Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ „ПриватБанк") звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.08.2012 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № К2U4R720110659, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 14 863,97 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком повернення кредитної заборгованості до 30.08.2014 року, про що підписана Заява Позичальника разом із Умовами надання банківських послуг „Рострочка", що є невід'ємними частинами договору. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами, які становлять заборгованість за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов договору. У зв'язку з недотриманням [PERSON] зазначених умов кредитного договору, станом на 19.06.2014 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 18 026,20 грн. Однак, станом на дату подання даного позову до суду [PERSON] не виконав умови кредитного договору, що є предметом позовних вимог. Представник позивача Стадніков Д.В. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною у позовній заяві, про поважні причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 4 ст. 1 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (у редакції Закону України від 23.10.2013 р.), фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" ( у редакції Закону України від 11.10.2013 р.), банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Принцип забезпеченості кредиту передбачає наявність у банку права для захисту своїх інтересів, недопущення збитків від неповернення боргу через неплатоспроможність позичальника. Принципи повернення, строковості та платності означають, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк із відповідною платою за його користування. Цільовий характер використання передбачає вкладення позичкових коштів із конкретною метою, визначеною кредитним договором. Сторонами кредитного договору є кредитодавець - банк або інша кредитна організація, яка надає кошти, а також позичальник - особа, якій надаються кошти. Предметом договору кредитування є сума грошових коштів (речей, визначених родовими ознаками), яка передається позичальникові на умовах повернення та сплати процентів. Кредитний договір укладається в письмовій формі, недодержання якої призводить до недійсності договору. Він є оплатним, консенсуальним, двостороннім. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № К2U4R720110659, який складається із Заяви Позичальника, Умов та правил надання банківських послуг „Рострочка", відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 14 863,99 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком повернення кредитної заборгованості до 30.08.2014 року. (а.с. 5, 6-15) Згідно п. 1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим даним договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій. Відповідно до п. 1.5.25. Умов, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених даним Договором, Умовами і Правилами, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,01% від суми заборгованості, однак не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочки. Відповідно до п. 1.5.32. Умов, при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний заплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. Згідно п. 2.4.5.5. Умов, при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. +5% від суми заборгованості. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як убачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на день проведення розрахунку заборгованості - 19.06.2014 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 18 026,20 грн., з яких: 11 576,06 грн. - заборгованість за кредитом; 3,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 594,56 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 4 517,29 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 834,58 грн. - штраф процентна складова), що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками. (а.с. 4) Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, тому присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № К2U4R720110659 від 31.08.2012 року на загальну суму 18 026,20 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved