Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

15.08.2018 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника [PERSON] звернулись Моторне (транспортне) страхове бюро України із позовною заявою до [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON]) А.П. про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначено, що 12.08.2016 о 18-10 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», р/н [NUMBER], під керуванням відповідача та транспортного засобу «Daewoo», р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON]\~ Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2016 у справі № 187/775/16-п, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Також, постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07.09.2016 у справі № 187/772/16-п, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 124 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн. На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Завдана шкода особисто відповідачем, відшкодована не була. У зв'язку з чим, власник пошкодженого транспортного засобу «Daewoo» [PERSON], з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. На замовлення позивача було виконано звіт про оцінку матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Daewoo», складає 33\~853,77 грн. Оплата послуг аварійного комісара становить суму 738,00 грн. Разом з тим, розмір страхового відшкодування, в силу вимог ст. 36.3 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить тільки 50 відсотків вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, тож складає суму 16\~926,89 грн. Загальний же розмір витрат, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 17\~664,89 грн. 11.11.2016 позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 16\~926.89 грн. на користь власника пошкодженого транспортного засобу «Daewoo» р/н [NUMBER], що підтверджено платіжним дорученням № 8714рв від 11.11.2016. Позивач вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача у справі не була застрахована, то саме відповідач, як особа, яка винна у настанні ДТП, зобовязана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. За наведених обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 17\~664,89 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1\~762,00 грн. \~ \~ \~ \~ В ухвалі суду про відкриття провадження було постановлено розгляд цієї справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. Заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачем до суду не подано. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.59,63) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, у розмірі 3\~000,00 грн., оскільки не заперечуючи наявність підстав для відшкодування збитків, в звязку зі складним матеріальним станом не має змоги відшкодувати всю суму вимоги. У поданому до суду запереченні відповідач підтвердила, що 12.08.2016 близько 18-00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», р/н [NUMBER], під її керуванням та транспортного засобу «Daewoo», р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок якої обидва транспортні засоби були пошкоджені. Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07.09.2016 у справі № 187/772/16-п, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 124 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн. Постанова оскаржена не була та набрала законної сили 20.09.2016. Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2016 у справі № 187/775/16-п, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Своєї вини [PERSON] не визнала, що було відображено у вказаній вище постанові у справі № 187/775/16-п. Згодом вона мала намір подати апеляційну скаргу на постанову суду у справі № 187/775/16-п, однак не зробила цього через розписку, що була складена між нею та [PERSON], який запропонував [PERSON] укласти з ним мирову угоду, за умовами якої він не вимагатиме від [PERSON] відшкодування вартості ремонту його автомобіля, а та, в свою чергу, не подасть апеляційну скаргу на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2016 у справі № 187/775/16-п (а.с.81) Разом з тим відповідач вважає, що саме необережність водія [PERSON], перевищення ним швидкості та недотримання безпечної дистанції стало причиною ДТП, яка мала місце 12.08.2016. Також, відповідач зауважила, що вона працює акушеркою Лобойківської амбулаторії ЗПСМ Петриківському районному КЗ охорони здоровя «ЦПМСД», однак наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, на доказ чого надала копію довідки № 31 та копію свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 75,78) Сина відповідач фактично утримує самостійно, адже проживає у своєї бабусі, окремо від чоловіка (батька дитини), який будь-якої участі в утриманні сина не приймає, що підтверджено копією довідки про склад сімї № 1210 (а.с.77). Єдиним джерелом її доходу є допомога на дитину у розмірі 860,00 грн. щомісячно та підсобне господарство, на доказ чого також надано копію довідки про отримання допомоги № 287/2 (а.с.76). За наведеного вище відповідач просить суд застосувати положення ч. 4 ст. 1193 ЦК України та зменшити розмір відшкодування шкоди до суми у розмірі 3\~000,00 грн., а в іншій частині позову відмовити. 23.10.2018 судом одержано від представника позивача [PERSON] відповідь на відзив, у якому він позовні вимоги підтримав у повному обсязі з причин, що викладені у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2016 у справі № 187/775/16-п, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.(а.с. 14,15) Постанова набрала законної сили 16.09.2016. За правилами ч.4 та ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Під час розгляду справи № 187/775/16-п встановлено, що 12.08.2016\~о 18:10\~годині на\~20\~км+300\~м а/д\~Т-04-14\~Дніпродзержинськ-Петриківка-Магдалинівка\~водій [PERSON],\~керуючи автомобілем\~\~ВАЗ 2102\~н.з.\~54978\~АА перед\~початком руху,\~перестроюванням та\~будь-якою\~зміною напрямку\~руху не\~переконалася,\~що це\~буде безпечним\~не створить\~перешкод або\~небезпеку іншим\~учасникам руху.\~В наслідок\~чого здійснила\~зіткнення з\~рухавшимся в\~попутному напрямку\~автомобілі DAEWOO\~NEXIA\~н.з.\~АЕ 0571\~ВО під\~керуванням водія\~[PERSON],\~в наслідок\~чого автомобілі\~отримали механічні\~пошкодження.\~В результаті\~ДТП травмованих\~немає.\~\~Своїми протиправними\~діями [PERSON]\~порушила вимоги\~п.10.1\~ПДР України,\~за що\~відповідальність передбачена\~ст.\~124\~КУпАП. [PERSON] є власником транспортного засобу DAEWOO NEXIA реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 217953 (а.с.9) Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу № 73/09/16 складеного 08.10.2016 ФОП «Коріновський Євген Юрійович», вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу замінних деталей транспортного засобу DAEWOO NEXIA р.н. [NUMBER] складає 33\~853 грн. 77 коп. без НДС (а.с.17-37) Додано копію акту виконаних робіт за дорученням МТ СБУ № 35653 від 05.09.2016 про те, що [PERSON] виконав та передав замовнику звіт № 73-09.16 від 08.10.2016. Даний акт є підставою для проведення розрахунку з аварійним комісаром в сумі 738,00 грн. (а.с.38) За правилами ч. 36.3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. На дату скоєння ДТП, відповідач не мала поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Завдана шкода особисто [PERSON], відшкодована не була, що нею не спростовано. За наведеного вище водій пошкодженого автомобіля DAEWOO NEXIA [PERSON] з метою отримання відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою від 22.08.2016, в якій просив перерахувати страхове відшкодування на його рахунок (а.с.8). Відповідно до ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", приймаючи до уваги довідку № 1 від 08.11.2016 про розмір відшкодування шкоди (копію додано а.с.41) та документи надані по справі МТСБУ, було прийнято рішення (Наказ № 8714 від 10.11.2016 № справи 35653) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 16\~926,89 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8714рв від 11.11.2016 (а.с.42,43) Також, згідно рахунку-фактури № 440 від 09.10.2016, платіжного доручення № 440рв від 02.11.2016, послуги аварійного комісара були оплачені платником МТСБУ у повному обсязі в сумі 738,00 грн. (а.с.39,40) Позивачем додано копію претензії про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 17\~664.89 грн., яка адресована [PERSON] (а.с.46) Розглядаючи заявлені позовні вимоги суд виходить із наступного. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. "а" ч. 41.1 ст.41 зазначеного вище Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 22 зазначеного вище Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної\~небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Виходячи з положень ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. МТСБУ виконало покладений на нього законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та перерахувало на рахунок [PERSON] страхове відшкодування в загальному розмірі 16\~926,89 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Також, МТСБУ здійснило оплату послуг аварійного комісара у сумі 738,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням. Отже, загальний розмір витрат склав суму 17\~664,89 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача в розмірі понесених витрат, що складає суму 17\~664,89 грн. На основі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, тож про наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання про судовий збір суд застосовує положення ст. 141 ЦПК України та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1\~762,00 грн.

Outcome: approved