Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, про стягнення з ПАТ «Євраз [PERSON]» компенсації втрати частини заробітної плати в звязку із порушенням строку її виплати, середнього заробітку за час затримки при розрахунку та стягнення недоплаченої заробітної плати та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог зсилався на те, що пропрацював у публічному акціонерному товаристві «Євраз [PERSON]» в шахто будівельному правлінні в період з 12.07.1993 року по професії - підземним гірничим робітником 2 розряду, підземним прохідником 4 розряду, 29.10.2007 року - звільнений був із підприємства по ст. 38 КЗпП України в звязку із виходом на пенсію за віком. Зазначив, що в 2012р. дізнався, що Відповідач на протязі 1998 2007 р.р. його роботи, не в повному розмірі виплачував заробітну плату за час щорічних відпусток. Звернувшись до Відповідача із заявою, про виплату недоплаченої заробітної плати, за час щорічних відпусток за минулі роки, останній нарахував йому в березні 2012р. заробітну плату за час щорічних відпусток (за період з 1998р. по 2007р.) суму в розмірі 3\~417.05 гривень. Позивач вважає, що в звязку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, за час щорічних відпусток, Відповідач зобовязаний виплатити йому компенсацію втрати частини заробітної плати в звязку із порушенням строків її виплати в сумі 4\~139 гривень 88 копійок, надаючи при цьому розрахунок. Зазначає, що відповідно ст. 117 КЗпП України встановлено обовязок власника або уповноваженого органу виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що у разі якщо працівникові не були виплачені належні йому суми при звільнені, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а не при проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому його вини. Сам по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до довідки про середньоденний заробіток, наданої Відповідачем, за два останні місяці перед звільненням (звільнений був 29.10.2007 р.) середньоденна заробітна плата склала 248 грн. 25 коп., з моменту звільнення і по день нарахуванням Відповідачем заробітної плати за час щорічних відпусток минуло 1597 днів. При середньоденній заробітній платі 248.25 грн. та 1597 днів заробітна плата за час затримки при розрахунку складає (248.25 грн. Х на 1597 днів) в розмірі 396\~455 гривень 25 копійок. Вважає, що Відповідач зобовязаний виплатити йому середній заробіток за весь час затримки, що складає 396 455 гривень 25 копійок. Також, зазначає, що незаконними діями Відповідач невиплатою йому заробітної плати на протязі 9 років, спричинив йому моральну шкоду, яку зобовязаний відшкодувати. Вказує, що працював у Відповідача в підземних та шкідливих умовах праці, працював сумлінно, виконував вимоги законодавства про охорону праці, щоденно ризикував своїм здоровям та життям виконуючи трудові обовязки в підземних умовах праці, а в замін цього Відповідач порушував у відношенні нього законодавство про оплату праці, недоплачуючи щорічно заробітну плату, порушував законодавство про охорону праці, в результаті він захворів, отримав професійні захворювання, втратив працездатність, являється інвалідом. Тому, просить стягнути з Відповідача 10 000 гривень за спричинену моральну шкоду, оскільки Відповідач незаконними діями невиплатою заробітної плати на протязі декількох років спричинив йому моральну шкоду. В наступному, представником Позивача було подано Уточнення позовної заяви, уточнення просив взяти за основу позову. Просив стягнути на його користь середній заробіток за час затримки при розрахунку в розмірі 396 455 гривень 25 копійок, компенсацію втрати частини заробітної плати, в звязку із порушенням строку її виплатити в розмірі 4\~139 гривні 88 копійок та 10\~000,00 гривень моральної шкоди, спричиненої несвоєчасною виплатою заробітної плати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути на користь [PERSON] з ПАТ «Євраз [PERSON]» середній заробіток за час затримки при розрахунку в розмірі 396 455 гривень 25 копійок, компенсацію втрати частини заробітної плати, в звязку із порушенням строку її виплатити в розмірі 4\~139 гривні 88 копійок та 10\~000,00 гривень відшкодування моральної шкоди, спричиненої несвоєчасною виплатою заробітної плати, посилаючись на обставини вказані в уточненій позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, просила відмовити позивачу в повному обсязі, посилаючись на підстави, викладені в запереченнях, які залучені до матеріалів справи. Вислухавши доводи сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, згідно трудової книжки на імя [PERSON], він пропрацював в публічному акціонерному товаристві «Євраз [PERSON]» в шахто будівельному правлінні в період з 12.07.1993 року по професії - підземним гірничим робітником 2 розряду, підземним прохідником 4 розряду, 29.10.2007 року - звільнений був із підприємства по ст. 38 КЗпП України в звязку із виходом на пенсію за віком. Із довідки № 2 встановлено, що [PERSON] в період (січень березень 1998 року) була надана відпустка - сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 86.87 грн.; відпустка надана (серпень жовтень 1998 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 17.01 грн.; відпустка надана (грудень 2000 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 2.22 грн.; відпустка надана (січень березень 2001 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 144.23 коп.; відпустка надана (липень серпень 2001 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 11.55 грн.; відпустка надана (грудень 2001 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 12.91 грн.; відпустка надана (січень 2002 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 4.01 грн.; відпустка надана (грудень 2002 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 38.16 грн.; відпустка надана (січень лютий 2003 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 71.34 грн.; відпустка надана (червень - липень 2003 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 8.64 грн., відпустка надана (грудень 2003 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 533.22 грн.; відпустка надана (січень 2004 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 103.20 грн.; відпустка надана (листопад - грудень 2004 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 202.95 грн.; відпустка надана (січень лютий 2005 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 209.30 грн.; відпустка надана (серпень 2005 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 214.35 грн.; відпустка надана (грудень 2005 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 139.15 грн.; відпустка надана (січень лютий 2006 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 222.63 грн.; відпустка надана (липень серпень 2006 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 274.84 грн.; відпустка надана (листопад - грудень 2006 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 178.82 грн.; відпустка надана (квітень травень 2007 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 513.35 грн.; відпустка надана (жовтень 2007 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 424.16 грн. Довідка про середньоденний заробіток [PERSON], дата звільнення 29.10.2007 року, вказано, що середньоденна заробітна плата складає за період (з червня 2007 року - липень 2007 року) складає в розмірі 248 гривень 25 копійок. Лист відповідь Відповідача від 11.07.2014 року, вказано, що 15.03.2012 року [PERSON] в результаті перерахунку нарахована сума заробітної плати за час відпусток в розмірі 3\~417.05 гривень. Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходив із наступного: Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про відпустки» порядок обчислення заробітної плати працівникам за час відпусток, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей та компенсації за невикористані відпустки встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток. Пунктом 10 Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнти підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Спір щодо розміру нарахованої заробітної плати за період відпусток з 1998 року по 2007 рік між сторонами відсутній. Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-ІП та Постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно п. 2 Положення про компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (затверджене постановою Кабміну України від 20.12.1997 року № 1427 з послідуючими змінами і доповненнями) - компенсація працівникам проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток. Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 р. здійснюється згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими. При розрахунку суми компенсації застосовується нарахована заробітна плата за мінусом суми податку з доходів фізичних осіб, а також взносів до соціальних фондів. Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов'язок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов'язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону). Рішенням Конституційного [PERSON] України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати повинна розраховуватися з січня 1998 року, за кожну нараховану відпустку окремо, по час фактичної виплати заборгованості. Так чином, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний був виплатити в квітні 2012р. окрім заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2007р. і компенсацію втрати частини заробітної плати в звязку із порушенням строку її виплати, що відповідно до розрахунку складає 4\~139 гривень 88 копійок. Позивачу була надана відпустка в період з (січень березень 1998 року) - сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 86.87 грн., виплачена вказана сума була лише в березні 2012р., за цей час з лютого 1998 року по березень 2012р. проросту споживчих цін (коефіцієнт інфляції) складає 4.131, сума компенсації складає 358.85 (86.87 грн. сума заробітної плати, яка повинна була виплачена в лютому 1998 року Х 4.131 - коефіцієнт приросту споживчих цін з лютого 1998 року по березень 2012 р.; відпустка надана (серпень жовтень 1998 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 17.01 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 3.904 = 66.40 грн. сума компенсації; відпустка надана (грудень 2000 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 2.22 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 189.2% = 4.20 грн. сума компенсації; відпустка надана (січень березень 2001 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 144.23 коп. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 184.2% = 265.67 грн. сума компенсації;; відпустка надана (липень серпень 2001 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 11.55 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 184.4 % = 21.29 грн. сума компенсації; відпустка надана (грудень 2001 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 12.91 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 176.9% = 22.83 грн. сума компенсації; відпустка надана (січень 2002 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 4.01 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 172.9% = 6.93 грн. сума компенсації; відпустка надана (грудень 2002 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 38.16 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 177.2% = 67.61 грн. сума компенсації; відпустка надана (січень лютий 2003 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 71.34 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 167.6% = 119.56 грн. сума компенсації; відпустка надана (червень - липень 2003 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 8.64 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 162.9% = 14.07 грн. сума компенсації; відпустка надана (грудень 2003 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 533.22 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 153.7% = 819.55 грн. сума компенсації; відпустка надана (січень 2004 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 103.20 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 150.2% = 155 грн. сума компенсації; відпустка надана (листопад - грудень 2004 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 202.95 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 125.9% = 255.51 грн. сума компенсації; відпустка надана (січень лютий 2005 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 209.30 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 120.0% = 251.16 грн. сума компенсації; відпустка надана (серпень 2005 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 214.35 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 111.8% = 239.64 грн. сума компенсації; відпустка надана (грудень 2005 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 139.15 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 104.7% = 145.69 грн. сума компенсації; відпустка надана (січень лютий 2006 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 222.63 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 98.7% = 219.73 грн. сума компенсації; відпустка надана (липень серпень 2006 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 274.84 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 97.2% = 267.14 грн. сума компенсації; відпустка надана (листопад - грудень 2006 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 178.82 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 83.4% = 149.13 грн. сума компенсації; відпустка надана (квітень травень 2007 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 513.35 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 80.0% = 410.68 грн. сума компенсації; відпустка надана (жовтень 2007 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 424.16 грн. Х коефіцієнт приросту споживчих цін 64.2% = 272.31 грн. сума компенсації. Всього сума компенсації складає 4\~139 гривень 88 копійок, вказана сума компенсації, розрахована із застосуванням даних Держкомстату, про приріст споживчих цін. Рішенням Конституційного [PERSON] України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Ст. 117 КЗпП України встановлено обовязок власника або уповноваженого органу виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що у разі якщо працівникові не були виплачені належні йому суми при звільнені, суд на підставі ст.. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а не при проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому його вини. Сам по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку середньоденна та середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи. Суд вважає, строк звернення до суду про стягнення середнього заробітку, за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON], не пропущений, оскільки повного розрахунку підприємство відповідача не провів з позивачем, а ні 15.03.2012 року, а ні 29.10.2007 року при його звільненні з підприємства. Відповідно до довідки про середньоденний заробіток, наданої Відповідачем, за два останні місяці перед звільненням (звільнений був 29.10.2007 р.) середньоденна заробітна плата склала 248 грн. 25 коп., з моменту звільнення і по день нарахуванням Відповідачем заробітної плати за час щорічних відпусток минуло 1597 днів. При середньоденній заробітній платі 248.25 грн. та 1597 днів заробітна плата за час затримки при розрахунку складає (248.25 грн. Х на 1597 днів) в розмірі 396\~455 гривень 25 копійок. Вважає, що Відповідач зобовязаний виплатити йому середній заробіток за весь час затримки, що складає 396 455 гривень 25 копійок. Суд вважає, що несвоєчасною виплатою Відповідачем заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2007р. порушено право позивача передбачено ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме що заробітна плата повинна виплачуватися не рідше двох разів на місяць. Позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди спричиненої неправильний нарахуванням та виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2007р. підлягає частковому задоволенню , оскільки ст. 237-1 КЗпП України, встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем - ПАТ «Євраз [PERSON]» Позивачеві моральної шкоди неправильною та несвоєчасною виплатою заробітної плати за минулі роки, враховує провину відповідача в її спричиненні та причино - наслідковий звязок між винними діями підприємства - Відповідача (а саме недоплачені кошти, позивач міг направити на підтримання працездатності, відпочинок, посилене харчування, той факт, що саме Відповідач повинен понести матеріальну відповідальність за свої навмисні порушення законодавства в частині нарахування та несвоєчасної виплати заробітної плати.) Також суд враховує Постанову Пленуму Верховного [PERSON] України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільноправової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові та уточненні позовної заяви, знайшли документальне підтвердження, встановлено факт затримки зі сторони Відповідача виплати заробітної плати за період з 1998 2007 р.р., що призвело до заборгованості, тому Позивачу ПАТ «Євраз [PERSON]» повинно виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати в звязку із порушенням строку її виплати в розмірі 4\~139 гривні 88 копійок, також встановлено, що [PERSON] не були виплачені належні йому суми при звільненні, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 3\~417,00 гривень, також встановлений факт спричинення моральної шкоди Позивачу, спричиненої порушенням законодавства про оплату праці, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації, оскільки на думку суду, заявлена сума є завищеною і вважає слід призначити в розмірі 1000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які завдані Позивачу. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial