Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

В квітні 2020 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що з 15 квітня 2004 року по 01 вересня 2012 року та з 16 жовтня 2012 по 23 липня 2014 року виконував роботу відповідно до трудового договору (працював) за спеціальністю гірник очисного забою на шахті імені «Орджонікіжзе»; з 01 січня 1999 року по 04 жовтня 1999 року, з 01 вересня 2012 року по 16 жовтня 2012 року та з 23 липня 2014 року по 09 квітня 2019 року виконував роботу відповідно до трудового договору (працював) за спеціальністю майстер гірничий (в підземних умовах) на шахті імені «Орджонікіжзе», ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» 09.01.2019 року ДУ "Український науково-дослідний інститут промислової медицини" йому було встановлено професійне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В, ЛН другого ступеня. 10.12.2019 року ДУ "Український науково-дослідний інститут промислової медицини" йому був уточнений діагноз щодо професійного захворювання, яке було встановлено 09.01.2019 року - хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група С, загострення середнього ступеня важкості, ЛН другого-третього ступеня. Хронічне легеневе серце. НК першої стадії. 08.04.2019 року МСЕК йому первинно було встановлено 25% втрати професійної працездатності, з черговим переоглядом 01.03.2020 року. При повторному переогляді в МСЕК йому було встановлено 50% втрати професійної працездатності, третя група інвалідності, з черговим переоглядом 01.02.2021 року. У зв`язку із ушкодженням здоров`я через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, в зв`язку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя, розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 204033,60 грн., яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволені позовних вимог позивача відмовити. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом позивач [PERSON] з 01 січня 1999 року по 04 жовтня 1999 року, з 01 вересня 2012 року по 16 жовтня 2012 року та з 23 липня 2014 року по 09 квітня 2019 року виконував роботу відповідно до трудового договору (працював) за спеціальністю майстер гірничий (в підземних умовах) на шахті імені «Орджонікіжзе», з 15 квітня 2004 року по 01 вересня 2012 року та з 16 жовтня 2012 по 23 липня 2014 року виконував роботу відповідно до трудового договору (працював) за спеціальністю гірник очисного забою на шахті імені «Орджонікіжзе» ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] . Медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 10.12.2019 року, протокол №2093, позивачу встановлені професійні захворювання - Хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група «С», загострення середнього ступеня важкості. ЛН другого-третього ступеня. Хронічне легеневе серце. НК першої стадії. Відповідно до довідки МСЕК від 08.04.2019 року серія 12 ААА № 054509 позивачу первинно встановлено втрату працездатності в розмірі 25% ХОЗЛ, з 01.04.2019 року з переоглядом 01.04.2020 року. Відповідно до рекомендацій МСЕК позивач потребує забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення. Відповідно до довідки МСЕК від 13.02.2020 року серія 12 ААА № 078755 позивачу встановлено втрату працездатності в розмірі 50% ХОЗЛ, 3 групу інвалідності, з переоглядом 01.02.2021 року. Відповідно до рекомендацій МСЕК позивач потребує забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення та санаторно-курортне лікування. 14 березня 2019 року на підприємстві ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. В п. 16 Акту зазначено, що професійні захворювання виникли внаслідок роботи в підземних умовах шахти імені Орджонікідзе майстром гірничим підземної добувної дільниці, забезпечував безперебійну і технічно правильну експлуатацію гірничошахтного устаткування. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Також згідно висновку ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 09.01.2019 №13 підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужив профмаршрут: 08.1992-10.1999р.р. - ВО "Кривбасруда" ш. ім. Орджонікідзе, підземний майстер гірничий; 12.2001-03.2005р.р. - ВАТ "КЗРК" ш. Гвардійська, підземний заступник начальника дільниці; 03.2005-02.2008р.р. - ВАТ "КЗРК" ш. Гвардійська, підземний начальник дільниці; 02.2008-04.2008р.р. - ВАТ "КЗРК" ш. Гвардійська, підземний заступник начальника дільниці. В п. 17 Акту зазначено, що професійне захворювання виникло внаслідок перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Оцінюючи позицію представника відповідача щодо відсутності підстав для покладення на підприємство відповідальності за завдану шкоду, оскільки відсутня вина підприємства в її заподіянні, суд вважає такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки між сторонами склалися трудові правовідносини, а професійне захворювання отримане позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим всі підстави, передбачені ст. 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Стаття 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Отже, відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. Право на отримання виплати за моральну шкоду за наявності факту її заподіяння виникає у потерпілого з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Частиною третьою статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності зі ст.ст. 23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання полягає, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я та травмуванням внаслідок нещасного випадку. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 50 %, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманих професійних захворювань у позивача змінилися умови життя, вона змушена постійно проходити лікування, які не дають покращення в стані здоров`я. Крім того, відчуває задишку при фізичному навантаженні, приступоподібний кашель, щоденні приступи задухи до 2-3 разів на добу, які знімаються інголятором беродуал, важкість у грудній клітці, відчуття частого серцебиття, періодичний біль у ділянці серця. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України '' Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує час роботи позивача на підприємстві відповідача в шкідливих умовах, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, встановлену 3 групу інвалідності, тяжкість вимушених змін його життєвих і виробничих стосунках, вину самого позивача і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 50 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial