Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В позові позивач вказує, що 09 жовтня 2020 року за участі відповідача сталася дорожньо- транспортна пригода внаслідок чого було пошкоджено напівпричеп «Schmitz», д.н.з. [NUMBER] , що належить йому на праві приватної власності. Згідно з протоколом серії ОБ № 137279 від 21.01.2021 про адміністративне правопорушення, 09.10.2020 о 22 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Мерседес, на 226 км а/д Київ-Одеса, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості та скоїв зіткнення з напівпричепом SCHMITS, д.н.з. [NUMBER] автомобіля Рено, що рухався попереду в попутному напрямку. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року у справі № 705/460/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. При розгляді справи № 705/460/21 була встановлена вина [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення. Згідно акту №ОУ-0000453 від 26 листопада 2020 року, вартість відновлювального ремонту напівпричепу складає 43 657 грн. 77 коп. з ПДВ, який був оплачений позивачем. Згідно видаткової накладної №8759 від 05 листопада 2020 року вартість заміненої задньої шини напівпричепу становить 6 250 грн. 01 коп. з ПДВ, яка була оплачена позивачем. Позивач вказує, що на відновлення напівпричепу Schmitz, д.н.з. [NUMBER] ним було витрачено 49 907 грн. 78 коп., що являється майновою шкодою отриманою внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася 09 жовтня 2020 року. У позові також зазначено, що позивачем отримано від ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» страхове відшкодування в розмірі 23 038 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 2 500 грн.), однак страхова виплата не покриває розміру фактично завданих матеріальних збитків, залишок за якими становить 26869 грн. 78 коп., що і стало підставою для звернення з позовом до суду. 29 липня 2021 року на адресу відповідача була направлена претензія/вимога про сплату відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП, яка отримана ним не була з тих причин, що він відмовився її отримувати. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яка виразилась у стражданнях, які він був змушений пережити через протиправні дії з боку відповідача, які призвели до ДТП та їх наслідків. Позивач вважає розумним, виваженим та справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 гривень. Ухвалою судді від 17.11.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Ухвала судді про відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками, направлена відповідачу повернулася з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи до Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт про те, що 09.10.2020 о 22:30 год. на 236 км а/д Київ-Одеса сталася ДТП за участю автомобіля Мерседес, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Рено, д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом Шмітс, д.н.з. [NUMBER] під коруванням [PERSON] . За результатами проведеної перевірки повідомлень зареєстрованих в ЖЄО Уманського РВП за № 3842 та № 4539 встановлено, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм автобуса Мерседес, д.н.з. [NUMBER] п. 2.3б, п.12.1 ПДР України, відповідальність за які передбачена ст.. 124 КУпАП. 21.01.2021 відносно [PERSON] складено протокол про адміністративні правопорушення серії ОБ № 137279. 10.10.2020 [PERSON] надав письмові пояснення, в яких вказав що він працює водієм на фірмі «Логістік М» та 09.10.2020 він керував автомобілем Мерседес, д.н.з. [NUMBER] та неподалік м.Умань почав засинати та потрапив у ДТП. [PERSON] у своїх письмових поясненнях вказав, що по факту вину визнає та претензій не має. 26.05.2021 постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. У постанові зазначено, що у судовому засіданні [PERSON] вину у вчиненні правопорушення визнав. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Отже, суд вважає встановленими та доведеними ті обставини, що саме між винними діями відповідача [PERSON] , водія автомобіля Mersedes, номерний знак [NUMBER] , та заподіянню шкоди автомобілю Renault Magnum 480, д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом Schmitz Gotha, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] , існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] належить автомобіль марки Renault Magnum 480, д.н.з. [NUMBER] . Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] належить напівпричіп Schmitz Gotha, д.н.з. [NUMBER] . 24.06.2021 на адресу позивача [PERSON] за вих..№ 462 ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ» надіслало листа в якому вказано, що цивільно - правова відповідальність водія [PERSON] застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-201300039, яким було передбачено франшизу в розмірі 2500 грн. Страхове відшкодування було сплачено потерпілому [PERSON] за мінусом франшизи у розмірі 2500 грн. 19.07.2021 на адресу позивача [PERSON] за вих..№ 549 ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ» надіслало листа в якому вказано, що розрахунок вартості відновлюваного ремонту було здійснено за допомогою зовнішнього незалежного програмного забезпечення, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту становить 25538 грн. 29.07.2021 на адресу [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування завданої шкоди. 25.11.2020 ТОВ «Бодекс-Україна» видало [PERSON] рахунок -фактуру № СФ-0000632 про оплату робіт, послуг та матеріалів на суму 43657,77 грн. 26.11.2020 складено Акт № ОУ-0000453 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за підписом замовника [PERSON] та виконавця ТОВ «Бодекс-Україна» на загальну суму виконаних робіт 36381,47 грн. На підтвердження оплати послуг зазначених в Акті № ОУ-0000453 від 26.11.2020 позивач надав платіжне доручення № 165 від 26.11.2020 про оплату на рахунок ТОВ «Бодекс-Україна» грошових коштів в сумі 37000 грн. та платіжне доручення № 166 від 26.11.2020 про оплату на рахунок ТОВ «Бодекс-Україна» грошових коштів в сумі 6657,77 грн. Крім того, 05.11.2020 [PERSON] на рахунок ТОВ «Смарт Шина» внесено плату у сумі 34100 грн. за товар, а саме шини, на підставі договору поставки № 270720 від 27.07.2020, що підтверджується рахунком на оплату № 9720 від 05.11.2020; видатковою накладною № 8759 від 05.11.2020 та платіжним дорученням № 152 від 05.11.2020. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно доприписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.1 ст.. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таке деліктне правовідношення виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст. ст. 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи. Приписи ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачають, що у зв`язку з пошкодженням т/з відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом Т/З з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу (далі - т/з) відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом т/з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень ст. 36.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик,

Outcome: partial