Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача з огляду на те, що 27.02.2015 померла її рідна сестра [PERSON], яка все своє майно заповіла позивачу. Заповіт на даний час чинний. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 12 по вул. 40-років Перемоги в с. Забріддя Черняхівського району Житомирської області. Позивач вказала, що фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з сестрою на час відкриття спадщини, що підтверджується відповідними довідками сільської ради. Постановою Черняхівської ДНК від 29.10.2015 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та реєстрації права власності на спадковий житловий будинок. А тому позивач просить визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті її сестри [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву від 19.01.2016 про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 46). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву від 19.01.2016 про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.\~45). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву Високівською сільською радою Черняхівського району Житомирської області від 19.01.2016 (а.с. 44) про розгляд справи без їх участі та про визнання позовних вимог в повному обсязі. Крім того, Високівською сільською радою надано до суду копію рішення Житомирської обласної ради від 14.08.2015, згідно з яким Забрідську сільську раду введено до Високіської сільської обєднаної територіальної громади (а.с. 50). З огляду на це суд приходить до висновку, що Високівська сільська обєднана територіальна громада Черняхівського району Житомирської області є правонаступником Забрідської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в розумінні ст. 37 ЦПК України, тобто є належним відповідачем у даній справі. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, пояснень сторін, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] померла 27.02.2015 в с. Забріддя Черняхівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.03.2015 (а.с.\~6). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] (далі заповіт) (а.с. 10), на випадок своєї смерті заповідач заповіла все своє майно, в тому числі жилий будинок та земельну ділянку, розташовані в с. Забріддя, вул.\~40-річчя Перемоги Черняхівського району Житомирської області (далі будинок), позивачу. В матеріалах справи відсутні докази скасування або зміни заповіту у порядку, визначеному положеннями ст. 1254 ЦК України. Тому, відповідно, спадкування за [PERSON] здійснюється за заповітом. Позивач фактично прийняла спадщину, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна довідка відповідача від 23.10.2015 (а.с. 22) та постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесена 29.10.2015 [PERSON], державним нотаріусом Черняхівської ДНК Житомирської області (а.с.\~5). Відділом РАЦС Черняхівського РУЮ Житомирської області (а.с.\~39) відомості про дітей, батьків, іншого з подружжя [PERSON], а також актового запису про смерть [PERSON], [INFO] (а.с.\~40) суду не надано. В матеріалах справи відсутні відомості про осіб, що відповідно до ч. 1 ст.\~1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], а також докази того, що [PERSON] за життя була усиновлювачем. А тому суд не враховує їх право на спадкування, передбачене положеннями ст. 1260 та ч. 1 ст. 1241 ЦК України. З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON], яка прийняла спадщину. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину, та [PERSON] у заповіті сама розподілила спадщину, заповівши все своє майно позивачу, суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 1278 ЦК України приходить до висновку, що позивач має право на усю спадщину [PERSON] Як зазначено позивачем у позові та підтверджується матеріалами справи, до складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: вул. 40 років Перемоги, 12, с. Забріддя Черняхівського району Житомирської області (далі будинок). Станом на момент розгляду справи право власності на будинок за [PERSON] або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується довідкою КП "Житомирське ОМБТІ" Житомирської обласної ради від 01.07.2015 (а.с.\~11), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 19.02.2016 (а.с.\~ 51). Крім того, станом на момент розгляду справи право власності на земельну ділянку, на якій розташовано будинок, за [PERSON] або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 19.02.2016 (а.с.\~52). Також, відповідно до довідки, виданої виконкомом Забрідської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 29.10.2015 (а.с. 25), документи на житловий будинок № 12 по вул. 40-річчя Перемоги в с.\~Забріддя Черняхівського району не збереглися і відновити їх неможливо. Крім того, до матеріалів справи додано довідку відповідача від 26.01.2016 про те, що рішення сільської ради про виділення земельної ділянки під забудову житлового будинку по вказаній адресі відсутнє (а.с. 49). В той же час в матеріалах справи наявна довідка, видана виконкомом Забрідської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 29.10.2015 (а.с. 24), про те, що будівництво в с. Забріддя Черняхівського району Житомирської області по вул. 40-річчя Перемоги, 12, не є самовільним. З огляду на це суд приходить до висновку, що [PERSON] земельна ділянка, на якій розміщений будинок, використана відповідно до мети її виділення (передачі). Належність [PERSON] будинку підтверджується відомостями з погосподарської книги № 6 за 2011-2015 рр., особовий рахунок № 0249-1 (довідка відповідача від 29.10.2015, а.с. 23). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 12, вулиця 40-річчя Перемоги, с. Забріддя від 18.06.2015 (а.с.\~13-15) будинок побудовано в 1969 році. Положеннями абз. 3 ч. 3 ст. 19 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV\~"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" випискам з погосподарських книг надано сили документів, що підтверджують право власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них. З огляду на це суд приходить до висновку, що вказані вище записи у погосподарській книзі є належними і допустимими доказами належності будинку саме [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до акту обстеження технічного стану від 16.12.2015 № 94 (а.с.\~42) будинок відповідає будівельним нормам згідно ДБН79-92 та придатний для проживання. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будинок не є самочинним будівництвом у розумінні ст.\~376 ЦК України та що на час відкриття спадщини будинок належав [PERSON], а тому будинок відповідно до ст.\~1218 ЦК України входить до складу спадщини [PERSON] Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину, суд згідно з ч. 5 ст.\~1268 ЦК України приходить до висновку, що будинок належить позивачу з часу відкриття спадщини з 27.02.2015. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~328, ст.\~392 ЦК України, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2015 (а.с.\~5), суд приходить до висновку про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом. Будинок є нерухомою річчю у розумінні ч. 1 ст. 181 ЦК України. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV\~"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ч. 1 п. 36, п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868, свідоцтво про право на спадщину є одним із документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. А тому, з огляду на неможливість реєстрації позивачем права власності на будинок суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на будинок у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] Вимоги про розподіл судових витрат позивачем у позові не заявлено. А тому, враховуючи положення ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, відсутні підстави для прийняття судом рішення про розподіл судових витрат між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved