Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання в квартиру відповідачів за адресою: [ADDRESS] . Покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідачі не виконували належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 75737,16 гривень. Просив стягнути з відповідачів суму заборгованості. Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 07 вересня 2020 року по справі № 554/4954/20 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індекса інфляції та 3% річних в розмірі 75737,16 грн. та 2102,00 грн. судового збору. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 23 вересня 2021 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення - задоволено. Заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 07 вересня 2020 року у справі № 554/4954/20 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги - скасовано, а справу призначено до розгляду в судовому засіданні. 21.10.2021 від представника відповідача адвоката Кіндяк О.І. надійшов відзив на позовну заяву де останній просив суд в задоволенні позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказував, що позивач пропустив строк давності для звернення до суду, так як позов подав 04.06.2020 року, а заборгованість рахується з 01.01.2017 року. 02.11.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив де остання вважала, що заперечення викладені у відзиві є безпідставними та необґрунтованими, а позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» правомірними, та такими що підлягають до задоволення. Ухвалою суду від 23.11.2021 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] у зв`язку зі смертю останнього. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно п. п. 17, 18 постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення", послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 30 вказаних Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є споживачами послуг Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», не оплатили в повному обсязі надані послуги у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у зв`язку з чим, за період з 01.01.2017 року по 01.05.2020 року утворилась заборгованість в сумі 66734,48 гривень. За період з 21.02.2017 року по 01.05.2020 року нараховано індекс інфляції в сумі 5954,99 гривень, та 3% річних в сумі 3047,69 грн. Загальна сума заборгованості в розмірі 75737,16 гривень. Розмір заборгованості підтверджується доданими до позову розрахунками. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до виписки з домової книги КП "Житлово-експлуатаційна організація №11" від 15.06.2011 (копія мається в матеріалах справи) за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані 4 особи, відповідачі по справі: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , які є cпоживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Взаємовідносини підприємства "Полтаватеплоенерго" та відповідачів (споживачів) послуг теплопостачання регулюються Житловим кодексом України, Законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про теплопостачання" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Відповідно норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Таким чином, в розумінні норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідачі є споживачами послуг, що надаються підприємством для забезпечення належного санітарного стану квартири [ADDRESS] . Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно пункту 3 частини 2 статті 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг згідно із типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 по справі № 6-59цс13). Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За нормами статті 68 Житлового кодексу, статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки встановлені договором або законом. За нормами статті 68 Житлового кодексу Української РСР, статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання має виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 28 лютого 2020 року підприємство звернулося до Октябрського районного суду м. Полтави з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання за вказаною адресою за період з 01.01.2017 по 01.11.2019, яка з урахуванням індекса інфляції та трьох відсотків річних складала 60899,81 грн. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 28 лютого 2020 року по справі № 554/1689/20 (в матеріалах справи) у видачі судового наказу було відмовлено, що не позбавляє підприємство права звернутися з вимогами вказаними у заяві про видачу судового наказу в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову. У відповідності до статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається пред`явленням позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Враховуючи, що судовий захист права може бути реалізовано, як в позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II Цивільного процесуального кодексу України, перериває перебіг строку позовної давності. Така ж правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14, яка в силу статті 417 ЦПК України є обов`язковою для судів. Відповідно до статтей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Механізм розрахунків позовної давності визначений статтею 260 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завдання цивільного судочинства, закріплені в статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, реалізуються як в наказному, так і в позовному провадженні. Згідно частини 2 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку: наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження. Згідно до частини 2 статті 166 Цивільного процесуального кодексу України у випадку відмови у видачі судового наказу має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, 20 липня 2020 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" правомірно звернулося до Октябрського районного суду м.Полтави з позовною заявою щодо стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2017 по 01.05.2020 в сумі 66734,48грн., нарахованого індекса інфляції в сумі 5954,99 грн. та трьох відсотків річних в сумі 3047,69 грн. Відповідно до Виписки з домової книги КП "Житлово-експлуатаційна організація № 11" від 15.06.2011 (копія мається в матеріалах справи) за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані 4 особи, відповідачі по справі: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , які є cпоживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Тому посилання відповідача [PERSON] на відсутність зобов`язань по оплаті за спожиті послуги теплопостачання, оскільки остання не проживає за вказаною адресою більше 7 років та не є власником квартири за вказаною адресою, є неспроможними та необгрунтованими. Відповідно до статті 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Оскільки згідно наданої позивачем копії паспорта [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] і доказів протилежного, а саме, зняття її з реєстрації до відзиву надано не було, підстави вважати, що вимоги щодо стягнення з неї заборгованості за послуги теплопостачання за вказаною адресою є неправомірними відсутні. Більше того, згідно наведених у відзиві на позов даних відповідача, вона і до цього часу зареєстравана за адресою: [ADDRESS] , тобто несе відповідальність за утримання житлового приміщення, визначену статтею 64 Житлового кодексу Української РСР. Також слід зазначити, що заперечення відповідача щодо відсутності у неї права власності на квартиру [ADDRESS] жодним чином не підтверджено, матеріали справи та відзив представника відповідача не містять доказів належності квартири за вказаною адресою іншній особі. Наданий представником відповідача до відзива на позов Акт про фактичне місце проживання, як доказ його проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] з червня 2014 року за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] , суперечить матеріалам справи, зокрема, копії паспорта відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки доведеним є факт ухилення відповідачів від виконання грошового зобов`язання. В зв`язку із задоволенням позову Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання цього позову в розмірі 2102 гривень 00 коп. (а.с. 1,2). На підставі викладеного, ст. 25 Закону України "Про теплопостачання",

Outcome: approved