Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області Коцюба Л.О., будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від учасників процесу до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2013 року [INFO] в с. Очитків Оратівського району Вінницької області помер брат позивача - [PERSON]. [PERSON] заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права власності на земельну ділянку площею 2,8667 га, яка розташована на території Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14.10.2004 року. Згідно витягу №515 від 15.09.2015 року виданого відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 28667 кв.м., яка розташована на території Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON]. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 77101 грн. Грошова оцінка земельної ділянки на день смерті [INFO] становить 61730,18 грн. Відповідно до витягу №НВ-05033325162015 від 16.09.2015 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданого відділом Держземагентства у Оратівському районі Вінницької області земельна ділянка площею 2,8667 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до довідки №212 від 14.08.2015 року виданої виконкомом Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в по господарській книзі виконавчого комітету Очитківської сільської ради №1, особовий рахунок [NUMBER] померлий [PERSON], який народився [INFO] в с. Очитків Оратівського району Вінницької області на день смерті [INFO] був зареєстрований і постійно проживав в [ADDRESS]. На день чмерті спадкодавця за вказаною адресою були зареєстровані і постійноп роживали сілдуючі особи: [PERSON] - [INFO], співмешканка, [PERSON] - [INFO], дочка співмешканки. У ст. 1270 ЦК України, строк з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися позивач [PERSON], як спадкоємець за законом другої черги, згідно ст. 1262 ЦК України та [PERSON], як спадкоємець за законом четвертої черги, згідно ст. 1264 ЦК України, оскільки спадкоємців першої черги, згідно ст. 1261 ЦК України та осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України немає. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №41/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведеної в Оратівській державній нотаріальній конторі в ній знаходиться заява [PERSON] від 05.03.2013 року про прийняття спадщини, та заява [PERSON] від 16.04.2013 року про прийняття спадщини. Підтвердженням того, що [PERSON] є спадкоємець за законом другої черги, згідно ст. 1262 ЦК України, після смерті [PERSON], який помер [INFO] є: свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 31.12.1973 року відповідно до якого батьками [PERSON] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON]; свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.08.1976 року відповідно до якого батьками [PERSON] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON]; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00015402051 від 22.05.2015 року згідно якого 18.07.1992 року виконавчим комітетом Кожанської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Підтвердженням того, що [PERSON] є спадкоємець за законом четвертої черги, згідно ст. 1264 ЦК України, після смерті [PERSON], який помер [INFO], є: рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 25.03.2015 року в спадковій справі №41/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON], яким встановлено факт про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без шлюбу з 03.05.2001 року до [INFO]. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Вказане вище підтверджується листом №518/01-16 від 09.10.2015 року виданим Оратівською державною нотаріальною конторою згідно якого в даному випадку присутній пріоритет права одного спадкоємця за законом перед іншим, тобто спадкоємця за законом другої черги, згідно ст. 1262 ЦК України, [PERSON] над спадкоємцем за законом четвертої черги, згідно ст. 1264 ЦК України, [PERSON]. Відповідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК України не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. Щодо спадкового майна, яким є земельна ділянка площею 2,8667 га, суд зазначає слідуюче. Згідно рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 25.03.2015 року встановлено факт про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без шлюбу з 03.05.2001 року до [INFO]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14.10.2004 року [PERSON] є власником на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації від 20.08.2003 року №263 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8667 га, яка розташована на території Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Таким чином [PERSON] набув права власності на земельну ділянку на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації від 20.08.2003 року №263, тобтошляхом безоплатної її передачі у приватну власність. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Крім того, відповідно до частини 4 статті 86 ЗК України право спільної власності на землю посвідчується державним актом на право власності на землю. Постановою Кабінету міністрів України від 2 квітня 2002 року №449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» чинною на час виникнення спірних правовідносин, затверджено форму Державного акта на право власності на земельну ділянку. В даному Акті міститься зазначення, що у разі виникнення права спільної власності на земельну ділянку до акта додається список її співвласників. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14.10.2004 року, власником якої був [PERSON], не містить ніякого списку співвласників. Єдиним власником є особа, яка її приватизувала., тобто [PERSON]. Як вбачається з п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до положень статей 81, 116 ЗК ( 2768-14 ) окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Отже, в даному випадку право на спадщину на земельну ділянку площею 2,8667 га, яка розташована на території Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області має як спадкоємець за законом другої черги, згідно ст. 1262 ЦК України позивач [PERSON]. Однак нотаріально оформити прийняття спадкового майна спадкоємець [PERSON] позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючий документ,а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14.10.2004 року втрачено. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №057/02-31 від 12.06.2015 року виданої в.о. державного нотаріуса Оратівської районної державної нотаріальної контори Манус В.В. вивчивши документи подані [PERSON], спадкоємцем другої черги для отримання в Оратівській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,8667 га, розташовану на території Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, яка відповідно до законодавства є особистою приватною власністю померлого [PERSON], відмовила [PERSON] у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,8667 га, розташовану на території Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 2,8667 га. Відповідно до оголошення в газеті "Обрії Оратівщини" від 23.07.2015 року №30 (949) втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] вважати недійсним. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1258, 1261, 1264 ЦК України,

Outcome: approved