Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

У червні 2019 р. Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі також - АТ «Укрсоцбанк», банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач), третя особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - третя особа) про звільнення з-під арешту нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (далі також - спірна квартира), накладеного на підставі постанови від 05.05.2017 серія та номер: ВП № 53860933, видана державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Головащенком А. М. Позов обґрунтований такими обставинами. 22.02.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - кредитор), правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено договір кредиту № 030.29-50/230-С. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, згідно з яким [PERSON] передала в іпотеку банку нерухоме майно - однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . (далі також - предмет іпотеки). У зв`язку з неможливістю виконання умов за кредитним договором та значної заборгованості [PERSON] банк розпочав процедуру стягнення на іпотечне майно та 23.02.2019 зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки. Однак банк не може реалізувати заставне майно, оскільки постановою державного виконавця Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 05.05.2017 накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] та заборону на його відчуження. Ухвалою суду від 18.07.2019 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. 20.01.2020 від позивача надійшла заяву про усунення недоліків, а також була подана уточнююча позовна заява, відповідно до якої було змінено первісного позивача на АТ "Альфа-Банк", згідно рішення 5/2019 АТ "Укрсоцбанк" від 15.10.2019, було прийнято рішення щодо припинення АТ "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк" де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк", виникає у АТ "Альфа-Банк" з 15.10.2019, а також залучено до участі в справі в якості відповідача [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) та уточненні позовні вимоги. Ухвалою суду від 30.01.2020 відкрито провадження за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 02.09.2020. 02.09.2020 розгляд справи відкладено на 08.12.2020. 08.12.2020 розгляд справи відкладено на 06.04.2021. 06.04.2021 розгляд справи відкладено на 25.08.2021. 25.08.2021 розгляд справи відкладено на 27.10.2021. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалась, її представник [PERSON] в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав відсутності порушення прав та інтересів позивача. За міркуванням представника відповідача про це свідчить факт накладення судом арешту на спірну квартиру в порядку забезпечення позову [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію за банком права власності на предмет іпотеки. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача [PERSON] направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Від Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Отже з огляду на неподання відповідачами у встановлений судом строк відзивів на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 22.02.2007 між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 030.29-50/230-С, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання кредит у сумі 115 000 доларів США, зі сплатою 12,5 % річних. 22.02.2007 між АКБ СР «Укрсоцбанк» (іпотекодержателем) та [PERSON] (іпотекодавцем), яка виступила майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями [PERSON] , було укладено іпотечний договір № 030.29-50/230-С. Відповідно до умов цього договору [PERSON] передала в іпотеку банку нерухоме майно, яке належало їй на праві власності, а саме однокімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] . 22.02.2007 відомості про іпотеку та заборону відчуження предмету іпотеки були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер запису про іпотеку: 30427509). 14.06.2010 загальними зборами акціонерів АКБ СР «Укрсоцбанк» було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та змісну найменування (назви) банку на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», а з 10.08.2018 змінено назву банку на акціонерне товариство "Укрсоцбанк". 23.02.2019 державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" Тарасенком І. М. на підставі іпотечного договору № 030.29-50/230-С та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки від 05.03.2018 здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Укрсоцбанк». На підставі рішень єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» та загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 та відповідно до затвердженого передавального акту правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк». Згідно з даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.09.2020 № 222315187 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження (арешт та заборона) нерухомого майна відповідача [PERSON] , внесений 22.02.2007 державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" Тарасенком І. М. (реєстраційний номер обтяження: 4539100). Підставою внесення відомостей про обтяження послугувала постанова державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Головащенка А. М. про арешт майна боржника від 05.05.2017, винесена в рамках виконавчого провадження № 53860933 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 275 від 27.04.2017 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 10 000 грн. 29.06.2017 державним виконавцем Головащенком А. М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення. Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)повідомив суду, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутня інформація щодо повного, фактичного виконання виконавчого документа за яким здійснюється виконавче провадження № 53860933, а матеріали виконавчого провадження втрачені. У статтях 15, 16 Цивільного кодексу України закріплене право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України). За приписами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном;власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі статтею 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень статті 37 Закону України «Про іпотеку» право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Стаття 321 ЦК України, в якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав. Відповідно до положень статті 24 Закону № 1952-IV, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 282/20595, наявність державної реєстрації обтяжень нерухомого майна є підставою для відмови у державній реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням вказаного майна, а обов`язковою умовою вчинення нотаріальної дії щодо відчуження нерухомого майна є відсутність заборони на його відчуження. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. За обставинами справи установлено, що позивач набув право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , на підставі, що передбачена законом - в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки. На цей час відсутнє рішення суду, яке б установлювало незаконність набуття позивачем права власності на предмет іпотеки, а тому оскарження відповідачем [PERSON] рішення про державну реєстрацію прав та вжиття заходів забезпечення позову в іншій судовій справі не має правового значення для вирішення цієї справи. Окрім того суд ураховує, що предметом цього позову є звільнення майна з-під арешту, накладеного після виникнення та реєстрації іпотеки, а відтак навіть у випадку скасування судом рішення про реєстрацію права власності позивача на предмет іпотеки наявність спірного арешту порушує пріоритетне право позивача як іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зважаючи на викладене та з огляду на те, що через наявність арешту позивач обмежений у здійсненні свого права на розпорядження власністю, вимоги позову про звільнення майна з-під арешту суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. На підставі викладеного,

Outcome: approved