Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованої заробітної плати, індексації заробітної плати, компенсації,яка нараховується при втраті частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що працює у ПАТ «Азовзагальмаш» з 01 лютого 2015 року на підставі договору на виконання робіт, відповідно до якого вона виконує роботу покоївки в профілакторії «Здоровя». Згідно актів виконаних робіт, відповідач повинен виплатити на її користь наступні суми: за лютий 2015 року 1220,00 грн., за березень 2015 року 1220,00 грн., за квітень 2015 року 1220,00 грн., за травень 2015 року 1220,00 грн. за червень 2015 року 1220,00 грн. за липень 2015 року 1220,00 грн. Так, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати заробітної плати з індексацією та компенсацією, яка нараховується у звязку із затримкою розрахунку, в розмірі 7320,00 грн., а також моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Позивачка у судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ Азовзагальмаш до судового засідання не зявився, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив у позові відмовити. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка у період з 01 лютого 2015 року перебувала у трудових відносинах із ПАТ Азовзагальмаш на підставі договору на виконання робіт від 01 лютого 2015 року №ПР-09475. За виконану роботу згідно вказаного договору відповідач нарахував [PERSON] 1220,00 грн. щомісяця з утриманням податків і зборів відповідно до законодавства України. Відповідно до п.п.1.1, 1.4 договору ПАТ «Азовзагальмаш» в порядку і на умовах, визначених в договорі, доручає [PERSON] виконати роботу покоївки у СП «Здоровя», та зобовязується своєчасно прийняти та сплатити роботу. Актами виконаних робіт, підписаними сторонами, підтверджується виконання позивачкою робіт у період з лютого по грудень 2015 року. Крім того, згідно довідки №238/РО-5861 від 30 листопада 2015 року та довідки №238/ро-6143 від 11 квітня 2016 року, виданих ПАТ «Азовзагальмаш», заборгованість перед [PERSON] за період з березня 2015 року по грудень 2015 року за трудовою угодою складає 9917,40 грн. з урахуванням утримання з цієї суми обовязкових податків та платежів. Таким чином, зазначена сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивачки у повному обсязі. Позивачкою заявлені вимоги щодо стягнення індексації заробітної плати та компенсації частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Як роз'яснив Конституційний Суд України у Рішенні № 9-рп/2013від 15.10.2013 р. щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер і є складовими належної працівникові заробітної плати. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 95 КЗпП України - заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Нарахування індексації заробітної плати здійснюється у відповідності до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.20103 року. (надалі - Порядок проведення індексації) Пунктом 2 Порядку проведення індексації передбачено, що Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір на виконання робіт, який носить разовий характер. Сума винагороди за укладеним договором визначена сторонами при укладенні договору та не нараховується за місяць за підсумками роботи. Таким чином правовідносини між позивачкою та ПАТ «Азовзагальмаш» мають договірний характер та на них не поширюються норми трудового законодавства. Отже, виплата індексації [PERSON] за виконану роботу покоївки СП «Здоровя» за договором на виконання робіт індексації не підлягає. Щодо вимог про стягнення компенсації суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» в разі затримки виплати заробітної плати роботодавці зобов'язані нарахувати та виплатити робітникам компенсацію втрати частини заробітної плати. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Відповідно до ст. 6. Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Виплати [PERSON] носять разовий характер, тобто виплачуються щомісяця за результатами складання акту виконаних робіт, а отже при затримці їх виплати компенсація за Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» не здійснюється. Позивачкою заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440 (1) ЦК та іншим законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію Закону від 12 травня 1991 р. N 1023-XII "Про захист прав споживачів" чи інших законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Правовідносини, що виникли між сторонами в розглядуваній справі, є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено. Також з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial