Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, Навчально-виховного комплексу "Школа-гімназія" "Галицька", третя особа - Управління Державного комітету по земельних ресурсах у м.Львові, [PERSON] про скасування ухвали в частині, визнання частково недійсним державного акта та зобов'язання до вчинення дій. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що ухвалою Львівської міської ради № 595 від 01.03.2007 р. " Про користування середньою загальноосвітньою школою № 19 м.Львова земельною ділянкою на [ADDRESS]" школі передано земельну ділянку площею 1,9060 га у постійне користування для обслуговування будівель і споруд, у тому числі в межах червоних ліній площею 0,0431 га та площею 0,016 га у спільне користування для проїзду. На підставі зазначеної ухвали СЗШ № 19, правонаступником якої є навчально-виховний комплекс "Школа-гімназія "Галицька", на дану земельну ділянку видано державний акт від 13.12.2007 р. В межі ділянки постійного користування СЗШ № 19 включена земельна ділянка площею 0,0090 га, яка фактично використовується позивачами з 1974 року, і на якій розташоване їх нерухоме майно: веранда, площею 13,9 м 2 і кладова, площею 2,3 м2 . Всі приміщення позивачів узаконені, показані на плані ОКП ЛОР " БТІ та ЕО". 27.11.2014 року позивачі уточнили свої позовні вимоги та просять суд визнати частково незаконною та скасувати п.1 Ухвали ЛМР №595 від 01.03.2007 року щодо земельної ділянки на [ADDRESS] в частині надання середній загальноосвітній школі №19, правонаступником якої є навчально-виховний комплекс "Школа-гімназія "Галицька", земельної ділянки площею 0,0085 га, яка використовується для обслуговування об'єкта нерухомого майна позивачів, а саме - будинок [ADDRESS], визнати недійсним Державний акт від 13.12.2007 року Серії ЯЯ №184991 на право постійного користування землею, зареєстрований в книзі З-1 за №03:07:438:02579, в частині надання середній загальноосвітній школі №19, правонаступником якої є навчально-виховний комплекс "Школа-гімназія "Галицька", земельної ділянки площею 0,0085 га на [ADDRESS], яка використовується для обслуговування об'єкта нерухомого майна позивачів - будинку [ADDRESS], зобов'язати ЛМР розглянути питання щодо безоплатної передачі позивачам у приватну власність земельної ділянки площею 0,0272 га, необхідної для обслуговування будинку, яка складається з земельної ділянки площею 0,0085 га на [ADDRESS], що належить на праві постійного користування навчально-виховного комплексу "Школа-гімназія "Галицька" та земельної ділянки, що знаходиться під будинком [ADDRESS] та прийняти належне рішення. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник [PERSON] підтримали позовні вимоги надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та в уточненнях до неї. Представники НВК "Школа-гімназія "Галицька" Закаляк О.М. та Цура О.С. заперечили проти задоволення позову з підстав викладених у запереченні. Просять суд відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлений позов. Представники ЛМР та Управління Держкомзему м.Львова у судове засідання не з'явилися про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності вказаних сторін на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить індивідуальний житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності № Г-02044 від 20.11.2006 року (а.с.8). Ухвалою Львівської міської ради № 595 від 01.03.2007 року "Про користування середньою загальноосвітньою школою № 19 м.Львова земельною ділянкою на [ADDRESS]", правонаступником якої є навчально-виховний комплекс "Школа-гімназія "Галицька", школі передано земельну ділянку площею 1,9060 га у постійне користування для обслуговування будівель і споруд, у тому числі в межах червоних ліній площею 0,0431 га та площею 0,016 га у спільне користування для здійснення проїзду . На підставі зазначеної Ухвали СЗШ № 19 видано державний акт від 13.12.2007 р. Серія ЯЯ № 184991 на право постійного користування землею, зареєстрований в книзі З-1 за № 03:07:438:02579 . В межі ділянки постійного користування СЗШ № 19 включена земельна ділянка площею 0,0085 га , яка фактично використовується позивачами з 1974 р., і на якій розташоване їх нерухоме майно: веранда, площею 13,9 кв.м. і кладова, площею 2,3 кв.м. Дані приміщення позивачів узаконені. Висновком судової земельно-технічної експертизи №4153 від 13.10.2014 року встановлено, що межі та площа земельної ділянки на [ADDRESS], яку НВК "Школа-гімназія" "Галицька" фактично займає, не відповідають межам та площі, що зазначені у державному акті від 13.12.2007 року на право постійного користування земельною ділянкою. Площа земельної ділянки по [ADDRESS], якою фактично користуються [PERSON], [PERSON], [PERSON] становить 0.0085 га., що не відповідає площі визначеній ТзОВ "Румплекс ЛТД", а саме - 0.0416. Площа земельної ділянки по [ADDRESS] якою фактично користуються [PERSON], [PERSON], [PERSON] становить 0.0085 га та має наступні розміри по периметру 6.37; 4.70; 3.93; 4.05; 6.27; 5.76; 20.55 м.п. Для обслуговування будинку [ADDRESS] необхідна земельна ділянка площею 0.015-0.030 га. (а.с.38-41). Відповідно до ст.16 Цивільного України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав та інтересів способами , передбаченими цією статтею , зокрема , визнавати незаконними рішення , дії чи бездіяльність органу державної влади або органу місцевого самоврядування , їхніх посадових і службових осіб. Частиною 1 ст.393 Цивільного Кодексу України визначено , що правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування , який не відповідає законові і порушує права власника , за позовом власника визнається судом незаконним та скасовується. Згідно зі ст. 152 Земельного Кодексу України , власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю , навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою , і відшкодування завданих збитків. Частина 1 ст.155 Земельного Кодексу України вказує на те , що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта , яким порушуються права особи щодо володіння , користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У відповідності до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.02.2013 р. у справі № 6-169 цс12, в якій Верховний Суд послався на норму ст. 155 Земельного Кодексу України, згідно з якою, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй ділянкою, такий акт визнається недійсним. Вимогами ст.121 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у селах - не більше 0,25 га , в селищах - не більше 0, 15 га, в містах - не більше 0,10 га. У відповідності до ст. 377 Цивільного Кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved