Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

В червні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулись з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015р. № 63, було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департамент врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни строком на два роки до\\ 19.03.2018 включно. Відповідно до Кредитного договору № 5А-10 від 14 листопада 2007 року (далі - Кредитний договір) ВАТ «ВіЕйБі Банк» (далі - Позивач) надав [PERSON] (далі - Відповідач) кредит (грошові кошти) в сумі 17 602,57 доларів США для споживчих потреб, терміном користування до 13 листопада 2012 року. У зв`язку із змінами у чинному законодавстві, Відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний Банк» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»). 18.05.2010р. у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Згідно з пунктом 3.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язався використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором строки, однак всупереч умовам Кредитного договору Відповідач тривалий час не здійснює погашення кредиту. Не зважаючи на обов`язковість виконання взятих не себе зобов`язань, встановлені Договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати процентів за кредит Відповідачем не дотримуються. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530, ч. 1, ч. 2 ст. 612, ч. 1 ст. 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 23.02.2010 року Центральним районним судом м.Миколаєва ухвалено рішення по цивільній справі № ц2-729/10 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 142 754,70 грн., з яких 14658,56 доларів США заборгованість за основною сумою кредиту, 2002,51 доларів США- заборгованість по відсоткам за користування кредитом та неустойка за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Проте заборгованість за рішенням суду не сплачена, крім того відповідно до умов кредитного договору триває нарахування процентів на суму боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору. Станом на 12 грудня 2016 року заборгованість відповідача становить 26 487,06 доларів США та 8800,11 грн, з яких : -заборгованість за основною сумою кредиту - 13172,99 дол.США. -заборгованість по відсотках - 13314,07 34 761,94 дол. США ; - неустойка за несовєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - 8800,11 грн. Різниця між стягнутою з відповідача сумою боргу згідно рішення суду та заборгованістю за кредитним договром , наявною станом на 12.12.2016 року складає 11 311,56 доларів США(еквівалентно за курсом НБУ 292 735,88 грн) заборгованості по відсоткам за корситування кредитом . 30.08.2019 року представник ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус" подав до суду клопотання про залучення до участі у справі правонаступника позивача. В обґрунтування заяви зазначив, що 25.04.20219 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус" був укладений договір про відступлення прав вимоги № 42053, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 08/2402/08 від 28.01.2008, перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус". Просить суд клопотання про залучення до участі в справі правонаступника позивача задовольнити, розгляд клопотання провести у відсутності представника ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус" . Ухвалою суду від 05.11.2019 року було залучено до участі у справі правонаступника позивача ПАТ "ВіЕйБі Банк" - ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус" . В судове засіданні представник позивача подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, а також справу просили розглянути у їх відсутність. Відповідач судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений неодноразово належним чином. За положеннями ст. 280 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015р. № 63, було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департамент врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни строком на два роки до\\ 19.03.2018 включно. Відповідно до Кредитного договору № 5А-10 від 14.11.2007 року (далі - Кредитний договір) ВАТ «ВіЕйБі Банк» надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в сумі 17 602,57 доларів США для придбання автотранспортного засобу , терміном користування до 13 листопада 2012 року. У зв`язку із змінами у чинному законодавстві, Відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний Банк» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»). 18.05.2011р. у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Згідно з пунктом 2.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язався використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором строки, однак всупереч умовам Кредитного договору Відповідач тривалий час не здійснює погашення кредиту. Не зважаючи на обов`язковість виконання взятих не себе зобов`язань, встановлені Договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати процентів за кредит Відповідачем не дотримуються. 23 лютого 2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення по цивільній справі № ц2-729/10 про стягнення з [PERSON] , на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 882,06 доларів США, що еквівалентно 142 754 грн 70 коп. та судові витрати в розмірі 1547,55 грн.. Проте заборгованість за рішенням суду не сплачена, крім того відповідно до умов кредитного договору триває нарахування процентів на суму боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору. В зв`язку із чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом (різниця) за нарахованою відповідно до умов кредитного договору заборгованості по відсотках та неустойку за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договром за останній рік , посилаючись на положення ст. 1048 ЦК України та ст.ст. 549-552 ЦК України. Суд вважає, що вищевказані вимоги не підлягають задоволенню. Правове обґрунтування рішення. Згідно з положеннямист.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно дост.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтями525,526,629 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч.ч. 1, 2ст.1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст. 1046 - 1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цими нормами і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1ст. 1048 ЦК України,позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1, 3,ст. 1049 ЦК України,позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виходячи з наведеного та роз`яснень даних в п.17 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30 березня 2012 року суд приходить до висновку, що кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строку дії кредитного договору, не передбачено. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року, справа № 564/2199/15-ц (провадження № 61-2404св18), оскільки Кредитний договір закінчив свою дію 06.02.2009 року, представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 01.11.2016 року по 01.04.2017 року, а тому суд вважає, що позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідачки відсотків за кредитним договором. Аналізуючи відповідніположення ЦК України та надані сторонами по справі докази ,суд вважає,що таким чином доводи позову не заслуговують на увагу з огляду на те що,термін дії договору сплив, а томуу кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, хоча і має право на стягнення з відповідача відсотків у зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України, про те даних позовних вимог не заявляв. Така позиція суду узгоджується з висновками , викладеними у позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 31 жовтня 2018 року по справі № 202/4494/16-ц ,що відповіднодо ч.4ст.263ЦПК України,а також ч.6 ст.13Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню у даній справі. Відповідно до ч.4ст.82 ЦПК Україниобставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При винесенні судом рішення Центральним районним судом м. Миколаєва від 23.02.2020 року повністю встановлені всі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, встановлені факт та обставини надання Банком та отримання кредиту [PERSON] та розміру відповідальності відповідача, факт порушення відповідачем кредитного договору, тому немає необхідності встановлювати ці обставини та доказувати при розгляді цієї позовної заяви. Вказане судове рішення набрало законної сили, сторонами не оскаржувалось. Заборгованість за кредитним договором в рішенні Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.02.2010 року по цивільній справі № ц2-729/10 зафіксована станомна 15.10.2009 року, де визначено, що загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем становить 17 882,06 доларів США, що за курсом НБУ на зазначену дату складає 142754 грн 70 коп. Таким чином, пред`явивши до суду позов до [PERSON] у 2010 році , Банк, фактично

Outcome: dismissed