Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

25 червня 2021 року [PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Профіт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в червні 2021 року, за місцем його роботи, до ТОВ «Дівія Трейд» від приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О.І. надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 31 травня 2021 року у виконавчому провадженні ВП № 64843845, ознайомившись з якими він дізнався, що стосовно нього відкрито виконавче провадження про стягнення з нього 19585 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія» Профіт Капітал»за виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. за № 7121 від 20 січня 2021 року. Зазначає, що жодних кредитних договорів із ТОВ «Фінансова компанія» Профіт Капітал» не підписував, та матеріали які йому були надіслані приватним виконавцем не відповідають дійсності, оскільки ніяких боргових зобов`язань у нього перед банком немає. З огляду на викладене просив суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. № 7121 від 20 січня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на його користь понесені ним судові витрати. 02 серпня 2021 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Профіт капітал» надав до суду відзив, відповідно до якого вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Вказує, що виконавчий напис № 7121 від 20 січня 2021 року підтверджує право ТОВ «ФК «Профіт Капітал» як стягувача на стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2288619 від 10 серпня 2019 року на загальну суму 19585 грн. 00 коп.. Зазначає, що дане право підтверджується Договором факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2288619 від 10 серпня 2019 року. Тому вважає, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Щодо понесення позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп., вважає, що позивачем не доведено реальність таких витрат та співмірність виконаної адвокатом роботи. Просив в задоволенні позовної заяви [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити у повному обсязі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Овчаренко О.О., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4137, виданого на підставі рішення Донецької обласної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури від 30 листопада 2011 року № 49 будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І., Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., повідомлені належним чином про дату та час розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутності не зверталися. Представник відповідача ТОВ «Фінасова компанія «Профіт Капітал» повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився. В своєму відзиві просив слухати справу за відсутності представника відповідача. В ході розгляду справи судом були розв`язані заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 29 червня 2021 року у справі прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 29 червня 2021 року забезпечено позов позивача шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні. Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року справу вирішено розглядати у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, прийнятої приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О. І. 31 травня 2021 року на підставі виконавчого напису № 7121 виданого 30 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» стягнута заборгованість в розмірі 19585 грн. 00 коп.. Також, постановою звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , які він отримує у ТОВ «Дівія Трейд». Відповідно до вказаної постанови з [PERSON] , на користь Олійника О.І. стягнуті витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 300 грн. 00 коп. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1958 грн. 00 коп.. Загальна сума стягнення складає 21843 грн. 50 коп.. Відповідно до постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 12 липня 2021 року, приватним виконавцем Олійником О.І. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. за № 7121 від 20 січня 2021 року. Відповідно до постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 04 серпня 2021 року, виправлено помилку у постанові про зупинення вчинення виконавчих дій від 12 липня 2021 року. Відповідно до договору факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2288619 від 10 серпня 2019 року року на загальну суму 19585 грн. коп.. Вказане також підтверджується Витягом з Реєстру прав вимог № 89 від 14 січня 2020 року до Договору факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року. 06 січня 2021 року [PERSON] було виставлено претензію, відповідно до якої [PERSON] було повідомлено, що 10 серпня 2019 року між ним та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір № 2288619, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 03042017 від 03 квітня 2017 року є ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал». Крім, цього у вказаній претензії запропоновано [PERSON] , погасити заборгованість у розмірі 19585 грн. коп.. Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором №2288619 виданої на ім`я [PERSON] , прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за процентами становить 14585 грн. 00 коп., загальна сума заборгованості складає 19585 грн. 00 коп.. Відповідно до копії договору позики № 2288619 від 10 серпня 2019 року, [PERSON] , уклав договір із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та отримав кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп.. 11 січня 2021 року, директор ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернувся із заявою до приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. із заявою про вчинення виконавчого напису. Відповідно до заяви про примусове виконання рішення від 05 березня 2021 року, директор ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернувся до приватного виконавця Олійника О. І. із проханням відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису виданого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. № 7121 від 20 січня 2021 року. Відповідно до виконавчого напису № 7121 від 20 січня 2021 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу було звернено стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 2288619 від 10 серпня 2019 року, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 03042017 від 03 квітня 2017 року є ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором, сума заборгованості складає 19585 грн. 0 коп., строк платежу за кредитним договором настав. Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за відсотками становить 14585 грн. 00 коп.. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 березня 2021 року, приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Олійником О. І. відкрито провадження на підставі виконавчого напису № 7121 виданого 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 19585 грн. 00 коп.. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В обґрунтування позову [PERSON] посилається, зокрема, на те, що при вчиненні нотаріального напису нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Всі вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від кредитної установи та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед кредитною установою, зазначений у написі є безспірним. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивачки за тілом кредиту та відсотками є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог кредитної установи до позивача. Відповідач у відзиві зазначив, що нотаріусу був наданий договір факторингу та відповідно витяг з реєстру прав вимог до договору, а також реєстр поштових відправлень рекомендованих листів з повідомленнями, за яким позивачеві була направлена відповідна кореспонденція. Разом з тим, суду не представлені первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), які слугують доказом безспірності розміру грошових вимог кредитної установи до позивача. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства України в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем не підтверджено безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК Профіт капітал». За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а доводи відповідача - необґрунтованими. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з таких встановлених в судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, здійснених позивачем, надано договір від 22 червня 2021 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Овчаренком О. О. про надання професійної правничої (правової) допомоги. Відповідно до акту здійснення розрахунку за надані юридичні (адвокатські) послуги за договором про надання юридичних (адвокатських) послуг від 24 червня 2021 року, між адвокатом Овчаренком О. О. та Нікіфоровим С. В. відповідно до якого 22 червня 2021 року адвокат ознайомився із документами [PERSON] провів попередню консультацію щодо характеру спірних правовідносин, оцінка правової позиції судів України на як адвокатом було витрачено 1 годину вартість якого становить 1000 грн. 00 коп.; 4 години витрачено на складання позовної заяви вартість складає 4000 грн. 00 коп., загальна сума за підготування н та направлення до суду матеріалів складає 5 годин вартість 5000 грн. Крім цього у вказаному акті зазначено, що [PERSON] , сплатив адвокату Овчаренку О. О. 5000 грн. 00 коп.. Відповідно до акту надання юридичних (адвокатських) послуг від 24 червня 2021 року, [PERSON] підтвердив факт належного отримання послуг. З огляду на викладене, суд не приймає до уваги доводи відповідача в тій їх частині, що позивачем не представлені належні документи щодо витрат на правничу допомогу. Беручи до уваги, що позивачем підтверджено належними й допустимими доказами витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт, зазначених в розрахунку; з часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, який підтверджується кількістю та обсягом підготованих заяв по суті та з процесуальних питань, змістом цих документів, які містять аналіз обставин справи та чинного законодавства; з ціною позову та значенням для позивача справи щодо захисту його цивільних прав. Витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи. Згідно із п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судом задоволено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не відповідає виконанню і застосування наслідків його недійсності, отже пропорційно до розміру задоволених вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 5000 грн. 00 коп.. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 908,00 грн. судового збору та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн., тому з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1362 грн. 00 коп.. З огляду на викладене витрати понесені позивачем при розгляді цивільної справи підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved