Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит» звернулось в суд з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 02.04.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № Ф1-08/53896-10, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 5000 гривень та зобов'язалась здійснювати погашення заборгованості за користування кредитними коштами до 10 числа кожного місяця та повернути кошти до 23.01.2011 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов'язань, 06.07.2010 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області видано судовий наказ згідно якого з відповідача в користь позивача стягнуто 4476,92. Однак, за час виконання рішення суду ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит» донараховано відсотки, комісіїю за фактичний час використання кредитних коштів, та пеню відповідно до умов кредитного договору, які станом на 10.10.2014 року становлять 9741,19 грн., і просить стягнути з відповідача в їхню користь зазначену заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов визнали часково. Заслухавши пояснення відповідача, його представника, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити часково з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № Ф1-08/53896-10, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 5000 гривень та зобов'язалась здійснювати погашення заборгованості за користування кредитними коштами до 10 числа кожного місяця та повернути кошти до 23.01.2011 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов'язань, 06.07.2010 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області видано судовий наказ, згідно якого з відповідача в користь позивача стягнуто 4476,92. Згідно постанови державного виконавця від 28.02.2012 року стягнення по судовому наказу проведено повністю. Як встановлено судом, за час виконання рішення суду ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит» відповідачу донараховано відсотки, комісію за фактичний час використання кредитних коштів, та пеню відповідно до умов кредитного договору, які станом на 10.10.2014 року становлять 9741,19 грн. і складаються з: заборгованість по відсоткам - 694, 88 грн., заборгованість по комісії - 1400 грн. та нарахована пеня - 7646,31 грн. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. А тому, суд вважає, що що позовні вимоги про стягнення заборгованості по відсотках та по комісіях підлягають до задоволення повністю. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи обставини, які мають істотне значення для справи, а саме, що по судовому наказу тіло кредиту в розмірі 1924,53 грн. було сплачено повністю, а розмір пені є явно не спів мірним з ним, враховуючи матеріальний стан боржника, суд зменшує розмір неустойки у вигляді пені до 500 гривень. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: partial