Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей звернулась [PERSON] В обгрунтування позову зазначає, що за рішенням Острозького районного суду від 21.05.2012 з відповідача стягуються аліменти на утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття, та посилаючись на те, що відповідач на даний час є пенсіонером та отримує регулярний дохід і 08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", яким було внесено зміни до СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з відповідача на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з нього аліменти на свою користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в поданому відзиві позов не визнав, зазначивши, що його сімейний стан, з часу ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини не змінився. Водночас вказує, що 12.06.2017р. отримав важку травму ноги, що призвело до тривалого лікування та значних фінансових витрат та внаслідок чого значно погіршилася його працездатність та фінансове становище, оскільки через травмування він фізично обмежений та не має можливості отримувати додатковий заробіток на проживання та лікування. Окрім того, зазначає що по мірі можливостей, окрім аліментів, намагався періодично надавати фінансову допомогу своїй доньці. Підтвердив, що є пенсіонером та отримує пенсію за віком в мінімальному розмірі, тому її недостатньо для його належного утримання. Крім того, вказує що на даний час в нього наявне боргове зобовязання за кредитним договором. За вказаних обставин вважає, що підстав для зміни розміру аліментів немає та просить в позові відмовити повністю. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні з рішення Острозького районного суду від 21.05.2012 року, свідоцтва про народження серії І-ГЮ №100339 встановлено, що позивач і відповідач перебували в шлюбі та мають неповнолітню дочку [PERSON], яка народилась 25.07.2009 року. Відповідно до рішення Острозького районного суду від 21.05.2012 року встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 07.05.2012р. і до досягнення дитиною повноліття. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, позивач посилається на те, на даний час відповідач має стабільний дохід, є пенсіонером та 08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", яким було внесено зміни до СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В той же час, зазначеною нормою СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів не тільки у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, але і в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів". Цим Законом було внесено зміни до СК України та ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 років мав становити не менше ніж 930 грн., що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 21.05.2012 року. Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів є одним з тих випадків, які передбачені ст.192 СК України як підстава для звернення до суду з позовом щодо зміни розміру аліментів. При цьому суд виходить з наступного. Відповідно до рішення Острозького районного суду від 21.05.2012 року встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 07.05.2012р. і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов'язковим до виконання та держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Статтею 2 ЦПК України визначено, що одним з принципів цивільного судочинства є обов'язковість судового рішення. За ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. В судовому засіданні встановлено, що рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітини в розмірі 200 грн. щомісячно починаючи з 07.05.2012 року знаходиться на примусовому виконанні в Острозькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Рівненській області. Частиною 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом. Однією з засад виконавчого провадження є законність та обов'язковість виконання рішень (ст.2 Закону України "Про виконавче провадження"). Отже, під час виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 200 грн. щомісячно, державний виконавець повинен виконувати його точно, не змінюючи його з власної ініціативи. При цьому, суд виходить і з того, що приймаючи Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", яким внесено зміни до СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, законодавцем не визначено, що у разі виконання судового рішення, яке набрало чинності до внесення змін до СК України в цій частині, такі рішення підлягають виконанню з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки жоден інший законодавчий акт такої норми також не містить, то в державного виконавця немає підстав для того, що змінити мінімальний розмір аліментів, які стягуються з боржника з власної ініціативи. Окрім того, за змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.\~\~ Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~\~підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Встановлено, що\~\~малолітня донька сторін проживає разом з матір"ю і\~\~знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів у зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе позивачка на утримання доньки значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Водночас, у зв'язку з тим, що на даний час відповідач\~\~є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що він підтвердив в поданому відзиві на позов і що підтверджується копією пенсійного посвідчення, таким чином відбулась зміна матеріального стану і платника аліментів, його дохід став стабільним та регулярним. Наведене також є підставою для застосування положень ч.1 ст.192 СК України. Одночасно суд враховує, що з розрахунку заборгованості по аліментах, вчиненому державним виконавцем Острозького РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області вбачається, що з січня по грудень 2017 року відповідач зовсім не сплачував аліменти на утримання дитини. Водночас, при вирішенні спору суд бере до уваги, що [PERSON] на даний час є безробітною, що підтверджується довідкою Острозького міськрайонного центру зайнятості, а дочка сторін у справі перебуває на диспансерному обліку в КЗ "Острозький РЦПМД" Острозької районної ради, що відповідно до ст.182 СК України необхідно врахувати при вирішенні спору. Аналізуючи докази, надані відповідачем, суд бере до уваги, що ним не надано доказів наявності захворювання станом на час вирішення спору та при цьому суд вважає, що наявні у відповідача боргові зобов'язання за кредитним договором, як і зобов'язання за договором про надання послуг по постачанню електроенергії не можуть впливати на аліментні обов'язки батька дитини. З урахуванням встановлених судом обставин та наведених правових норм, суд вважає можливим змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів слід задоволити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач просить змінити розмір аліментів з дати звернення до суду з зазначеним позовом. Позов про зміну розміру аліментів був поданий 08 листопада 2017 року. За правилами ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, В той же час, ст.192 СК України, якою регулюються правовідносини щодо зміни розміру аліментів, не містить норми про те, що зміна розміру аліментів присуджується з дати звернення до суду з зазначеним позовом. Згідно п.23 Постанови Пленуму верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. За правилами ч.6 ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору. На підставі 129-1 Конституції України, ст.80, 180-183, 185, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved