Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Адміністрація КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Горлівки» звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] на строк три місяці, посилаючись на те, що останній перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: МРТБ (07.13 в/д легенів (інф) Д+МБТ+М-К+рез. І НRSEZ рез ІІ 0 гист 0 кат 4.1 А (РМРТБ 06.13 ког 3(13). Згідно ст. 20 п. 3 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" [PERSON] зобов'язаний дотримуватися режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, але хворий ухиляється від лікування, чим порушує свої обов'язки. У судовому засіданні представник КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Горлівки» лікар-фтизіатр [PERSON] заяву підтримав. Особа, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, - [PERSON] у судове засідання не з'явився. Згідно довідки лікувального закладу у зв'язку з бактеріовиділенням є епідеміологічно небезпечним для оточуючих, тому суд, враховуючи, що хворий становить загрозу розповсюдження хвороби, з урахуванням думки учасників судового розгляду, вважає можливим справу розглядати у його відсутність. Представник [PERSON] - адвокат [PERSON] у судовому засіданні проти заяви не заперечувала, вважала, що з урахуванням стану здоров'я він потребує примусового лікування. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Горлівки» підлягає задоволенню з огляду на наступне: Відповідно до п.п. 6, 12, 13 ст. 1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" протиепідемічний режим - спеціальні протиепідемічні заходи (правила поведінки особи, хворої на заразну форму туберкульозу), встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, спрямовані на захист населення, у тому числі медичних та інших працівників, від зараження збудником туберкульозу. Туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про протидію захворювання на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Статтею 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", зокрема, передбачено, що особливо небезпечні інфекційні хвороби - це інфекційні хвороби, що характеризуються важкими та (або) стійкими розладами здоров'я у значної кількості хворих, високим рівнем смертності, швидким поширенням цих хвороб серед населення. Частиною 2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" передбачено, що особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню, а носії збудників зазначених хвороб та особи, які мали контакт з такими хворими, - обов'язковому медичному нагляду і карантину в установленому порядку. Відповідно до ст. 53 Основ законодавства України про охорону здоров'я з метою охорони здоров'я населення органи і заклади охорони здоров'я зобов'язані здійснювати спеціальні заходи профілактики та лікування соціально небезпечних захворювань (туберкульоз, психічні, венеричні захворювання, СНІД, лепра, хронічний алкоголізм, наркоманія), а також карантинних захворювань. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є сиротою, навчається в ПТУ на повному соціальному забезпеченні, з 31 травня 2013 року перебуває на диспансерному обліку в КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер м. Горлівки". 22 березня 2014 року самовільно покинув відділення стаціонару з діагнозом : мультирезистентний туберкульоз (07.13) в/д легенів (інф) Д+МБТ+М-К+рез. І (НRSEZ) рез ІІ (Km) 0 гист 0 кат 4.1 А (ВДТБ 05.13) ког 3(2013), на момент виписки продовжується бактеріовиділення, епідеміологічно небезпечний для оточуючих, ухиляється від лікування активного туберкульозу легенів. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила факт ухилення [PERSON] від стаціонарного лікування в протитуберкульозному закладі. Згідно висновку ЛКК № 51 від 14.04.2014 року [PERSON] є епідеміологічно небезпечним для оточуючих через активний туберкульоз легенів з бактеріовиділенням та потребує примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів по справі, висновку прокурора про наявність законних підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу, суд вважає можливим заяву КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Горлівки» задовольнити, примусово госпіталізувати [PERSON] до КЛПУ "Міський протитуберкульозний диспансер м. Горлівки" на строк до трьох місяців.

Outcome: approved