Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, виселення, третя особа [PERSON] Особи, що беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Представник позивача подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без участі позивача, підтримує позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності відповідача не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши подані докази, повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що відповідно до укладеного договору № MKV0GA00007090 від 03.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 40000,00 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.08.2017 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором позичальник станом на 21.01.2014 року має заборгованість - 66064,28 Доларів США, яка складається з наступного: 18370,83 Доларів США - заборгованість за кредитом; 13101,62 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31416,11 Долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 31,28 Доларів США - штраф (фіксована частина), 3144,43 Доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач [PERSON] 04.08.2007 року уклали договір іпотеки № б/н. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 60,40 м , житловою площею 35,20 м, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить іпотекодавцю - у 1/4 (одній четвертій) - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого Виноградівською держнотконторою 15.03.1984 року за реєстром №772 ; у 3/4 (трьох четвертих) - посвідченого Виноградівською держнотконторою 09.06.2006 року за реєстром № 883 та зареєстрованого в Виноградівському бюро технічної інвентаризації 22.05.1985 року та 30.06.2006 року в книзі 9, номер запису 2326, реєстраційний номер об'єкта в реєстрі прав власності на нерухоме майно - 14948712. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 288 600 грн. 00 коп. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засіданні фактів суд констатує, що вони врегульовані нормами ЦК України 2003 р. та нормами Закону України "Про іпотеку". Так, відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Проаналізувавши у сукупності встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно із ч.2 ст.39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, що узгоджується із положеннями ч.1 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення мешканців житлового будинку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога про виселення відповідача із житлового будинку, який є предметом іпотеки, підлягає задоволенню. Разом з тим, розглянувши вимогу про звернення стягнення на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок - предмет іпотеки, суд вирішив, що у задоволенні цієї частини вимог позову слід відмовити, виходячи з наступного. Частиною 4 ст.6 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Якщо ця земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на будівлі (споруди) їх новий власник набуває права і обов'язки, які мав іпотекодавець за правочином, яким встановлено умови оренди цієї земельної ділянки (користування нею). А тому, суд вважає, що обов"язковою умовою віднесення земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно-предмет іпотеки, до майна, на яке може бути звернено стягнення за іпотечною угодою, є передання такої в іпотеку під час укладання іпотечної угоди. Як встановлено зі змісту Іпотечного договору, земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, не віднесено до предмету іпотеки за вказаною угодою, не вказано її розмір, належність, тощо. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 4019,40 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial