Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], з участю третьої особи: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] - [INFO]. Свою заяву мотивує тим, що 21.09.1991 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 13.02.2017 року було розірвано, оскільки між ними спільне життя не склалося. У шлюбі народилися діти: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], які є повнолітні та [PERSON] - [INFO], яка є неповнолітньою та проживає разом зі нею. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання дитини неповнолітньої доньки [PERSON] - [INFO], не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться станом здоров'я дитини, матеріально не підтримує та взагалі не цікавиться його життям. Дитина [PERSON] - [INFO] не пам'ятає з боку батька батьківської уваги та турботи. Просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що [PERSON] як батько не цікавиться станом здоров'я і розвитком дитини [PERSON] - [INFO], виханням не займається та матеріально не підтримує. Дитина не пам'ятає з боку батька батьківської уваги та турботи. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належно повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечила позивачка та представник третьої особи. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає жодної допомоги, не цікавиться здоров'ям дитини. Виходячи з інтересів дитини [PERSON] - [INFO], вважає за доцільним позбавити його батьківських прав. Просить позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 08.12.2004 року, яке видане Львівським міського управління юстиції (а.с.5), батьками [PERSON] - [INFO] є відповідач [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.02.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітня дитина [PERSON] - [INFO] зареєстрована разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Ф№2 з місця проживання про склад сім'ї і прописки від 20.04.2017 №44, надана ЖБК №75. Згідно з актом фактичного проживання від 03.02.2017 №7, складеним ЖБК №75 за участю мешканців будинку [ADDRESS] що [PERSON] - [INFO], проживає з мамою [PERSON] у квартирі [NUMBER] вказаного будинку, батько [PERSON] не цікавиться дитиною, не провідує доньку. Із довідки від 07.03.2017 № 01/45 та характеристики які надані спеціалізованою середньою загальноосвітньою школою №46 з поглибленим вивченням англійської мови ім. Вячеслава Чорновола, вбачається, що [PERSON] - [INFO], навчається у 7-му класі закладу, опіку та турботу щодо дитини здійснює мама, а батько не цікавиться навчанням, успіхами, здобутками дитини. Відповідно до листа Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів від 09.03.2017 №1209/09-11/п.с.2507 виконавчий документ щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини на виконанні у відділі не перебуває. Як вбачається із листа від 22.03.2017 №406 Комунальної 2-ої міської поліклініки м. Львова, що дитина [PERSON] - [INFO], спостерігається лікарями поліклініки, усі необхідні обстеження та рекомендації лікаря виконує [PERSON], а батько [PERSON] необхідні обстеження з дитиною не проходить, її здоров'ям не цікавиться. Із заяви від 17.03.2017 року [PERSON] - хореографа танцювальної школи «Глорія Денс» вбачається, що дитина з 2015 року займається у танцювальній школі, опіку та турботу щодо дитини здійснює мама [PERSON]. Як вбачається із заяв [PERSON] та [PERSON] від 06.03.2017р., відповідач не приймає участі у вихованні своє дитини [PERSON] - [INFO], опікою та піклуванням її займається позивач [PERSON]. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.04.2017 року №35-3137 відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні доньки, не допомагає матеріально, не цікавиться ї життям та вихованням. Вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], відносно доньки [PERSON] - [INFO]. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач свідомо самоусунулася від виховання батьківських обов'язків, не бажає виховувати та утримувати свою дитину, не вживав жодних заходів для виконання таких у будь-який спосіб та не бажає їх виконувати, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини(1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Згідно із ст. 27-1 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен забезпечити захист прав малолітніх або неповнолітніх осіб. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч.2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч.2.ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Згідно ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що і було доказано представником позивача в судовому засіданні, що відповідачка не займається вихованням і утриманням дитини. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що поведінка відповідача засвідчує, що він не проявляє до доньки [PERSON] - [INFO] батьківської турботи, хоча має таку можливість, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні доньки, матеріально не підтримує, не цікавляться станом її здоров'я та навчанням. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що така поведінка відповідача є достатньою підставою для застосування такої крайньої міри до нього, як позбавлення батьківських прав, а тому слід позов задовольнити, а саме позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] - [INFO].

Outcome: approved