Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання додаткових угод до договорів землі укладеними. В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач зазначає наступне. 23 квітня 2015 року між позивачем та Мар`їнською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди землі за яким позивачем було взято в оренду земельну ділянку загальною площею 5,5000 га, договір укладено на 5 років. Також 27 квітня 2015 року між позивачем та Мар`їнською районною державною адміністрацією було укладено ще три договори оренди землі за яким було взято в оренду земельні ділянки загальною площею 46,5000 га, 9,0000 га та 31,4000 га, договори укладено на 5 років. Вирішивши поновити дію договорів на той же строк та на тих же умовах позивач 06 квітня 2020 року письмово звернувся з відповідним листом-повідомленням до орендодавця про намір продовжити дію договорів оренди землі. Проте відповідач у встановлений місячний строк не узгодив з позивачем істотні умови, не прийняв рішення про поновлення договору, не уклав додаткову угоду про поновлення договору, не повідомив належним чином заявника про наявність законних та обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору та не надіслав лист-повідомлення про прийняте рішення. Позивач вперше 06 квітня 2020 року та, після неотримання відповіді, 26 травня 2020 року звертався із обґрунтованими заявами до відповідача про укладення додаткових угод до договорів оренди землі від 23-27 квітня 2015 року, однак на момент подання позову 05 червня 2020 року жодних відповідей або заперечень не отримав. Позивач вважає, що ним вжиті всі необхідні заходи щодо поновлення строку договорів оренди землі, що є предметом спору в даній цивільній справі. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що відповідно до пункту 8 договорів оренди землі їх укладено строком на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 09 квітня 2020 року Головним управлінням через засоби поштового зв`язку було отримано від позивача чотири листа-повідомлення про поновлення 4 договорів оренди землі, листи датовані 06 квітня 2020 року . Під час розгляду вказаних листів відповідачем було встановлено, що позивач порушив пункти 8 кожного договору оренди землі, а саме пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі подав до Головного управління листи-повідомлення про поновлення договорів оренди землі, термін дії яких складав: 1 договір до 23 квітня 2020 та 3 договори до 27 квітня 2020 року. На підставі викладеного Головним управлінням за результатами розгляду листів-повідомлень 13 травня 2020 року та 12 травня 2020 року було прийнято накази про припинення права оренди земельними ділянками у зв`язку із закінченням строку на який було укладено договори оренди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Відповідач стверджує, що позивачем неналежним чином здійснено виконання договірних відносин та систематично порушено термін для звернення до відповідача про поновлення договору оренди землі. Стосовно повторного звернення позивача від 26 травня 2020 року відповідач зазначає, що договір оренди припиняється в разі закінчення строку на який його було укладено. Відповідачем було повторно повідомлено позивача про необхідність повернення земельних ділянок, направлено накази Головного управління та для підписання Додаткові угоди про розірвання Договорів оренди землі та Акти приймання-передачі земельних ділянок. Через вказані обставини відповідач вважає неможливим визнати укладеними додаткові угоди до договорів оренди землі. Відповідач зазначає, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі в порядку та укладання Додаткової угоди ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відбувається за умови дотримання встановленої процедури та наявності волевиявлення сторін. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист про прийняте орендодавцем рішення, що, на думку відповідача, і було зроблено. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 10 червня 2020 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Копією договору оренди землі від 23 квітня 2015 року укладеного між [PERSON] та Мар`їнською районною державною адміністрацією підтверджується, що [PERSON] було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 5,5000 га (п. 2). Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 5,0% від нормативної грошової оцінки (п. 9). Строк дії договору становить 5 років. Сторони договору погодили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8). Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41) (а.с. 11-16). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24 квітня 2020 року було здійснено державну реєстрацію договору оренди землі від 23 квітня 2015 року, укладеного між [PERSON] та Мар`їнською районною державною адміністрацією (а.с. 10). Копією договору оренди землі від 27 квітня 2015 року укладеного між [PERSON] та Мар`їнською районною державною адміністрацією підтверджується, що [PERSON] було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 9,0000 га (п. 2). Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 3,0% від нормативної грошової оцінки (п. 9). Строк дії договору становить 5 років. Сторони договору погодили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8). Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41) (а.с. 18-23). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27 квітня 2020 року було здійснено державну реєстрацію договору оренди землі від 27 квітня 2015 року, укладеного між [PERSON] та Мар`їнською районною державною адміністрацією (а.с. 17). Копією договору оренди землі від 27 квітня 2015 року укладеного між [PERSON] та Мар`їнською районною державною адміністрацією підтверджується, що [PERSON] було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 31,4000 га (п. 2). Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 5,0% від нормативної грошової оцінки (п. 9). Строк дії договору становить 5 років. Сторони договору погодили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8). Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41) (а.с. 25-30). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27 квітня 2020 року було здійснено державну реєстрацію договору оренди землі від 27 квітня 2015 року, укладеного між [PERSON] та Мар`їнською районною державною адміністрацією (а.с. 24). Копією договору оренди землі від 27 квітня 2015 року укладеного між [PERSON] та Мар`їнською районною державною адміністрацією підтверджується, що [PERSON] було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 46,5000 га (п. 2). Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 5,0% від нормативної грошової оцінки (п. 9). Строк дії договору становить 5 років. Сторони договору погодили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8). Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41) (а.с. 32-37). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27 квітня 2020 року було здійснено державну реєстрацію договору оренди землі від 27 квітня 2015 року, укладеного між [PERSON] та Мар`їнською районною державною адміністрацією (а.с. 31). З метою використання переважного права на поновлення договорів оренди землі [PERSON] направляв до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області: лист-повідомлення разом з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі в якому просив поновити договір оренди землі від: 27.04.2015 року стосовно земельної ділянки загальною площею 31,4000 га (а.с. 39-45); лист-повідомлення разом з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі в якому просив поновити договір оренди землі від: 23.04.2015 року стосовно земельної ділянки загальною площею 5,5000 га (а.с. 47-53); лист-повідомлення разом з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі в якому просив поновити договір оренди землі від: 27.04.2015 року стосовно земельної ділянки загальною площею 46,5000 га (а.с. 55-61); лист-повідомлення разом з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі в якому просив поновити договір оренди землі від: 27.04.2015 року стосовно земельної ділянки загальною площею 9,0000 га (а.с. 63-69). Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України\~«Про оренду землі»\~при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років. З проектів додаткових угод про поновлення договорів оренди землі вбачається, що оредарем було дотирмано вимоги ч. 1 ст. 19 ЗУ "Про оренду землі" та запропоновано поновити строк дії договорів оренди землі на встановлений даною нормою права семирічний строк, при цьому орендарем не пропонувалось зменшувати розмір орендної плати та запропонований розмір залишився незмінним з попередніми договорами. Як вбачається з заяв [PERSON] останнім в доповнення до листів-повідомлень про поновлення вищезазначених договорів оренди землі було додано копії агрохімічних паспортів полей на вказані земельні ділянки (а.с. 38, 46, 54, 62, 70-73). Накладною про поштове відправлення з описом вкладення підтверджується, що [PERSON] 06 квітня 2020 року було відправлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області наступні документи: листи-повідомлення у кількості предметів 4 шт., витяги з Держреєстру у кількості предметів 4 шт., Договори оренди землі у кількості предметів 4 шт., Розрахунки орендної плати у кількості 4 шт., Додаткові угоди у кількості 4 шт. Вказані документи були отримані адресатом 09 квітня 2020 року, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 74-75). Копією заяви від 26 травня 2020 року підтверджується факт повторного звернення [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в якому позивач просить надати йому інформацію про стан розгляду його заяв про поновлення договорів оренди землі та просить направити на його адресу належні позивачу екземпляри додаткових угод (а.с. 77-79). Факт відправлення вищенаведеної заяви на адресу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області підтверджується накладною про поштове відправлення з описом вкладення, дата проставлення поштового штемпелю 26 травня 2020 року (а.с. 76). Як вбачається з довідки Новоукраїнської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини від 23 березня 2020 року [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні в Новоукраїнській амбулаторії загальної практики сімейної медицини з 23 березня 2020 року по 06 квітня 2020 року з діагнозом: гостра лакунарна ангіна з інтоксикацією, ускладнена правостороннім підщелеповим лімфаденітом (а.с. 88). З копії листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 21 травня 2020 року за № 31-5-0.63-2676/2-20 вбачається, що територіальним управлінням Держгеокадастру було повідомлено [PERSON] , що оскільки листи-повідомлення про поновлення договорів оренди землі були направлені у строк пізніще ніж за місяць до спливу строку дії Договорів оренди, [PERSON] необхідно повернути земельні ділянки та направлено для підписання Додаткові угоди про розірвання Договорів оренди землі та Акти приймання-передачі земельних ділянок. При цьому здійснено посилання на п. 35 Договорів оренди та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» згідно яких договір припиняється у разі закінчення строку на який його укладено (а.с. 100). З копії листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 16 червня 2020 року за № Р-331/0-253-6-20 вбачається, що за результатами розгляду заяви [PERSON] від 26 травня 2020 року стосовно поновлення договорів оренди земельних ділянок територіальним управлінням Держгеокадастру [PERSON] було надано таку ж саму відповідь за тією ж самою аргументацією, що міститься у вищенаведеному листі 21 травня 2020 року за № 31-5-0.63-2676/2-20 (а.с. 99). 12 травня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області було прийнято наказ за № 3075-СГ яким було припинено право оренди земельною ділянкою загальною площею 5,5000 у зв`язку із закінченням строку на який було укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 101). 12 травня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області було прийнято наказ за № 3072-СГ яким було припинено право оренди земельною ділянкою загальною площею 9,0000 у зв`язку із закінченням строку на який було укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 103). 12 травня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області було прийнято наказ за № 3067-СГ яким було припинено право оренди земельною ділянкою загальною площею 46,5000 у зв`язку із закінченням строку на який було укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 104). 13 травня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області було прийнято наказ за № 3076-СГ яким було припинено право оренди земельною ділянкою загальною площею 31,4000 у зв`язку із закінченням строку на який було укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 102). Як вбачається з опису вкладення у поштове відправлення Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області на адресу [PERSON] 18 липня 2020 року було відправлено наступні документи: лист від 21 травня 2020 року за № 31-5-0.63-2676/2-20, лист від 16 червня 2020 року за № Р-331/0-253-6-20, наказ від 12 травня 2020 року № 3075-СГ, наказ від 12 травня 2020 року № 3067-СГ, наказ від 12 травня 2020 року № 3072-СГ, наказ від 13 травня 2020 року № 3076-СГ, додаткові угоди про розірвання договорів оренди землі, акти приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 114). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 19 Конституції України\~правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до\~ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною першою\~статті 124 ЗК України\~передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. За змістом частини другої\~статті 792 ЦК України\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства -\~ЗК України,\~Законом України\~«Про\~оренду землі» та іншими нормативно-правовими актами. В розумінні статті 1 Закону України «Про оренду землі» під орендою землі слід розуміти засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Частина 3 Закону України «Про оренду землі» визначає, що об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. За змістом\~статті 79 Земельного Кодексу України\~земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до\~статті 13 Закону України\~«Про оренду землі»\~під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Процедура реалізації орендарем свого переважного права на поновлення договору оренди землі врегульована статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Положеннями частин\~1-5\~статті 33\~Закону України\~«Про оренду\~землі» \~передбачено,\~що по\~закінченню строку,\~на який\~було укладено\~договір оренди\~землі,\~орендар,\~який належно\~виконував обов`язки\~за умовами\~договору,\~має переважне\~право перед\~іншими особами\~на укладення\~договору оренди\~землі на\~новий строк\~(поновлення\~договору оренди\~землі). Орендар,\~який має\~намір скористатися\~переважним правом\~на укладення\~договору оренди\~землі на\~новий строк,\~зобов`язаний повідомити\~про це\~орендодавця до\~спливу строку\~договору оренди\~землі у\~строк,\~встановлений цим\~договором,\~але не\~пізніше ніж\~за місяць\~до спливу\~строку договору\~оренди землі.\~У разі\~смерті орендодавця\~до спливу\~строку дії\~договору оренди\~землі орендар,\~який має\~намір скористатися\~переважним правом\~на укладення\~договору оренди\~землі на\~новий строк,\~зобов`язаний повідомити\~про це\~спадкоємця земельної\~ділянки протягом\~місяця з\~дня,\~коли йому\~стало відомо\~про перехід\~права власності\~на земельну\~ділянку. До\~листа-повідомлення\~про поновлення\~договору оренди\~землі орендар\~додає проект\~додаткової угоди. При\~поновленні договору\~оренди землі\~його умови\~можуть бути\~змінені за\~згодою сторін.\~У разі\~недосягнення домовленості\~щодо орендної\~плати та\~інших істотних\~умов договору\~переважне право\~орендаря на\~укладення договору\~оренди землі\~припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Приписами ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Отже, стаття 33 Закону України «Про оренду землі» \~фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди: 1) досягнення згоди між орендодавцем та орендарем щодо продовження договору оренди шляхом укладання додаткової угоди чи нового договору та виконання орендарем обов`язку щодо повідомлення орендодавця про наміри продовжити орендні правовідносини і надання інформації про умови таких правовідносин у вигляді додаткової угоди чи нового договору оренди; 2) пасивна поведінка орендодавця у вигляді ненадання відповіді на пропозицію укласти договір чи додаткову угоду до договору оренди на новий строк та відсутність заперечень на продовження таких правовідносин протягом місяця після закінчення строку договору, а також фактичне користування орендарем переданою в оренду земельною ділянкою. Згідно з частинами восьмою та дев`ятою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Отже, для застосування частини першої\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього\~Закону\~необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Вказана правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року по справі № 594/376/17-ц. Статтею 33\~Закону України «Про оренду землі»\~було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору\~\~оренди\~\~землі\~\~на\~\~новий\~\~строк» та «поновлення\~\~договору\~\~оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність. Дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Вказана правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 квітня 2020 року по справі № 159/5756/18. Судом встановлено, що позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договорів оренди землі на новий строк шляхом надсилання поштового відправлення звернувся 06 квітня 2020 року до орендодавця з листами-повідомленнями до яких було долучено проекти додаткових угоди з метою реалізації переважного права продовження дії договорів, строк дії яких закінчувався 23 квітня 2020 (1 договір) та 27 квітня 2020 року (3 договори). Часовий проміжок ініціювання процедури реалізації переважного права на укладення договору оренди на новий строк був зумовлений незалежними від позивача обставинами, зокрема фактом його перебування з 23 березня 2020 року по 06 квітня 2020 року на лікуванні з діагнозом гостра лакунарна ангіна з інтоксикацією, ускладнена правостороннім підщелеповим лімфаденітом. Таким чином перебування позивача на лікуванні у вказаний проміжок часу унеможливило звернення останнього до відповідача у встановлений договорами оренди землі місячний строк до закінчення періоду дії договорів оренди землі. Водночас суд приймає до уваги той факт, що одразу після закінчення лікування, а саме 06 квітня 2020 року, позивач звернувся до відповідача з листами-повідомленнями з доданими до них проектами додаткових угод, тобто безпосередньо після усунення об`єктивних непереборних обставин позивач вчинив дії, що свідчать про його бажання реалізувати своє переважне право на укладення договорів оренди землі на новий строк. Окрему увагу суд звертає на впровадження Кабінетом Міністрів України Постановою «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року за № 211 карантину на всій території України з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року, який було продовжено до 24 квітня 2020 року. Із впровадженням карантину на всій території України було встановлено заборону на регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні та вказана заборона діяла в період виниклих спірних правовідносин. В контексті наведеного суд саме додатково зазначає, що звернення позивача до відділення засобів поштового зв`язку у вказаний проміжок часу з 23 березня 2020 року по 06 квітня 2020 року, тобто в період його перебування на лікарняному, створювало б загрозу його життю та здоров`ю, оскільки з врахуванням вже наявного у позивача захворювання несло в собі підвищений ризик інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19 та ризик подальшого важкого перебігу даної хвороби для особи літнього віку, яким є позивач, [INFO] . Положення ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» покладають на орендодавця позитивний обов`язок вчинення нормативно закріпленого переліку дій, зокрема розглянути лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та доданий до нього проект додаткової угоди, висунути свої пропозиції щодо зміни запропонованих умов договору (при необхідності) та прийняти рішення в договірній процедурі поновити договір оренди землі, або ж надіслати лист-повідомлення при наявності заперечень. Повертаючись до процедури реалізації позивачем свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк слід врахувати й поведінку відповідача, який отримавши відповідні лист-повідомлення з проектами додаткових угод в передбачений законом місячний термін не узгодив з позивачем (при необхідності) істотні умови та не повідомив позивача про наявність законних та обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору, що не узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та свідчить про порушення орендодавцем договірної процедури реалізації позивачем переважного права на укладання договору оренди землі на новий строк. Стосовно долучених до відзиву на позову заяву листів за № Р-331/0-253-6-20 та за № 31-5-0.63-2676/2-20 про припинення договорів оренди землі слід відзначити, що законодавцем чітко передбачено обов`язок орендодавця не тільки розглянути але й, на чому наголошує суд, орендодавець зобов`язаний саме надіслати орендарю свої заперечення щодо поновлення договору оренди землі, чого в даному випадку здійснено не було, доказів відправлення вказаних листів позивачу надано не було. З долучених відповідачем до матеріалів справи доказів слідує, що вказані листи від 21 травня 2020 року та від 16 червня 2020 року про припинення договорів оренди землі, разом з відповідними наказами, що були досліджені в судовому засіданні були надіслані [PERSON] не після їх прийняття, а лише 18 липня 2020, тобто вказані листи були надіслані орендарю вже після звернення останнього до суду за захистом свого права 05 червня 2020 року та відкриття провадження по справі 10 червня 2020 року. В розрізі виниклого між сторонами спору щодо дотримання строків в процедурі реалізації переважного права оренди, надавши оцінку діям позивача та обставинам, які слугували передумовою дій щодо звернення позивача з листами-повідомлення до відповідача, суд критично ставиться до наведених відповідачем у відзиві тверджень про халатне відношення позивача до виконання своїх зобов`язань. Заперечуючи проти позову відповідач у відзиві посилається на порушення строків направлення позивачем листів-повідомлень, в свою чергу щодо свого зустрічного обов`язку надіслати заперечення на лист-повідомлення відповідач чітко повідомляє суд, що надсилання поштової кореспонденції кожен день рекомендованими листами у відповідача не передбачено. З даного приводу слід зазначити, що цивільним правовідносинам притаманний диспозитивний метод правового регулювання за яким учасники вказаного виду правовідносин самостійно та на власний ризик реалізують надані їм цивільна права та обов`язки. Положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі» чітко та недвозначно закріплено обов`язок орендодавця надіслати орендарю лист-повідомлення у разі наявності заперечень щодо поновлення договору оренди землі. При цьому факт перебування відповідача у статусі органу державної влади не звільняє його від виконання даного обов`язку. Відсутність щоденної відправки рекомендованих листів жодним чином не звільняє відповідача направити вказані листи-повідомлення із запереченнями та жодним чином не пояснює чому саме листи-повідомлення від 21 травня 2020 року та повторний аналогічний за змістом лист від 16 червня 2020 року про припинення права оренди були надіслані лише 18 липня 2020 року, тобто рішення орендодавця не надсилалось орендарю протягом двох місяців з моменту прийняття первинного рішення. Крім того суд зазначає, що законодавцем встановлено, що строк розгляду листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі складає один місяць, водночас відповідач, отримавши вказані листи 09 квітня 2020 року порушив місячний термін розгляду пропозиції орендаря, оскільки зустрічний лист про припинення договорів оренди землі відповідачем було прийнято 21 травня 2020 року. Пояснень щодо порушення строку розгляд листів-повідомлень відповідачем до суду надано не було. Згідно зі\~статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.03' у справі "Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об`єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачем, з врахуванням факту його перебування на лікарняному за 23 березня 2020 року по 06 квітня 2020 року з діагнозом гостра лакунарна ангіна з інтоксикацією, ускладнена правостороннім підщелеповим лімфаденітом, що додатково обтяжувалось поширенням в Україні в цей час гострої респіраторної інфекційної хвороби коронавірусу, належним чином було ініційовано процедуру реалізації свого права на переважне укладання договору оренди землі на новий строк, позивач направив листи-повідомлення з проектами додаткових угоди одразу в день свого одужання 06 квітня 2020 року та до спливу строку дії договорів оренди землі. Водночас відповідач вказані листи-повідомлення про поновлення договорів оренди землі розглянув із порушенням встановленого на законодавчому рівні місячного строку, листи-повідомлення із своїми запереченнями на поновлення договорів оренди землі направив лише після звернення позивачем до суду за захистом свого порушеного права, а саме листи-повідомлення відповідачем були направлені лише 18 липня 2020 року, що свідчить про неповідомлення орендодавцем про прийняте рішення орендаря у встановленому ст. 33 Закону України «Про оренду землі» порядку, пропозицій щодо внесення змін до істотних умов договорів оренди землі не висував, при цьому позивач продовжує користуватись виділеними земельними ділянками до звернення до суду позивач не отримував жодних вимог про повернення земельних ділянок. Якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою\~статті 33\~Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту (правова позиція Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі № 908/299/18). Права позивача як землекористувача підлягають захисту у відповідності до спеціальних норм земельного законодавства в порядку статті 33 Закону України «Про оренду землі». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved