Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

02.11.2016 позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №31/8076DCLS1PS від 23.07.2013 року на суму 15 930 грн. 21.07.2015 року між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №20150721-Г, відповідно до якого банк відступив позивачу право вимоги до відповідачки за кредитним договором №31/8076DCLS1PS від 23.07.2013 року в сумі 14 286 грн. 92 коп. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №20150721-Г, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 14 286 грн. 92 коп, з яких: 9 583 грн. 18 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 1 910 грн. заборгованість за процентами та комісією; 2 793грн. 74 коп. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, які позивач просить стягнути з відповідачки та судові витрати по справі, оскільки відповідачка не виконала свого обовязку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи, у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідачка в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимолги не визнала, заперечень проти позову суду не надала (а.с.50). Також відповідачкою надано до суду заяву про застосування позовної давності в частині сплати пені в сумі 2793,74 грн., з посиланням на те, що до даного виду вимог, згідно ст.ст.257,258 ЦК України застосовується позовна давність строком один рік, який на думку, відповідачки, починаючи з 20.07.2015 року на день подання позову, тобто на 02.11.2016 року, вже сплив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачкою укладений кредитний договір №31/8076DCLS1PS від 23.07.2013 року. За умовами вказаного кредитного договору банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 14 286 грн. 92 коп. з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 0,0001% річних, щомісячною комісією за обслуговування кредиту в сумі 382 грн., строком до 02.08.2016 року (а.с.6). Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ПАТ «Платинум Банк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі та в обумовлений в договорі термін. В порушення умов кредитних договорів відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов'язання, допустила виникнення заборгованості перед банком за кредитним договором в сумі 14 286 грн. 92 коп., що складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу 9 583 грн. 18коп, заборгованість за процентами та комісією 1 910 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 2 793 грн. 74 коп.(а.с.16). 21.07.2015 року між ПАТ "Платинум Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №20150721-Г, відповідно до якого банк відступив позивачу право вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. (а.с.19, 20-22). Відповідно до п.1 ч.1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В ч.3 ст.1079 ЦК України встановлено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. В ч.1 ст.516 ЦК України встановлено, що зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права первісного кредитора у зобов'язаннях за кредитним договором №31/8076DCLS1PS від 23.07.2013 року. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», який набув права грошової вимоги на підставі договору факторингу, 27.07.2015 року направляв на адресу відповідачки повідомлення з вимогою про погашення загальної суми боргу за договором (а.с.18). Однак, незважаючи на повідомлення, відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала. За ст.1049 параграфа 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.625 ЦК України). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Розділом 5 договору та розділом 4 договору від 04.03.2013 року визначена відповідальність позичальника за порушення умов договору та передбачений його обов'язок сплатити пеню. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Зі змісту заяви про застосування позовної давності, вбачається, що відповідачка просила застосувати позовну давність щодо заявлених позивачем вимог щодо стягнення на його користь з відповідачки пені за кредитним договором. У відповідності до ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.16) пеня вперше була нарахована 05.05.2015 року і з наростаючим підсумком до липня 2015 року загальна сума пені склала 2793,74 грн. До суду з позовом про стягнення пені позивач звернувся 02.11.2016 року. Будь-яких причин, які свідчать про поважність пропуску позивачем строку позовної давності передбаченого ст.258 ЦК України стосовно вимог про стягнення пені, позивач не навів. Відмова у вимогах у звязку з пропуском позовної давності є самостійною підставою, яка може бути застосована лише в частині обгрунтованих вимог. У разі, якщо заявлені вимоги безпідставні по суті, то суд має відмовляти у задоволенні таких вимог у звязку з їх необгрунтованістю. Проте вимоги про стягнення пені є обгрунтованими, оскільки відповідачка дійсно допустила прострочення зобовязань за кредитним договором в частині тіла кредита та процентів за користування кредитними коштами, що має наслідком нарахування пені. Однак, з урахуванням строку встановленого ст.258 ЦК України стягенння пені обмежується 12 місяцями, що передували зверненню до суду з позовом. Всі вимоги поза межами вказаного строку задоволенню не підлягають у звязку пропуском строку позовної давності та відсутністю підстав для його поновлення. Як вже зазначалося пеня розрахована за період з 05.05.2015 року до 02.07.2015 року. До суду з позовом позивач звернувся 02.11.2016 року. Тому позовні вимоги щодо стягнення пені задоволенню не підлягають. В іншій частині відповідачка не оскаржувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, тому суд приймає його до уваги як доказ невиконання відповідачкою взятих на себе зобовязань. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №31/8076DCLS1PS від 23.07.2013 року в розмірі 11 493,18 грн., що складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу 9 583,18 грн., заборгованість за процентами та комісією 1 910 грн., яка утворилась в результаті невиконання відповідачкою взятих на себе зобов'язань за вказаними договорами, право на вимогу за якими має позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп., який сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial