 201/8286/16-ц (провадження № 61-4898св18) зазначено, що право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП. Листом від 19.02.2019р. за № 17-10/2281 (в листі помилково зазначено, що це лист від 19.02.2018р. - а.с. № 49) страхова компанія повідомила позивача про відсутність підстав для задоволення вимог заяви про виплату страхового відшкодування, пославшись на положення ст. 37.1.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до ст. 37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Тобто, при відмові у виплаті страхового відшкодування, страховик посилався виключно на неможливість визначити розмір збитків у зв`язку з відновленням автомобіля. Судом не встановлено обставин на підтвердження неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, як це передбачає підпункт 37.1.3. закону. З листа-відмови від 19.02.2018р. вбачається, що відповідач-страхова компанія у зв`язку з тим, що пошкоджений автомобіль відремонтовано, не може встановити розмір нанесеного матеріального збитку, залишивши поза увагою наявність висновку автотоварознавчого дослідження, яким визначено розмір заподіяної шкоди у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивача. Як вбачається з висновку експерта автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 5877/1 від 05.10.2018р., експертом визначено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 37 977грн.94коп. Згідно з пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сума франшизи компенсується страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Враховуючи, що відповідачем ПрАТ «СК «Провідна» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на користь позивача з підстав, які визнаються судом необґрунтованими, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення страхового відшкодування за полісом №АК/7216177 у розмірі 37 977грн.94коп. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи у полісі № АК/7216177 встановлений в розмірі 1 000 грн., який суд вважає слід стягнути з відповідача [PERSON] , як з особи, відповідальної за завдані збитки (а.с. № 78). Таким чином з відповідача ПрАТ СК «Провідна» на користь позивача підлягає стягненню страхова виплата у розмірі 36 977грн.94коп., а з відповідача [PERSON] - 1 000 грн., що непокриті страховою виплатою. Водночас суд відмовляє в задоволенні вимог позивача щодо солідарного стягнення грошових коштів з відповідачів, оскільки у заподіювача шкоди та його страховика не може виникнути солідарного обов`язку щодо виплати страхового відшкодування. Дана позиція повністю узгоджується в правовим висновком, викладеним в постанові ВП ВС від 20.06.2018р. у справі № 308/3162-15-ц (провадження № 14-178цс18). Щодо вимог позивача про стягнення інфляційних втрат в розмірі 5 403грн.18коп. та 3% річних в розмірі 2 347грн.04коп., то дані вимоги також підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідносини з виплати страхового відшкодування є грошовим зобов`язанням, тому на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України. Наведене відповідає правовій позиції, викладеній Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 686/21962/15-ц від 16.05.2018р., у якій судді прийшли до висновку, що ст. 625 ЦК України підлягає застосуванню до усіх видів зобов`язань, як до договірних, так і до позадоговірних, наприклад, відшкодування шкоди. Позивачем заявлено вимоги про солідарне стягнення з відповідачів інфляційних витрат за період з 15.01.2018р. по 05.02.2020р. в сумі 5 403грн.18коп. та трьох процентів річних за цей же період в сумі 2347грн.94коп. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує на те, що у страхової компанії є 90 днів на врегулювання страхового випадку після отримання заяви на виплату страхового відшкодування. В даній справі, позивач 28.12.2018р. звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК « Провідна», яка була отримана останнім 02.01.2019р., отже 90 днів слід відраховувати з 02.04.2019р., після спливу якого, до страховика можна застосовувати штрафні санкції за прострочення виплати, а тому в задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних саме з 15.01.2018р. слід відмовити та визначити період з 02.04.2019р. по 05.02.2020р. З огляду на те, що прострочення виплати страхового відшкодування виникло саме з вини ПрАТ «СК «Провідна», а тому обов`язок сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми покладено саме на останнього. Так, за розрахунками суду розмір втрат позивача від інфляції за прострочення виконання зобов`язання, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача за період з 02.04.2019р. по 05.02.2020р., виходячи з суми простроченої виплати 36 977грн.94коп., складає 665грн.51коп. (розраховано за формулою: 36 977,94грн. * 1.01799759 - 36 977,94грн.). За розрахунками суду розмір 3 % річних, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача за період з 02.04.2019р. по 05.02.2020р., виходячи з суми простроченої виплати 36 977грн.94коп., складає 942грн.18коп. (розраховано за формулою : 36 977,94грн. х 3 %: 100 : 365 х 310 =942,18 грн. (де 36 977,94 грн. сума заборгованості, 3 % ставка, 100 % складова, 365 кількість днів у році; 310 кількість днів прострочення)). Таким чином з відповідача ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача підлягає стягненню страхова виплата у розмірі 36 977грн.94коп., витрати від інфляції за прострочення виконання зобов`язання в сумі 665грн.51коп. та три % річних від простроченої суми в розмірі 942грн.18коп., що в загальній сумі становить 38 585грн.63коп., а з відповідача [PERSON] - 1 000 грн. матеріальної шкоди, що непокриті страховою виплатою. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволено частково, на користь позивача зі страхової компанії слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позову в розмірі 709грн. 47коп. (38 585грн. 63коп. * 840грн.80коп. / 45728грн. 16коп.), а з відповідача [PERSON] - судовий збір в розмірі 18грн. 39коп. (1000грн. * 840грн. 80коп./ 45728грн. 16коп.). В іншій частині судові витрати відносяться на рахунок позивача, у зв`язку із відмовою в задоволені певної частини позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial