Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у листах до Головного Управління національної поліції в Одеській області та Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 13.08.2019 року, які були складені та направлені [PERSON] (колишньою працівницею Одеської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок) містяться неправдиві відомості, що стосуються позивача, а саме: "Хочу повідомити, що на підприємстві УТМР діє велика корупційна схема, а саме, відмивання грошей, різними способами, а також готується приватизація землі у приватні володіння. [PERSON] новий директор УТМР Одеси і Одеської області краде гроші будь-якими способами через Київ. "," ... Питання куди йшли всі гроші? А гроші все йшли до Києва, на незрозумілі витрати. Особливо мене бентежили розмови [PERSON] що в Вікнах УТМР потрібно терміново поміняти дах і зробити новий фасад, і тільки його бригада будівельників буде працювати, мої пропозиції будівельників досвідчених і за безготівковим розрахунком з Ширяєве Хліб були відкинуті. "," А також я знаю, що відкриття полювання в цьому році за підробленими документами, Київ замінив перші листи, минулого року, [PERSON] займається фальсифікацією і підробкою документів.» Вищевказана інформація стала відомою третім особам, працівникам Головного Управління національної поліції в Одеській області та Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства, співробітникам Одеської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, де позивач працюю керівником - Головою президії Ради цієї організації (Наказ 2-К від 09.01.2019 року). Позивач стверджує, що вищевказана інформація є неправдивою та такою, що ганьбить його гідність, честь чи ділову репутацію. На підставі викладеного, позивач просить визнати недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену [PERSON] листами до Головного Управління національної поліції в Одеській області та Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 13.08.2019 року, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 50000, 00 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в частині визнання інформації недостовірною, а від позовних вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, а також судових витрат позивач відмовився. Відповідачка позовні вимоги в частині визнання інформації недостовірною визнала та пояснила, що коли направляла вищевказані листи перебувала у стані емоційного стресу, оскільки данні відомості вона отримала від третіх осіб, проте їх не перевірила. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що [PERSON] працює Головою президії Ради Одеської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок. Судом встановлено, що [PERSON] направила до Головного Управління національної поліції в Одеській області та Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 13.08.2019 року листи, в якій повідомила інформацію наступного змісту: "Хочу повідомити, що на підприємстві УТМР діє велика корупційна схема, а саме, відмивання грошей, різними способами, а також готується приватизація землі у приватні володіння. [PERSON] новий директор УТМР Одеси і Одеської області краде гроші будь-якими способами через Київ. "," ... Питання куди йшли всі гроші? А гроші все йшли до Києва, на незрозумілі витрати. Особливо мене бентежили розмови [PERSON] що в Вікнах УТМР потрібно терміново поміняти дах і зробити новий фасад, і тільки його бригада будівельників буде працювати, мої пропозиції будівельників досвідчених і за безготівковим розрахунком з Ширяєве Хліб були відкинуті. "," А також я знаю, що відкриття полювання в цьому році за підробленими документами, Київ замінив перші листи, минулого року, [PERSON] займається фальсифікацією і підробкою документів.» Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим, згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (надалі - Постанова №1) праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, а також недоторканності своєї честі, гідності та ділової репутації. Частиною 4 статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно положень частини 1 ст. 277 ЦК України та роз`яснень, які містяться п. 19 Постанови №1 фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У відповідності до пункту 15 Постанови № 1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Як передбачено частиною 2 статті 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Згідно абзацу 5, 6 пункту 15 Постанови № 1 недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Тобто для визнання інформації негативною, а відтак недостовірною, та покладення на відповідача обов`язку довести протилежне, достатньо щоб позивач вважав, що інформація порушує його немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи є оціночним судженням. Згідно абзацу 1 пункту 1 Постанови №1 - суди при вирішенні зазначених справ повинні застосовувати, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), яка ратифікована Україною, та рішення Європейского суду з прав людини, як джерело права Статтею 10 Конвенції передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.07.1986 року по справі Лінгенс (Lingens) проти Австрії зазначено, що суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а справедливість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Зважаючи на вищезазначене, інформація, поширювана щодо мене відповідачем, по-перше, має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про нібито скоєння мною злочинів, так такою, що, на моє переконання, порушує мої немайнові права, по-друге не є оціночним судженням, а обов`язок доказування її достовірності покладається на відповідача. У відповідності до пункту 4 Постанови №1 чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Суд вважає, що інформація, яка була розповсюджена [PERSON] листами до Головного Управління національної поліції в Одеській області та Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 13.08.2019 року наступного є недостовірною, оскільки жодного доказів здійснення позивачем противоправних дій, які вказані у заявах, відповідачка не надала. Окрім того, в судовому засіданні відповідачка пояснила, що що коли направляла вищевказані листи перебувала у стані емоційного стресу, оскільки данні відомості вона отримала від третіх осіб, проте їх не перевірила. Суд вважає, що розповсюджена інформація відповідачкою є негативною для відповідача, оскільки принижує його честь та ділову репутацію. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію, розповсюджену [PERSON] листами до Головного Управління національної поліції в Одеській області та Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 13.08.2019 року наступного змісту «Хочу повідомити, що на підприємстві УТМР діє велика корупційна схема, а саме, відмивання грошей, різними способами, а також готується приватизація землі у приватні володіння. [PERSON] новий директор УТМР Одеси і Одеської області краде гроші будь-якими способами через Київ. "," ... Питання куди йшли всі гроші? А гроші все йшли до Києва, на незрозумілі витрати. Особливо мене бентежили розмови [PERSON] що в Вікнах УТМР потрібно терміново поміняти дах і зробити новий фасад, і тільки його бригада будівельників буде працювати, мої пропозиції будівельників досвідчених і за безготівковим розрахунком з Ширяєве Хліб були відкинуті. "," А також я знаю, що відкриття полювання в цьому році за підробленими документами, Київ замінив перші листи, минулого року, [PERSON] займається фальсифікацією і підробкою документів.» На підставі викладеного,

Outcome: approved