Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] . Уточнивши позовні вимоги до закінчення підготовчого провадження, позивач просив суд: визнати поновленим договір оренди землі від 05 листопада 2014 року (у подальшому - Договір), укладений між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та [PERSON] , про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 листопада 2014 року вчинено запис за №7687447; визнати укладеною в редакції, яка зазначена у позові, додаткову угоду до вказаного договору оренди землі від 05 листопада 2014 року, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та [PERSON] , який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №7687447 від 14.11.2014 року. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між позивачем та Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області в особі заступника начальника відділу Держземагенства у Новомиргородському районі - Владико О.П. 05.11.2014 року укладено договір оренди землі, який зареєстровано 14.11.2014 року за №7687447 реєстраційною службою Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області. Об`єктом оренди є земельна ділянка кадастровий номер 3523884600:02:000:9017, площею 23,7856 га, яка розташована на території Мар`ївської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Позивач 14.08.2019 року, звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі, який зареєстровано 14.08.2019 року за № 1038 в ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області. Позивачем до вказаного листа-повідомлення було додано додаткову угоду в 3 примірниках, для кожної сторони та запропоновано продовжити термін дії договору на 7 років із встановленням розміру орендної плати 9% від нормативної грошової оцінки землі. Відповідач листом-узгодженням істотних умов від 29.08.2019 року за № 3-7624/0-3737/0/17-19 витребував у позивача ряд документів на підтвердження своєчасної оплати за оренду земельної ділянки. Одночасно з вказаним відповідач запропонував узгодити змінити істотні умови Договору, а саме: продовжити термін дії на 7 років та встановити орендну плату у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі. В свою чергу, позивач реагуючи на лист-узгодження відповідача скерував відповідь від 12.09.2019 року, в якій навів аргументи щодо встановлення розміру ставки оплати за оренду землі у розмірі 9%від нормативної грошової оцінки землі. Однак, листом-повідомлення від 10.10.2019 вих. № 3-9221/0-4005/0/17-19 за підписом в.о. начальника ГУ Держгеокадастру Олега Сліпачука заперечено в поновлені договору оренди землі без жодного пояснення та обґрунтування прийнятого рішення, посилаючись лише на не погодження позивача зі ставкою 12% від нормативної грошової оцінки землі. При цьому, в листі-повідомленні від 10.10.2019 року зазначено наступне: «листом від 04.06.2018 за № 31-11-0.63-4550/2-18 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області було запропоновано переглянути розмір орендної плати та встановити розмір орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі», «17.07.2018 (вих. 31-7163/0/1-18) Вами надано заперечення щодо внесення змін, однак пропозиції щодо встановлення розміру орендної плати Вами не надано.», «листом від 21.08.2018 № 31-11-0.63-6577/2-18 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно направлено лист з тих самих питань», «29.08.2018 (вих. 31-7879/0/1-18) Вами заперечено та надано пропозицію щодо внесення орендної плати на рівні 8% від нормативної грошової оцінки.», «30.08.2018 за № 31-11-0.63-6773/2-18 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовлено Вам у внесені змін до договору оренди, в частині орендної плати.». Однак, вищеперераховані листи позивач не отримував, оскільки враховуючи, що у 2018 році не виникало необхідності звертатися до Держгеокадастру щодо продовження строку дії Договору. Крім того, в листі-повідомленні від 10.10.2019 року ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області зазначено: «листом від 29.08.2019 № 3-7624/0-3737/0/17-19 Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області пропонувало узгодити істотні умови за договором оренди землі, зареєстрованого від 14.11.2014 № 7687095, але Вами відповідно до листа від 12.09.2019 № 3-9221/0/16-19 запропоновано орендну плату в розмірі 9% та не додано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та підтвердження своєчасної орендної плати у вигляді квитанцій, платіжних доручень». Погодившись зі змінами до умов Договору, які запропонував відповідач, позивач скерував лист-повідомлення та додаткову угоду до договору оренди землі до відповідача в якому зазначив, що не заперечує проти запропонованих відповідачем умов щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі та встановлення розміру оплати оренди 12% від нормативної грошової оцінки землі. Проте, листом від 27.11.2019 вих. № 3-9221/1-4063/0/17-19 позивачу повідомлено про заперечення у поновлені договору оренди землі, пославшись на попередню відповідь, а саме: лист-повідомлення від 10.10.2019 вих. № 3-9221/0-4005/0/17-19. Отже, позивачем в межах встановлених строків подано ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області лист-повідомлення, з додатком примірників проектів додаткової угоди про поновлення Договору. Додатковою угодою було запропоновано збільшити розмір орендної плати з 5% на 9%. Тобто, орендарем добровільно запропоновано змінити істотні умови договору на більш вигідніші для орендодавця. Відповідачем під час листування було запропоновано розмір орендної плати на рівні 12%, на що позивач також погодився в процесі їхньої переписки, яка відбувалася під час дії договору, тобто до 14.11.2019 року. Однак, у подальшому відповідачем проігноровано згоду орендаря та направлено 27.11.2019 року на його адресу лист-повідомлення з посиланням на раніше дану відмову у листі від 10.10.2019 року. На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що між сторонами узгоджені зміни до істотних умов договору, зокрема що орендної плати та строку дії договору, проте відповідач безпідставно заперечив щодо поновлення Договору на новий строк та ухилився від підписання додаткової угоди про поновлення вказаного Договору. Представник позивача адвокат Прокопенко В.В. подав заяву про розгляд справи по суті без його участі, підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області, повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Мар`ївської сільської ради, повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов, враховуючи наступні обставини. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Судом встановлено, що 05 листопада 2014 р. між [PERSON] та Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградської області строком на 5 років укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 23,7856 га ріллі на території Мар`ївської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 14 листопада 2014 року за №7687447. Відповідно до пункту 9 Договору - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: у вигляді грошової готівки з розрахунку - 5,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 23,7856 га, з урахуванням коефіцієнта індексації, що складає на момент укладення договору оренди землі 24681,00 гривень на рік (т.1 а.с.128 зв. частина). Відповідно до п.43 Договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Отже, строк дії договору встановлено до 14.11.2019 року. Відповідно до п.8 вказаного Договору передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. До закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки позивач, з метою скористатися своїм переважним правом щодо поновлення договору оренди на новий строк, 14 серпня 2019 року направив до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, який є правонаступником ГУ Держземагенства у Кіровоградській області у спірних правовідносинах, лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, до якого долучив проект додаткової угоди та запропонував продовжити строк дії договору на 7 років, збільшивши розмір оплати за оренду землі з 5% до 9% від нормативної грошової оцінки землі. Вказаний лист-повідомлення зареєстровано 14.08.2019 року за № 1038 в ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області (т.1 а.с.21,22). Відповідач листом-узгодженням істотних умов від 29.08.2019 року запропонував позивачу з метою узгодження істотних умов надати: витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, агрохімічний паспорт поля, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, належні докази своєчасної оплати орендної плати за весь період дії договору. Крім того, позивачу було запропоновано узгодити зміни до істотних умов Договору, а саме: продовжити строк дії Договору на 7 років та встановити орендну плату у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі. Зазначені обставини свідчать про те, що сторони увійшли в процедуру узгодження змін істотних умов Договору, яка передбачена при поновленні договору оренди землі згідно ст.33 ч.4 Закону України «Про оренду землі» (т.1 а.с.23,24). 12.09.2019 року позивач, реагуючи на лист-узгодження істотних умов зі сторони відповідача, направив останньому на його пропозицію копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та копію агрохімічного паспорта поля. Крім того, позивач запропонував узгодити встановлення розміру оплати за оренду землі - 9%від нормативної грошової оцінки землі. Позивач також запропонував відповідачу перевірити збереження родючості орендованої земельної ділянки згідно інформації, яка зазначена в агрохімічному паспорті, копію якого він надав, та у подальшому узгодити встановлення розміру орендної плати в залежності від стану земельної ділянки (т.1 а.с.25,26). Листом-повідомленням відповідача від 10.10.2019 року (т.1 а.с.27,28) заперечено в поновлені договору оренди землі. Мотивуючи своє рішення, відповідач вказав на те, що позивачем: не надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; не надано підтвердження своєчасної орендної плати у вигляді квитанцій, платіжних доручень; запропонована орендна плата на рівні 9% а не 12%. При цьому, в листі-повідомленні від 10.10.2019 року зазначено наступне: «листом від 04.06.2018 за № 31-11-0.63-4550/2-18 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області було запропоновано переглянути розмір орендної плати та встановити розмір орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі», «17.07.2018 (вих. 31-7163/0/1-18) Вами надано заперечення щодо внесення змін, однак пропозиції щодо встановлення розміру орендної плати Вами не надано.», «листом від 21.08.2018 № 31-11-0.63-6577/2-18 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно направлено лист з тих самих питань», «29.08.2018 (вих. 31-7879/0/1-18) Вами заперечено та надано пропозицію щодо внесення орендної плати на рівні 8% від нормативної грошової оцінки.», «30.08.2018 за № 31-11-0.63-6773/2-18 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовлено Вам у внесені змін до договору оренди, в частині орендної плати». Проте, доказів на підтвердження вказаного листування за 2018 рік відповідач суду не надав. 28.10.2019 року позивач направив відповідачу лист-повідомлення про те, що не заперечує щодо запропонованих відповідачем умов встановлення розміру оплати за оренду землі 12 % від нормативної грошової оцінки землі та до якого долучив проект додаткової угоди (т.1 а.с.29). Листом-повідомленням від 27.11.2019 року відповідач заперечив у поновленні Договору з посиланням на те, що позивач з даного приводу був повідомлений листом від 10.10.2019 року за № 3-9221/0-4005/0/17-19 (т.1 а.с.30). Сторони визнають, що між ними відбулося вказане вище листування за 2019 рік, а тому такі обставини не підлягають доказуванню згідно ст.82 ч.1 1 ЦПК України. Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми). Для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі"). Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору). У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті. У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді. Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц. Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані одна з іншою. Судом встановлено, що [PERSON] більше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору, а саме 14.08.2019 року направив відповідачу лист-повідомлення про поновлення Договору разом із проектом відповідної додаткової угоди в 3 примірниках, що отримано відповідачем в цей же день. Таким чином, орендар земельної ділянки належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами Договору оренди від 05.11.2014 року та не суперечить положенням частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Крім того, судом встановлено, що позивач протягом строку дії Договору, а також після закінчення строку його дії у період з листопада 2019 року по травень 2020 року продовжував користуватися земельною ділянкою та сплачував орендну плату за неї. Відповідачем факт належного користування позивачем земельною ділянкою як у період, так і після закінчення строку дії Договору не спростовано, належних та достовірних доказів подання заперечення протягом строку, встановленого частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не надано. Одночасно з вказаним, суд не погоджується з аргументами відповідача з приводу того, що останнім 09.12.2019 року було використано своє право на заперечення з приводу поновлення договору на новий строк та направлено за місцем проживання позивача відповідний лист-повідомлення. До такого висновку суд прийшов після дослідження наданих відповідачем копій письмових доказів (т.1 а.с.54, 55), з яких не вбачається, що позивач [PERSON] отримав згаданий вище лист-повідомлення від 09.12.2019 року, оскільки відповідачем не надано з цього приводу належних та допустимих доказів. Більше того, з копії опису вкладення до цінного листа вбачається, що адресатом є [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , а не позивач [PERSON] , який проживає за іншою адресою. Законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Зазначені положення слід розуміти таким чином: а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря; б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі. При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни. Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах. Як зазначено вище, 28.10.2019 року позивач направив відповідачу лист-повідомлення про те, що не заперечує щодо запропонованих відповідачем нових істотних умов договору оренди землі (продовження строку дії договору на 7 років; розмір оплати за оренду землі 12% від нормативної грошової оцінки землі) та до якого долучив проект додаткової угоди. Відповідач отримав цей лист-повідомлення 28.10.2019 року (т.1 а.с.29). Узгоджувати інші зміни до істотних умов Договору відповідач у своїх листах не пропонував позивачу. Зазначені обставини свідчать про те, що сторони фактично досягнули домовленості щодо нових істотних умов договору, що відбулося до закінчення строку дії Договору, тобто до 14.11.2019 року. Оскільки законодавець не визначив у який строк орендар і орендодавець мають право узгодити істотні умови договору згідно до частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", то суд вважає, що цей строк повинен бути розумним і у всякому випадку узгодження повинно відбутися до закінчення строку дії Договору. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар. За встановлених судом обставин належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору. Як убачається зі змісту листа-повідомлення від 10.10.2019 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області поінформувало позивача, що не вважає за можливе поновити Договір, зазначивши, окрім іншого, те, що причиною такого рішення є ненадання позивачем: витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; підтвердження своєчасної орендної плати у вигляді квитанцій, платіжних доручень. Проте, Закон України "Про оренду землі" не передбачає надання орендарем в обов`язковому порядку інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, крім проекту додаткової угоди. Такі обставини свідчать про те, що відповідач незаконно послався на необхідність надання додаткових документів для розгляду ним питання поновлення договору оренди земельної ділянки від 05.11.2014 року і в подальшому як на підставу відмови у поновлені такого договору на новий строк. У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку, що відповідачем була порушена процедура реалізації позивачем переважного права на поновлення договору відповідно до вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі". За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу. Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Враховуючи наведене, суд вважає законною та обґрунтованою позовну вимогу про поновлення договору оренди землі від 05 листопада 2014 року, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградської області та фізичною особою громадянином [PERSON] , зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 листопада 2014 року. Аналогічні висновки щодо застосування вищевказаних норм права викладено у постановах Верховного суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10 вересня 2018 року (справа №920/739/17), Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 травня 2020 року (справа №905/650/19), які згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права. Що стосується вимоги позивача про визнання додаткової угоди укладеною, яка є похідною від вимоги про визнання договору оренди землі поновленим, то вона також підлягає задоволенню враховуючи нижче наведене. Відповідно до ст.33 ч.ч.8, 11 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Отже, враховуючи, що нормами законодавства України прямо встановлена обов`язковість оформлення додаткової угоди до договору оренду землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди (стаття 640 Цивільного кодексу України, стаття 125 Земельного кодексу України), суд вважає, що позивачем правильно обрано спосіб захисту свого цивільного права, який відповідає вимогам ст.16 ЦК України - визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною. Як зазначено вище, суд визнав факт того, що сторони у процесі узгодження істотних умов дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі про збільшення строку дії договору з 5 років до 7 років та збільшення розміру орендної плати з 5% до 12%, але не уклали додаткової угоди. Оскільки відповідач фактично зволікає в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі від 05 листопада 2014 року, яка має бути укладеною в обов`язковому порядку у місячний строк, то така позовна вимога також є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати додаткову угоду на нових узгоджених істотних умовах до вказаного Договору укладеною у редакції, яка зазначена у прохальній частині позову. Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у виді судового збору. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] повністю (2 позовні вимоги), то відповідно судові витрати у розмірі 1536,80 гривень (768,40 х 2) необхідно стягнути з ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області на користь позивача.

Outcome: approved