Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, про стягнення з ПАТ «Євраз Суха Балка» компенсації втрати чистини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог послався на те, що пропрацював у відповідача в шахті «Фрунзе» по професії - підземним гірничим робітником, підземним крипильником, гірничим майстром, підземним заступником начальника дільниці очисного вибою в період з 01.09.1980 року по 12.05.2009 року. Звільнений був із підприємства по ст. 38 КЗпП України в зв'язку із виходом на пенсію за віком. Вказує, що в 2012р. дізнався, що Відповідач на протязі останніх років його роботи, а саме в період з 1998р. по 2009р. не в повному розмірі виплачував йому заробітну плату за час щорічних відпусток. Звернувшись до Відповідача із заявою, про виплату недоплаченої заробітної плати, за час щорічних відпусток за минулі роки, останній донарахував та виплатив йому 17.04.2012 року заробітну плату за час щорічних відпусток за минулі роки (за період з 1998р. по 2009р.) в сумі 3 411 гривень 84 копійок. Позивач вважає, що відповідачем в зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, за час щорічних відпусток зобов'язаний виплатити йому компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строків її виплати в сумі 8353 гривень 04 копійки, надаючи при цьому розрахунок. [PERSON] просить стягнути з Відповідача 10000 гривень за спричинену моральну шкоду, оскільки ПАТ «Євраз Суха Балка» незаконними діями - невиплатою заробітної плати на протязі декількох років спричинив йому моральну шкоду. Він працював 29 років відпрацював у відповідача в шахті «Фрунзе» у підземних та шкідливих умовах праці, працював сумлінно, виконував вимоги законодавства про охорону праці, щоденно ризикував своїм здоров'ям та життям виконуючи трудові обов'язки в підземних умовах праці, відповідач порушував законодавство про оплату праці надоплачуючи заробітну плату, порушував законодавство про охорону праці - він отримав професійне захворювання. Вказане спричинило і спричиняє йому моральні страждання та переживання. Вказує, що недоплачена заробітна плата повинна була бути виплачена перед відпустками, і він міг би її використати на свій відпочинок, на лікування, на харчування, але цього не міг зробити і з кожним роком стан мого здоров'я погіршувався і йому були встановлені професійні захворювання. Зазначає, що невиплатою заробітної плати порушений його спосіб життя, він змушений був докладати багато зусиль для організації свого життя. Спричинену моральну шкоду оцінює в розмірі 10000 гривень. Вважає, що виплачена позивачу в 2012р. заробітна плата за час щорічних відпусток виплачена не вся, недоплачено 29% заробітної плати від нарахованої, що становить 1393 гривень 56 копійок. Представник позивача вказує, що Відповідач зобов'язаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку, що складає 95 576 гривень 04 копійки, також просить стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати в сумі 8353 гривень 04 копійки, надаючи розрахунок, просить стягнути моральну шкоду в сумі 10000грн. Представник позивача подав заяву про розгляд заяви у його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача повторно не з»явився до суду, подав заяву про відкладення розгляду. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вправі відкласти розгляд справи в раз першої неявки сторони, відсутність якої визнано поважною. 7.07.2014 року розгляд справи відкладено за заявою представник а відповідача. Отже суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача в порядку заочного розгляду. Суд дослідив матеріали справи: - Копію паспорта [PERSON].( н а.с. 6), згідно якого останній зареєстрований в Саксаганському районі м. Кривого Рогу; - Копію трудової книжки [PERSON] ( на а.с.7- 8), згідно якої [PERSON] з 09.06.2000 року пропрацював в ПАТ «Євраз Суха Балка» підземним прохідником 3 розряду з повним робочим днем в підземних умовах. Звільнений 25.11.2008 року за ст. 38 КЗпП України в зв'язку із виходом на пенсію; - Довідку про середню заробітну платню ( на а.с.9) .Згідно якої середньоденна заробітна плата складає 358 гр-н. - Лист ПАТ «Євраз Суха Балка» про донарахування заробітної плстні в лютому 2012 року; - довідку про заробітну платню ( на а.с. 11) - Витяг з бюлетеня «Праця і зарплата» ( на а.с. 12) що до індексів споживчих цін; та компенсації ; Дослідивши докази суд встановив, що відповідно до постанови Генерального директора та профкому підприємства від 06.02.2012р. позивачу 17.04.2012 року була донарахована та виплачена заробітна плата за час щорічних відпусток з урахуванням коефіцієнта підвищення відповідно до постанови в сумі 3 411 гривень 84 копійок за період з 1998р. по 2009р. Із довідки № 1 та № 2 встановлено, що Позивачу в період з (жовтень - грудень 2000 року) була надана відпустка - сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 244 грн. 70 коп.; відпустка була надана в період (червень - липень 2001 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 19 грн. 30 коп.; відпустка надавалась в період (листопад 2001 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 19 грн. 13 коп.; відпустка надавалась в період (березень 2002 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 681 грн. 31 коп.; відпустка надавалась в період (серпень 2002 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 465 грн. 97 коп.; відпустка надавалась в період (березень 2003 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 90 грн. 49 коп.; відпустка надавалась в період (серпень 2003 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 1484 грн. 66 коп.; відпустка надавалась в період (березень 2004 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 484 грн. 69 коп.; відпустка надавалась в період (серпень 2004 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 383 грн. 42 коп.; відпустка надавалась в період (лютий 2005 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 542 грн. 56 коп.; відпустка надавалась в період (серпень 2005 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 619 грн. 97 коп.; відпустка надавалась в період (лютий 2006 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 264 грн. 06 коп.; відпустка надавалась в період (червень 2006 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 97 грн. 57 коп.; відпустка надавалась в період (січень 2007 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 511 грн. 38 коп.; відпустка надавалась в період (серпень 2007 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 390 грн. 30 коп.; відпустка надавалась в період (квітень 2008 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 381 грн. 18 коп.; відпустка надавалась в період (листопад 2008 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 1531 грн. 70 коп.. Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про відпустки» порядок обчислення заробітної плати працівникам за час відпусток, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей та компенсації за невикористані відпустки встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток. Пунктом 10 Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнти підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Спір щодо розміру нарахованої заробітної плати за період відпусток з 1998 року по 2009 рік між сторонами відсутній. Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-ІП та Постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно п. 2 Положення про компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (затверджене постановою Кабміну України від 20.12.1997 року № 1427 з послідуючими змінами і доповненнями) - компенсація працівникам проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток. Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 р. здійснюється згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими. При розрахунку суми компенсації застосовується нарахована заробітна плата за мінусом суми податку з доходів фізичних осіб, а також взносів до соціальних фондів. Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов'язок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов'язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону). Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати повинна розраховуватися з січня 1998 року, за кожну нараховану відпустку окремо, по час фактичної виплати заборгованості. Так чином, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний був виплатити в 2012р. окрім заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2009р. і компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, що відповідно до розрахунку складає 3 283 гривні 59 копійок. Заробітна плата за час щорічних відпусток за минулі 1997 - 2008рр. була виплачена в квітні 2012р., Позивач знаходився у відпустці: (березень - червень 1997 року) недоплачено - 81.23грн. Позивач не просить нарахувати компенсацію за вищевказаний періоди, а суд не може вийти за межі позовних вимог, тому за вказані періоди не нараховує компенсацію. Позивачу була надана відпустка - жовтень 2000р. за цей час відпустки відповідачем донараховано позивачу 244грн.70коп., виплачена вказана сума була лише 04.04.2012р., за цей час з жовтня 2000р. по квітень 2012р. проросту споживчих цін (коефіцієнт інфляції) складає 1.964, сума компенсації складає 408.51грн. (244.70грн. - сума заробітної плати яка повинна була виплачена в жовтні 2000р. - 36.70грн.( 15% податку з доходу фізичних осіб) = 208грн. Х 1.964 - коефіцієнт приросту споживчих цін з жовтня 2000р. по квітень 2012р. = 408.51грн. - сума компенсації); відпустка Червень 2001р. донараховано 19.30 грн., -2.90грн. (податок 15%)=16.40грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 183.8% = 30.14грн. - сума компенсація; відпустка Листопад 2001 донараховано 19.13 грн. - 2.87грн. =16.26грн. Х, коефіцієнт 176.9%, компенсація складає 28.76грн. ; відпустка Березень 2002р. донараховано 681.31грн. - 102.80грн. =578.51грн.Х, коефіцієнт 174.9%; компенсація складає 1011.81грн., відпустка Серпень 2002р. 465.97грн. - 69.90грн. (податок)= 396.07грн (податок) Х, коефіцієнт 185.0% компенсація складає 732.73грн.; відпустка Березень 2003р. донараховано 90.49 грн. - 13.57грн. (податок)=76.92грн. х, коефіцієнт 165.5% компенсація складає 127.30грн.; відпустка Серпень 2003р. донараховано 1484.66грн. - 222.70грн. (податок)=1261.96грн.х коефіцієнт 168.2% компенсація складає 2122.62грн.; відпустка Березень 2004р. донараховано 484.69 грн.- 72.70грн. податок=411.99грн., коефіцієнт 149.%, компенсація складає 613.86грн.; відпустка Серпень 2004р. донараховано 383.42грн. - 22.05грн. податок =361.37грн. , коефіцієнт 144.1%, компенсація складає 520.73грн..; відпустка Лютий 2005р. донараховано 542.56 грн. -81.36грн. податок =461.20грн., коефіцієнт 120.6%, компенсація складає 556.21грн.; відпустка Серпень 2005р. донараховано 619.97грн. - 93грн.526.97грн., коефіцієнт 112.4% компенсація складає 592.31грн. відпустка Лютий 2006р. донараховано 264.06грн. - 39.61грн. податок = 224.45грн. х, коефіцієнт 99.3%, компенсація складає 222.88грн. відпустка Червень 2006р. донараховано 284.18грн. - 42.63грн.=241.55грн. х, коефіцієнт 99.5% компенсація складає 240.34грн.; відпустка Січень 2007р. донараховано 511.38 грн.- 76.71грн. податок=434.67грн., коефіцієнт 83.1%, компенсація складає 361.21грн. відпустка Серпень 2007р. донараховано 390.30 грн. -58.55грн. податок=331.75грн.х, коефіцієнт 73.2%, компенсація складає 242.84грн. відпустка Квітень 2008р. донараховано 381.18 грн. -57.18грн. податок = 324грн., коефіцієнт 39.5%, компенсація складає 127.98грн. відпустка Листопад 2008р. донараховано 1531.70грн. - 229.45грн. податок=1302.25грн., коефіцієнт 31.7%, компенсація складає 412.81грн. Всього сума компенсації складає 8353грн. 04коп.. Вказана сума компенсації розрахована із застосуванням даних Держкомстату, про приріст споживчих цін. Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди спричиненої неправильний нарахуванням та виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2009р. підлягає частковому задоволенню, оскільки ст.. 237-1 КЗпП України, встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що несвоєчасною виплатою відповідачем заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2009р. порушено право позивача передбачено ст.. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме що заробітна плата повинна виплачуватися не рідше двох разів на місяць, але суд вважає, що сума спричиненої моральної шкоди позивачем завищена. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем - ПАТ «Євраз Суха Балка» позивачеві моральної шкоди неправильною та несвоєчасною виплатою заробітної плати за минулі роки, враховує провину відповідача в її спричиненні та причино - наслідковий зв'язок між винними діями підприємства - відповідача (а саме недоплачені кошти, позивач міг направити на підтримання працездатності, відпочинок, посилене харчування, той факт, що саме відповідач повинен понести матеріальну відповідальність за свої навмисні порушення законодавства в частині нарахування та несвоєчасної виплати заробітної плати.) Також суд враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлено факт значної затримки зі сторони відповідача виплати заробітної плати за період з 1998 - 2009р.р., що призвело до заборгованості позивачеві частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, також встановлений факт спричинення моральної шкоди позивачу, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації, оскільки на думку суду сума завищена і вважає слід призначити в розмірі 500 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням які завдані позивачу. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial