Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач у січні 2014 року звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до відповідачів Моторного (транспортного) страхового бюро України, [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди. В ході розгляду справи позивачем були визначені сторони по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.06.2013 року о 15 год. 30 хв. по проспекту Імені Газети "Правда" 106 в м. Дніпропетровську сталася ДТП за участю транспортного засобу Toyota Avensis р.н. [NUMBER] що належить [PERSON] (Позивач) під керуванням [PERSON], та транспортного засобу ГАЗ 3102 р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить [PERSON]. Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2013 року Відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави. Просила суд: стягнути солідарно із відповідачів на свою користь матеріальні збитки в розмірі 37 170,00 грн., моральну шкоду у розмірі 23 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позивач та представник позивача у судове засідання з'явилися. Позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з'явився. Надали до суду заперечення на позов, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до МТСБУ, та розглядати справу без участі представника МТСБУ. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши представника позивача, позивача, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.06.2013 року о 15 год. 30 хв. по проспекту Газети "Правда" 106 в м. Дніпропетровську сталася ДТП за участю транспортного засобу Toyota Avensis р.н. [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON], та транспортного засобу ГАЗ 3102 р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави. Згідно полісу обов'язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1018037 від 10.04.2013 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Toyota Avensis р.н. [NUMBER] застрахована у ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія". Цивільно-правова відповідальність [PERSON] Водія транспортного засобу Газ 3102 р.н. [NUMBER] не застрахована. Відповідно до акту виконаних робіт № ГТА-00127 від 30.10.2013 року станції технічного обслуговування ТОВ "ГЕРМЕС АВТО ТРАНС", фактична сума ремонту пошкодженого транспортного засобу Toyota Avensis р.н. [NUMBER] склала: 37 170,00 грн. Позивачем заявлені позовні вимоги, щодо стягнення солідарно із відповідачів на свою користь матеріальних збитків в розмірі 37 170,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 23 000,00 грн. Відповідно до підпункту "а" пункту 41.1 ст. 41 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" Моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок Коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільну відповідальність. Відповідно до ст.35 вищевказаного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування відповідного зразку та подає документи перелік яких міститься у ст.35-2 Закону. До заяви додаються паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах «а» - «ґ», надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБ України мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування ( п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). МТСБ України приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У матеріалах справи відсутні відомості про відмову МТСБ України у виплаті [PERSON] страхового відшкодування. В запереченнях МТСБУ зазначає, що [PERSON] звернулась до МТСБ України з заявою про здійснення страхового відшкодування та не надала документів, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з чим останній страховиком було запропоновано надати їх, однак передбачені законом документи позивач не надала та звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди. Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач для реалізації свого права на отримання страхового відшкодування від МТСБ України не виконала всі необхідні дії, оскільки не додала до заяви про виплату страхового відшкодування документів, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому вимоги позивача про стягнення з МТСБ України матеріальних збитків та моральної шкоди є передчасними та задоволенню не підлягають, а оскільки позивачем обрано спосіб захисту своїх прав саме щодо солідарного стягнення коштів, як з МТСБ України так із винної особи тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог та вимушений в задоволені позову відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed