Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Садівничого товариства «Коксохімовець» (далі СТ «Коксохімовець»), [PERSON] , Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів Садівничого товариства «Коксохімовець», скасування рішення Маріупольської міської ради про передачу у власність земельної ділянки та реєстрації земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з січня 2004 року вона є членом СТ «Коксохімовець» та користувачем земельної ділянки № [NUMBER] . У 2015 та 2016 року вона не сплатила членських внесків у зв`язку із важким матеріальним становищем, оскільки є багатодітною матір`ю, при цьому продовжувала користуватись земельною ділянкою. 11 квітня 2017 року вона звернулась до бухгалтера СТ «Коксохімовець» [PERSON] з питання оплати заборгованості за членськими внесками за 2015-2016 роки та сплати внесків за 2017 рік. Однак головний бухгалтер відмовилась приймати членські внески і пояснила, що її було виключено із членів садівничого товариства. Вона продовжила користуватись земельною ділянкою до кінця липня 2017 року, після чого невідомі особи зняли залізний паркан на її ділянці, розібрали садовий будиночок, перекопали ділянку. З цього приводу вона зверталась до правоохоронних органів, які рекомендували звернутись до суду. 04.01.2018 вона звернулась до суду із позовом про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів СТ «Коксохімовець» про виключення її з членів товариства (справа № 263/2544/18). В ході розгляду зазначеної справи представник відповідача долучила до матеріалів справи копію протоколу № 5 засідання членів правління СТ «Коксохімовець» від 13.05.2017 року, статут товариства від 19.03.2018 року, протокол загальних зборів садівників СТ «Коксохімовець» від 19.03.2018 року. Із зазначеними документами вона вперше ознайомилась у суді, та оскільки рішення правління про виключення її з членів товариства не було затверджено загальними зборами, вона змінила позовні вимоги та просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09.04.2019 року її позовну заяву було задоволено, зобов`язано забезпечити їй доступ до земельної ділянки. Під час примусового виконання зазначеного рішення суду голова СТ «Коксохімовець» надав копію протоколу засідання членів правління від 02.03.2019 року та протоколу загальних зборів товариства від 17.03.2019 року, згідно яких її було виключено з членів товариства. Крім цього вона дізналась що її земельна ділянка була приватизована відповідачем [PERSON] на підставі рішення Маріупольської міської ради від 25.10.2017 року та було здійснено реєстрацію такого права 19.12.2017 року, тобто до часу прийняття рішення про виключення її з членів товариства 17.03.2019 року. Крім цього зазначає, що на загальні збори членів СТ «Коксохімовець» 17.03.2019 року її не запрошували, про час та місце проведення її не повідомляли. На той час вона перебувала у пологовому будинку та до винесення рішення суду від 09.04.2019 року не мала доступу до своєї земельної ділянки та відповідно не могла бачити оголошення про скликання загальних зборів членів СТ на дошці оголошення. Вважає рішення загальних зборів про її виключення з числа членів товариства незаконне, оскільки таке рішення приймалось у її відсутність, крім цього заборгованість з членських внесків на час прийняття такого рішення відсутня. Також вважає що рішення Маріупольської міської ради від 25.10.2017 року та державна реєстрація права власності на земельну ділянку від 19.12.2017 року є незаконними, оскільки вони були прийняті без законних на то підстав, оскільки на той час вона все ще була членом товариства. Просила визнати недійсним та скасувати рішення Загальних зборів садівничого товариства «Коксохімовець» від 17.03.2019 року в частині її виключення з членів садівничого товариства, визнати недійсним та скасувати рішення Маріупольської міської ради від 25.10.2017 року № 7/22-2135 про передачу [PERSON] , як члену СТ «Коксохімовець» у власність земельної ділянки № [NUMBER] та скасувати реєстрацію даної земельної ділянки від 19.12.2017 року, здійснену юридичним департаментом Маріупольської міської ради Донецької області. Представник відповідача [PERSON] адвокат Курібло В.А. надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивачка не здійснювала внесення членських внесків як член кооперативу, тобто фактично відмовилась від права користування земельною ділянкою, у зв`язку із чим земельну ділянку було передано у користування відповідачу [PERSON] . Земельна ділянка, яка була передана у користування [PERSON] знаходилась у комунальній власності, та 25.10.2017 року Маріупольською міською радою було прийнято рішення про надання земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва відповідачу [PERSON] . Відповідач зареєстрував своє право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку. Зазначена земельна ділянка ніколи не належала позивачці, а лише знаходилась у неї в користуванні, тому у останньої відсутнє право вимагати припинення права власності відповідача [PERSON] на зазначену земельну ділянку, а вона має лише право вимагати усунення перешкод у користуванні такою земельною ділянкою, в разі наявності відповідних підстав. Проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. Представник відповідача Маріупольської міської ради надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 13.05.2017 року СТ «Коксохімовець» було прийнято рішення про виключення позивачки з членів товариства. 25.10.2017 року Маріупольською міською радою було прийнято рішення № 7/22-2135 «Про надання у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва в садівничому товаристві «Коксохімовець» по [ADDRESS] громадянину [PERSON] » Зазначеним рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність земельну ділянку площею 0,0618 га (кадастровий номер 1412336300:01:008:1692). На момент прийняття рішення Маріупольській міській раді не було відомо про будь-які перепони для його ухвалення, таке рішення було прийнято відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в м. Маріуполі Донецької області надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 липня 2019 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 січня 2020 року вилучено з кола відповідачів Головне управління Держгеокадастру в м. Маріуполі Донецької області та залучено його до участі у справі у якості третьої особи, витребувано докази по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 червня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивачка у судовому засіданні пояснили, що з 03.01.2004 року вона була членом СТ «Коксохімовець», користувалась земельною ділянкою, право на користування якою до неї перейшло в порядку спадкування. У 2015-2016 роках вона не сплачувала членських внесків, оскільки не мала на це коштів, однак у 2017 року хотіла сплатити членські внески, однак бухгалтер СТ «Коксохімовець» відмовилась їх приймати, оскільки її вже було виключено з кола членів кооперативу. 04.01.2018 року вона зверталась до суду з іншим позовом, який було задоволено. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що у 2018 році вони звертались до суду з позовом, в ході розгляду справи змінили позовні вимоги та просили усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Зазначений позов судом було задоволено. Представник відповідача СТ «Коксохімовець» у судовому засіданні пояснив, що позивачка мала заборгованість з членських внесків за 2015-2016 роки, у зв`язку із чим було винесено на розгляд питання про виключення її з членів кооперативу. Повідомлення про проведення зборів членів товариства розміщувались на дошці оголошення, як це передбачено уставом товариства. Загальними зборами членів товариство було прийнято рішення про виключення відповідачки з членів товариства. Позивачка дійсно приходила з метою оплати членських внесків, однак на той час вже було прийнято рішення про її виключення з товариства, а земельна ділянка вже була передана [PERSON] . Земельна ділянка була передана у користування [PERSON] на підставі рішення загальних зборів, оскільки позивачку було виключено з кола членів товариства. Представник відповідача [PERSON] адвокат Гаврилюк В.В. у судовому засіданні пояснив, що у 2014 році позивачка добровільно відмовилась від земельною ділянки, коли перестала сплачувати членські внески. У 2017 році зазначену земельну ділянку Маріупольською міською радою було передано у власність [PERSON] . Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивачка не є членом СТ «Коксохімовець», оскільки її було виключено у 2017 році. У 2019 році СТ «Коксохімовець» повторно розглянуло питання про виключення позивачки з кола членів товариства та прийнято відповідне рішення. Крім цього зазначила, що земельна ділянка була покинутою та не оброблялась. Згідно статуту СТ «Коксохімовець», в разі наявності заборгованості за членськими внесками на протязі одного року, земельна ділянка може бути передана, а члена товариства може бути виключено. У 2017 році позивачка дійсно приходила до неї з метою сплати заборгованості за членськими внесками, однак на той час вже було прийнято рішення про її виключення з товариства, а земельна ділянка вже була передана [PERSON] . Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є старшою по [ADDRESS] , та є членом товариства на протязі 15 років, а також є членом правління. Земельна ділянка позивачки була у занедбаному стані, позивачку вона там не бачила. Оголошення про збори членів товариства розміщується на стенді для оголошень, який є загальнодоступним. Позивачка на протязі кількох років не сплачувала членські внески, тому біло прийнято рішення про її виключення з членів товариства. Рішення про виключення позивачки з кола членів товариства виносилось 2 рази. Бухгалтер товариства завжди дзвонить його членам та нагадує про наявність заборгованості із членських внесків. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є головою СТ «Коксохімовець». У користуванні позивачки була земельна ділянка № [NUMBER] , позивачка мала борг із членських внесків за кілька років, а земельна ділянка була у занедбаному стані. Якщо у члена товариства є заборгованість за 2 роки із членських внесків, то приймається рішення про його виключення. Оголошення про заборгованість, а також про загальні збори членів товариства розміщується на стенді оголошень та є загальнодоступним. У 2019 році було прийнято остаточне рішення про виключення позивачки з кола членів товариства. Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши докази по справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правові відносини. Судом встановлено, що позивачка з січня 2004 року була членом СТ «Коксохімовець», що підтверджується копією членського квітка (том 1 а.с.7) та не заперечується представником відповідача СТ «Коксохімовець». Згідно протоколу № 1 засідання членів правління СТ «Коксохімовець» від 02.03.2019 року, прийнято рішення провести загальні збори членів правління товариства 17.03.2019 року, також прийнято рішення про виключення з членів товариства чотирьох осіб, серед яких зазначено позивачку [PERSON] . Рішення зборів підписано членами правління та головою СТ «Коксохімовець» (том 1 а.с.16-17). Як вбачається з протоколу № 1 загальних зборів членів СТ «Коксохімовець» від 17.03.2019 року, на таких зборах були присутні 204 членів товариства із загального числа членів товариства 398 чоловік. Відповідно до п. 5 прийнятих рішень загальними зборами виключено з членів товариства чотирьох осіб, серед яких позивачка [PERSON] . За відповідне рішення проголосувало 204 члени товариства (том 1 а.с.18-20). СТ «Коксохімовець» діє на підставі Статуту, затвердженого протоколом № 1 Загальних зборів членів СТ «Коксохімовець» від 19.03.2017 року (том 1 а.с.87-94). Відповідно п.1.9 Статуту кооператив є юридичною особою відповідно до законодавства України, а саме: має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем у суді, господарському або третейському суді. Згідно п. 6.1.2 Статуту, членство у кооперативі припиняється, зокрема у разі систематичної, у продовж півроку, невиплати членських та цільових внесків, періодичних експлуатаційних платежів, податку на землю, платежів за невикористану електроенергію та інших внесків. Відповідно до п.п. 6.3.1 Статуту члени товариства не приватизованих дільниць, які мають заборгованість по членським внескам більше 2 років, виключаються із членів Товариства, та їх садові дільниці відходять у власність Товариства. Товариство має право такі ділянки передати іншим членам товариства або новому члену Товариства. Згідно пп. 7 п. 7.13 Статуту Правління приймає рішення про виключення членів товариства з його складу, та має право на підставі письмової заяви члена товариства зробити реструктуризацію боргу на сплату членських внесків. У відповідності п.п.8 п.7.4 до компетенції загальних зборів членів товариства відносяться затвердження рішення правління або голови правління про ухвалення нових членів і припинення членства; ухвалення рішень щодо володіння, користування і розпорядження майном. Підставою для виключення позивачки з членів товариства стала несплата останньою членських внесків більше ніж за два роки, що підтверджується копією членського квітка,\~згідно якого\~останній членський\~внесок був\~сплачений 12.06.2014\~року. Позивачка у позовній заяві зазначає, що не сплачувала членські внески через важке матеріальне становище, оскільки є багатодітною матір`ю, на підтвердження чого надала копію відповідного посвідчення серії [NUMBER] . Таке посилання позивачки є безпідставним, з огляду на наступне. Згідно п. 5.6 Статуту на членів товариства не розповсюджуються пільги, встановлені державою для деяких категорій громадян, зокрема у відношенні оплати членських внесків. Крім того, згідно пп. 7 п. 7.13 Статуту Правління має право на підставі письмової заяви члена товариства зробити реструктуризацію боргу на сплату членських внесків. Позивачка з такою заявою до Правління не зверталась. Відповідно до п. 5.8.1 Статуту члени Товариства зобов`язані сплачувати членські внески у порядку, визначеному рішенням Правління. За порушення сплати внесків правління має право нараховувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки за кожен день прострочення на суму заборгованості. Аналізуючи положення Статуту, суд приходить до висновку, що в разі несплати членом товариства членських внесків до нього може бути застосовано одне з альтернативних видів відповідальності, як то нарахування пені або прийняття рішення про виключення з числа членів товариства. Питання про те, який саме вид відповідальності застосувати до члена товариства, віднесено до виключної компетенції Правління, приймається ним на власний розсуд, тобто відноситься до його дискреційних повноважень як органу управління юридичної особи, у які суд не має права втручатись. Позивачка також посилалась на той факт, що у разі наміру примусового виключення її з членів кооперативу, Правління повинно було направити їй рекомендованого листа або телеграму-претензію на адресу, за якою вона, як член кооперативу, зареєстрована в спеціальному журналі (списках) на підставі поданих нею документів. Разом з тим, такі посилання позивачки є неспроможними, оскільки положення Статуту не містять таких вимог щодо прийняття рішення про виключення з членів товариства. Відповідно до п.7.3 Статуту, про дату, місце, час проведення та порядок денний зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Основними принципами кооперації згідно із статтею 4 Закону України «Про кооперацію» є, зокрема, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності, рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос). Відповідно до частини 1 статті 12 цього Закону до основних прав члена кооперативу відносяться, зокрема, право на участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління кооперативом. Здійснення членом кооперативу права на участь у діяльності і управлінні кооперативом, в тому числі при прийнятті рішень органом управління кооперативу забезпечується, в першу чергу, порядком скликання і проведення загальних зборів членів кооперативу, передбаченим статтею 15 Закону України "Про кооперацію" та статутом кооперативу. Так, статтею 15 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах. Таким чином, за змістом статті 15 Закону України "Про кооперацію" і статуту кооперативу для проведення загальних зборів членів кооперативу і прийняття цими зборами правомочних рішень необхідно дотриматися процедури і строків скликання загальних зборів, забезпечити особисту присутність на зборах більшості від загальної кількості членів кооперативу та особисте голосування більшості (простої чи кваліфікованої) присутніх на зборах членів кооперативу при прийнятті рішення. Рішення про проведення загальних зборів членів товариства було прийнято 02.03.2019 року на засіданні членів правління СТ «Коксохімовець». Позивачка у позовній заяві зазначає, що не отримувала поштових відправлено із запрошенням на загальні збори членів кооперативу, крім того вона не мала можливості ознайомитись з відповідним оголошенням, оскільки до набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09.04.2019 року не мала доступу до своєї земельної ділянки. Разом з тим, як вбачається з пояснень [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були допитану у судовому засіданні в якості свідків, повідомлення про проведення загальних зборів членів кооперативу було розміщено на дошці оголошення, яка є загальнодоступною, що не заважало позивачці ознайомитись з його змістом. Крім цього, а ні Статутом товариства, а ні положеннями Закону України «Про кооперацію» не конкретизовано порядок доведення до відома членів товариства про проведення загальних зборів його членів, та з огляду на те, що на загальних зборах були присутні більше половини членів товариства, таке повідомлення було здійснено належним чином, та відповідні збори були правомочними, згідно положень Статуту та Закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачку правомірно було виключено з числа членів товариства, у передбаченому Статутом порядку та з урахуванням наданих відповідним органам товариства повноваженням. Розглядаючи позовні вимоги позивачки про скасування рішення Маріупольської міської ради про передачу у власність земельної ділянки та реєстрації земельної ділянки, суд виходить з наступного. Згідно ст. 22 Закону України «Про кооперацію» земля кооперативу складається із земельних ділянок, наданих йому в оренду або придбаних ним у власність. Землі загального користування дачного кооперативу безоплатно передаються йому у власність із земель державної або комунальної власності відповідно до закону. Як вбачається з листа СТ «Коксохімовець» б/н від 27.08.2019 року, земельна ділянка, на якій розташоване [ADDRESS] , знаходиться у користуванні садового товариства та надана у користування на підставі Акту про право користування землею, виданого 30.11.1976 року виконавчим комітетом Жданівської міської ради депутатів трудящих. Земельна ділянка не є власністю СТ «Коксохімовець», а знаходиться в його користуванні, тобто є землями комунальної власності, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1402736952017 від 21.08.2017 року (том 1 а.с.74-75). Рішенням Маріупольської міської ради № 7/22-2135 від 25.10.2017 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність земельну ділянку площею 0,0618 га (кадастровий номер 1412336300:01:008:1692) по [ADDRESS] громадянину [PERSON] (том 1 а.с.72). Статтею 83 ЗК України встановлено, що землі які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі у межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Як передбачено ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до положень, визначених ст.122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Підставами для скасування акта міської ради є невідповідність його вимогам чинного законодавства та\\або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою скасування акту міської ради є визнання акта недійсним, а також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку, що позивачку правомірно було виключено з членів СТ «Коксохімовець», відповідно рішення Маріупольської міської ради про передачу у власність земельної ділянки не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивачки, та таке було прийнято в межах визначеної законом компетенції, а тому відсутні підстави для його скасування. Щодо послання позивачки на той факт, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 квітня 2019 року було задоволено її позовну заяву та зобов`язано усунути перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою [ADDRESS] , суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Оскільки під час розгляду цивільної справи № 263/1544/18, за результатами якого було прийнято зазначене рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 квітня 2019 року, судом не досліджувались Протокол № 1 засідання членів правління СТ «Коксохімовець» від 02.03.2019 року та Протокол № 1 загальних зборів членів СТ «Коксохімовець» від 17.03.2019 року, та їм не надавалась відповідна оцінка, зазначене судове рішення не має преюдиційного значення під час вирішення питання про виключення позивачки з членів СТ «Коксохімовець», яке є предметом розгляду даної цивільної справи. Суд також зазначає, що позовні вимоги в частині скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, задоволенню також не підлягають, оскільки є похідними та прямо залежать від позовних вимог про скасування рішення Маріупольської міської ради про передачу у власність земельної ділянки, у задоволенні яких судом було відмовлено. При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі "Руїз Торіха проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 26 липня 2019 року, підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed