Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 16 жовтня 2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі: 54626.87грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умовкредитного договору а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з порушеннями відповідачем умов кредитного договору станом на 09липня 2019 року виникла заборгованість у сумі 218752.80 грн., яка складається з: 54626.88 грн. - заборгованість за кредитом; 47197.61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10925.35 грн.- заборгованість за комісією; 115738.85 грн. заборгованість за пенею; 1189.46 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 16 жовтня 2014 року у розмірі 112749.84 грн., а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав письмове клопотання про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомлено. Відзив не надходив, що на підставі ст. 280 ЦПК України, дає суду можливість розглянути справу за його відсутності та винести заочне рішення. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 16 жовтня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено у письмовій формі Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Банк свої зобов`язання по даній угоді виконав. Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості у зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов договору станом на 09 липня 2019 року виникла заборгованість у сумі 218752.80 грн., яка складається з: 54626.88 грн. - заборгованість за кредитом; 47197.61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10925.35 грн.- заборгованість за комісією; 115738.85 грн. заборгованість за пенею; 1189.46 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. У пункті 2.1 Генеральної угоди сторони погодили, що Банк надає Позичальнику строковий кредит в сумі 54625.88 грн. на строк 36 місяців з 16 жовтня 2014 р. по 31 жовтня 2017 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 54626.88грн. в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 2.0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказані в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця Позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1981.86 грн. для погашення заборгованості по Кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат згідно з Умовами та Правилами. Згідно з п.2.2 Генеральної угоди, при порушенні Позичаль-ником строків погашення заборгованості, вказаних в даній Генеральній угоді, Умовах та Правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не наступив, сторони пого-дили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за Кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 1189.46 грн. Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК Українипублічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістомстатті 634 цього Кодексудоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності з ч. 2.ст. 639 Цивільного кодексу України- якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позичальником умови кредитного договору не оспорювалися. Отже, сторони в Генеральній угоді погодили істотні умови договору, а саме: - суму кредиту 54626.88 грн.; - розмір процентів за користування кредитом (1.5 % в місяць); - строк кредитування не пізніше 31 жовтня 2017 року; - відповідальність за порушення зобов`язань (сплата штрафу згідно з п. 2.2 Договору в розмірі 1189.45 грн. та сплата пені відповідно до п.2.8 Договору; - порядок та строки погашення заборгованості, розмір щомісячного платежу та ін. Позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачем Генеральної угоди, між банком та ним укладено кредитний договір, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку, пеню та штрафи за користування кредитними коштами. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Устатті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зіст. 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачу. [PERSON] свої обов`язки за кредитним договором № б/н від 16 жовтня 2014 року належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, а тому Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка за розрахунками банку станом на 09липня 2019 року виникла заборгованість у сумі 218752.80 грн., яка складається з: 54626.88 грн. - заборгованість за кредитом; 47197.61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10925.35 грн.- заборгованість за комісією; 115738.85 грн. заборгованість за пенею; 1189.46 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. За п. 2.2. угоди у випадку порушення позичальником строків погашення заборгованості більше, як на 31 день, строком повернення суми кредиту вважається 32 день з моменту такого порушення, позичальник у такому випадку має сплатити штраф 1189.46 гривні. Таким чином між сторонами у підписаній ними генеральній угоді було передбачено усі необхідні істотні умови спірних правовідносин, які є самодостатніми та не потребують додаткового врегулювання будь-якими іншими умовами чи правилами. П. 2.2. угоди між сторонами передбачено обов`язок відповідача сплатити штраф у сумі 1189.46 гривні у разі порушення строків сплати заборгованості більше, як на 31 день. Відповідно до ч. 1 ст.549, ч. 1 ст.550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, відповідно до ч. 3ст. 551 ЦК Українирозмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст.551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1ст. 214 ЦПК Україниє обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд також зауважує, що відповідно до положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Outcome: approved