Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору від 27.10.2006 року №KGDORX05660079 укладеного між банком та [PERSON] перший надав останньому кредит в сумі 2057 гривень на строк до 27.10.2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік. Однак в порушення вимог кредитного договору відповідач своєчасно не сплачував основний платіж та відсотки за користування кредитом. Станом на 24.01.2014 року заборгованість по кредитному договору становить 29885 гривень 01 копійка, яку відповідач відмовляється добровільно сплатити . Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Не заперечував факту отримання кредитних коштів. Виникнення заборгованості пояснив тим, що погашення кредиту доручив третім особам і не контролював виконання ними взятих на себе зобов'язань. Просив суд зменшити розмір пені, мотивуючи тим, що не має постійного місця роботи і має на утриманні трьох малолітніх дітей . Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази суд вважає встановленими наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 27.10.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" в особі керуючого філією Бугор Ю.В. та [PERSON] (позичальник), укладено договір №KGDORX05660079 ( далі по тексту кредитний договір ) про надання грошового кредиту в сумі 2057 гривень на строк по 27.10.2007 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 32 гривні 91 копійка та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 187 гривень. Відповідно до заяви [PERSON] він зобов'язався повернути суму кредиту, відсотки, винагороди та комісії відповідно до заяви та умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( далі по тексту умови ), а саме в період з "20"по "25" число кожного місяця відповідач зобов'язався надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) у сумі 215 гривень 83 копійки. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви та мов. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 10% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 3.2.2, 3.2.3 умов позичальник зобов'язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.4.1, 4.2 даних умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до п.4.1 умов, за користування кредитом у період з дати укладання даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві. Відповідно до п.п. 4.7 умов сторони домовились, що при непогашенні кредиту в строки , установлені у заяві та умовах заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.4.2 даних умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до п.п. 5.1 умов при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов , банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу , але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Відповідно до п.5.3 умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову . Згідно п.1 Статуту ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК " останнє є правонастуником ЗАТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №KGDORX05660079 від 27.10.2006 року виданого 24.01.2014 року представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість позичальника [PERSON] складається з заборгованості за відсотками в сумі 6574 гривні 82 копійки, заборгованості з пені в сумі 18553 гривні 76 копійок, штрафу (фіксована частина) в сумі 500 гривень, штрафу (відсотки від суми заборгованості) в сумі 1256 гривень 43 копійки . Всього заборгованість становить 26885 гривень 01 копійка. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов"язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору, оскільки [PERSON] не виконав взяте на себе зобов'язання згідно з умовами договору, щодо сплати відсотків за користування кредитом. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 6574 гривні 82 копійки обгрунтовані повністю, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі . Вирішуючи вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів суд виходить з наступного : Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання . Таким чином пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а тому банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання ( прострочення виконання грошового зобов'язання ), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже в задоволенні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу слід відмовити . Крім того відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення . З матеріалів справи встановлено, що розмір неустойки майже втричі перевищує розмір заподіяних позивачеві збитків . З пояснень відповідача встановлено, що він не має постійного місця роботи та стабільних доходів . Із наданих ним письмових доказів, встановлено, що [PERSON] має трьох малолітніх дітей . Враховуючи викладене, зважаючи на відповідну заяву відповідача, суд вважає можливим зменшити розмір пені до суми 6574 гривень 82 копійок . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 1054, ЦК України,

Outcome: partial