Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України - Патрик Г.Г. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 3 572,04 грн, витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 848,60 грн та судовий збір. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 29 грудня 2018 року, приблизно 09 годині 30 хвилин, на проспекті Гагаріна в м.Києві з вини обох водіїв [PERSON] та [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, в той час як водій [PERSON] мала поліс цивільної відповідальності №АК/8220394 укладений з ПрАТ «СК «Брокбізнес», що діяв на момент ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Mazda» державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес» згідно Полісу №АК/8220394. За таких обставин остання мала право на отримання з Фонду захисту потерпілих 50% віл загальної суми відшкодування за спричинення шкоди особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з залученням аварійного комісара відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ понесло витрати в розмірі 848,60 грн. Розмір регламентної виплати склав 3 572,04 грн, що становить 50% від загальної суми шкоди, завданої [PERSON] 08 січня 2019 року потерпіла повідомила про ДТП та 14 січня 2019 року з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ. МТСБУ просить стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування та витрати за послуги аварійного комісара. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2020 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 05 травня 2020 року копії вказаної ухвали суду направлено на адреси учасників справи. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем [PERSON] отримано 30 травня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Третьою особою [PERSON] копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 27 травня 2020 року, що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.» Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Третя особа також не скористалася своїм правом на подання письмових пояснень. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази, прийняті судом, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень з кожного (а.с.14). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначеною вище постановою суду встановлено, що [PERSON] , 29 грудня 2018 року, о 09 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», д/н [NUMBER] , у м. Києві, по пр-ту Ю.Гагаріна, 3, під час виходу/заходу з автомобіля, відчинив двері автомобіля, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda 3», д/н [NUMBER] , який рухався у попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 15.13 Правил дорожнього руху України. Як убачається з матеріалів справи, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Mazda», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с.10). Станом на 29 грудня 2018 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ "Страхова компанія «Брокбізнес» на підставі полісу №АК8220394 (а.с. 13). 08 січня 2019 року [PERSON] звернулась до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.8). На замовлення МТСБУ, 21 січня 2019 року оцінювачем ТОВ «Незалежна експертна компанія» - Василенко В.І. складено Звіт №011/М/2019 про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ Mazda 3, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ Mazda 3, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 7 144,08 грн без урахування ПДВ та 8 370,49 з ПДВ (а.с.15-18). [PERSON] 14 січня 2019 року, з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою в порядку, передбаченому ст. ст. 35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування оціненої шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.9). Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. 27 березня 2019 року МТСБУ видано Наказ №3063 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » (а.с.27), відповідно до якого позивач здійснив виплату за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди на користь [PERSON] у розмірі 3 572,04 грн, що підтверджується платіжним дорученням №936562 від 28 березня 2019 року (а.с.26). Згідно платіжного доручення №912237 від 14 лютого 2019 року МТСБУ оплачено витрати за послуги аварійного комісара ТОВ «Незалежна експертна компанія» в розмірі 848,60 грн. (а.с.24) 28 березня 2019 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено лист з пропозицією у добровільному порядку компенсувати МТСБУ витрати за відшкодування заподіяної шкоди (а.с.28). Доказів сплати за вимогою в добровільному порядку відповідачем суду не надано. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, що сплачене. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на викладене, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 3 572,04 грн, та витрат, понесених позивачем за оплату послуг аварійного комісара у розмірі 848,60 грн підлягають задоволенню На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн (а.с.3). Враховуючи наведене та

Outcome: approved