Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У жовтні 2013 року Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 99743,24 грн. вилучити у відповідача [PERSON] та передати в заклад Банку предмет застави: автомобіль ГАЗ, модель: 31105, рік випуску: 2005, тип ТЗ: Легковий сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], а також комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) на зазначений автомобіль, що належать на праві власності [PERSON], звернути стягнення на вказаний вітомобіль шляхом продажу автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України. В обґрунтування свого позову Банк посилається на те, що 29.08.2005 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №ZPRWAK00010003, за яким останній отримав кредит у сумі 46700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.08.2010р. У забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 29.08.2005р. між Банком та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна - автомобіля ГАЗ. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений у договорі строк банку не повернув. Станом на 01.10.2013р. заборгованість за договором становить 99743,24 грн., з яких: 45383,80 грн.- заборгованість по кредиту, 30278,50 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1625,16 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 22455,78 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. 24.02.2014р. до суду надійшла заява представника позивача Бучакчийського С.В. (за довіреністю) про зменшення розміру позовних вимог в частині визначення заборгованості за кредитним договором ( а.с. 52-62). Просить суд звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 68887,63 грн., яка складається з: 45383,80 грн.- заборгованість по кредиту, 23503,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації (а.с.49). Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, за згодою позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному порядку. Судом встановлено, що 29.08.2005 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №ZPRWAK00010003 ( а.с.10-11), за яким останній отримав кредит у сумі 46700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 27.08.2010р. (п.1.1 договору). Відповідно до п. 3.2 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пп.1.1.,2.2.4,2.3.3 договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 2,82% в місяць від непогашеної у строк заборгованості за кредитом. У забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 29.08.2005р. між Банком та [PERSON] був укладений договір застави автотранспорту, за яким позичальник передав в заставу Банку транспортний засіб - автомобіль ГАЗ, модель: 31105, рік випуску: 2005, тип ТЗ: Легковий сєдан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить йому на праві власності Відповідно до п. 17.10 договору застави, у випадку порушення заставодавцем зобов'язань за кредитним договором, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад за актом приймання-передачі, що підписується сторонами. За умовами п.2.2 цього договору сторони визначили порядок і способи звернення стягнення на заставлене майно, зокрема, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмета застави. Як вбачається з наданих банком розрахунків, відповідач станом на 01.10.2013р. має заборгованість за кредитом у сумі 68887,63 грн., яка складається з: 45383,80 грн.- заборгованість по кредиту, 23503,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.54-62).. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу" та ст. 572 ЦК України застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Частина 2 ст. 575 ЦК України та ст. 44 Закону України "Про заставу" передбачає наявність такого виду застави як заклад, тобто застава рухомого майна, що передасться у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Тобто, застава та заклад, як її різновид, відрізняються між собою тим, хто із учасників правовідношення (боржник або кредитор) має право володіння нерухомим майном, яке передано в заставу. Як вбачається з доданих до позовної заяви копій кредитного договору та договору застави, забезпеченням зобов'язань за кредитом є застава транспортного засобу, який залишається у володінні заставодавця. Згідно ч. 1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналізуючи норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з цим, непередача Банку вищезазначеного автомобіля, ключів та свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорту) на цей автомобіль, що належать відповідачу, зробить неможливим виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет застави, а тому ці вимоги також необхідно задовольнити.

Outcome: approved