Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

11 червня 2019 року позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 26 липня 2017 року між КС "Союз-Дніпро" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1999/17 Б/П, відповідно до якого відповідачу позивачем було надано кредитні кошти в сумі 6440,00 гривень, строком на 18 місяців, починаючи з 26 липня 2017 року по 25 січня 2019 року, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 26 липня 2017 року, що підтверджується видатковим касовим ордером №2115 від 26 липня 2017 року на суму 6440,00 гривень. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по договору щомісячно у період з "20" по "30" число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 25 січня 2019 року. Відповідач повинен був повернути 6440,00 гривень - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.2 кредитного договору. Проте, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання по кредитному договору: несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалося відповідно до п.4.5 кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Строк дії кредитного договору №1999/17 Б/П закінчився 25 січня 2019 року, але сума кредиту не повернута і залишок за кредитом складає 1500,05 гривень (6440,00 гривень сума кредиту - 4939,95 гривень фактично сплачена сума кредиту). Згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості, відповідач повинен повернути суму заборгованості в розмірі 2224,34 гривень, яка складається з: - 1500,05 гривень - залишок по кредиту; - 724,29 гривень - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів (2984,34 гривень - 2260,05 гривень). З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідача направлялися вимоги погасити заборгованість, але відповідач проігнорував вимоги позивача, самоусунувся від виконання зобов`язання. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 2224,34 гривень та судові витрати по справі у розмірі 1921,00 гривень. З урахуванням ціни позову, суд розглядає справу в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст.ст.274,279 ЦПК України. Представник позивача Донченко О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач не дотримався умов договору, тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимог не визнав та пояснив, що він писав заявку на отримання коштів у розмірі 5000 гривень, але йому видали лише 4400 гривень, всього за кредитним договором він повинен був сплатити 6400 гривень. Він сплачував грошові кошти згідно наданого йому розрахунку. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК). Дійсно, 26 липня 2017 року між КС "Союз-Дніпро" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1999/17 Б/П, відповідно до якого відповідачу позивачем було надано кредитні кошти в сумі 6440 гривень, строком на 18 місяців, починаючи з 26 липня 2017 року по 25 січня 2019 року, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 26 липня 2017 року, що підтверджується видатковим касовим ордером №2115 від 26 липня 2017 року на суму 6440,00 гривень. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість по договору щомісячно у період з "20" по "30" число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 25 січня 2019 року. Відповідач повинен був повернути суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.2 кредитного договору. Проте, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання по кредитному договору: несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалося відповідно до п.4.5 кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Строк дії кредитного договору №1999/17 Б/П закінчився 25 січня 2019 року, але сума кредиту відповідачем [PERSON] не повернута і залишок за кредитом складає 1500,05 гривень (6440,00 гривень сума кредиту - 4939,95 гривень фактично сплачена сума кредиту). Згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості, відповідач повинен повернути суму заборгованості в розмірі 2224,34 гривень, яка складається з: - 1500,05 гривень - залишок по кредиту; - 724,29 гривень - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів (2984,34 гривень - 2260,05 гривень). З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідача [PERSON] 11.02.2019 року направлялася вимога погасити заборгованість, але він проігнорував вимоги позивача, самоусунувся від виконання зобов`язання. В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох і більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків (ст.611 ЦК України). Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Як зазначалося вище, сторони встановили строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у встановлені Кредитним договором терміни. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.2) у розмірі 1921,00 гривень.

Outcome: approved