Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що з 06.09.2009 року з відповідачем у даній справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.05.2012 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] року, про що в Книзі реєстрації актів про народження 02.09.2010 р. зроблено запис № 10, та видано свідоцтво про народження серія [NUMBER]. З 14.05.2012 року шлюб між ними розірвано і вони остаточно проживають окремо. У цьому році синові виповниться 8 років. Дитина батька майже не пам'ятає і тому не має до нього ніяких почуттів, оскільки за цей час ( з 2012 р.) бачила його лише один раз. Вони з сином проживають [ADDRESS], в квартирі, яка належить їй. Відповідач [PERSON] з ними не проживає більше шести років, в тому числі, у даній квартирі протягом чотирьох років. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Протягом 4-х років відповідач життям сина цікавиться вкрай рідко. За цей час він телефонував лише декілька разів за шість років і особливого бажання спілкуватись з сином та приймати участь у його вихованні не виявляв, належним чином не допомагає його утримувати, востаннє надавав кошти на його утримання на початку квітня 2017 р. в сумі 100 доларів США за чотирирічний період. Відповідач у справі жодним чином не був позбавлений інформації щодо місця перебування її та їхнього сина і за відсутності перешкоди у спілкуванні його з сином та прийманні участі його (як батька) у вихованні дитини з її боку. Таким чином, вишевикладенні обставини свідчать про небажання виконувати батьківські обов'язки, покладені на відповідача законом. Просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його сина - [PERSON], який народився [INFO] року. Ухвалою судді від 12.06.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. Учасникам справи роз'яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз'яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке може бути подане відповідачем в строк для подання відзиву, а позивачем - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. Справу було призначено до розгляду по суті на 06.08.2018 року. Відзиву на позов відповідачем не подано. Заяв про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило. За вказаних обставин, суд, за правилами ст.279 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просять його задоволити з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що чотири роки до дитинивідповідач не приїздив, життям дитини не цікавився, не телефонував, участі у вихованні і утриманні дитини не приймає. Дитина батька знає з фотографії. Відповідач [PERSON] двічі ( 06.08. та 11.09.2018 року) в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується адресною довідкою про місце реєстрації № 4/9444 від 05.06.2018 року, повернутими поштовими конвертами з відмітками "за зазначеною адресою не проживає". Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Згідно довідки виконавчого комітету Жахнівської сільської ради № 274 від 16.04.2018 року [PERSON], який зареєстрований в [ADDRESS], не проживає за даною адресою з грудня місяця 2011 року (а.с.11). Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 8 ч. 4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Представник органу опіки та піклування Кирилюк Т.В. вважає за доцільне позбавити Кирилюка Т.В. батьківських прав відносно його сина - [PERSON]. Зі згоди позивача, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про його народження (а.с.7). Відповідно до довідки виконавчого комітету про склад сім'ї № 265 від 20.04.2018 року до складу сім'ї позивачки входить син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.10.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі по 1500 грн. щомісячно (а.с.8). Відповідно до Принципів 2,4,6 Декларації прав дитини, проголошенню Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти. [PERSON] не піклується про сина - [PERSON], його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує його харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкуються з ним, не виявляє інтересу до його життя, його життям на протязі тривалого часу не цікавиться. Згідно акту від 12.04.2018 року, складеного Тиврівською селищною радою, [PERSON] зі слів матері та сусідів не проживає з дитиною протягом чотирьох років, вихованням сина не займається, матеріально не допомагає (а.с.6). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Тиврівської РДА від 13.08.2018 року № 01/01/35-1-161 на думку органу опіки та піклування, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не забезпечує свого малолітнього сина належним доглядом, не проявляє до нього щонайменшої батьківської турботи. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене, вбачаються підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON].

Outcome: approved