Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: Адвокат Іванів О.Б в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що підлягали стягненню в користь [PERSON] з [PERSON] згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в цивільній справі №345/3538/17 від 20.11.2017, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , та встановити їх у твердій грошовій сумі у розмірі по 4000,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, вирішити питання про стягнення судових витрат. Вимоги мотивує тим, що позивачка з відповідачем по справі перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Калуського міськрайонного суду 26 лютого 2013 року. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] та дочку [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, тому за позовом позивачки Калуським міськрайонним судом стягувалися аліменти з відповідача на користь дітей та збільшувався розмір їх стягнення. Останнім рішенням Калуського міськрайонного суду від 20.11.2017 з відповідача присуджено аліменти на утримання дітей по 800 грн щомісячно на кожну дитину. Проте з часу присудження аліментів рішенням Калуського міськрайонного суду, змінилося матеріальне становище позивачки, збільшилися витрати на утримання дітей, що надає підстави для звернення до суду із даним позовом, а саме: на даний час діти перебувають на утриманні та вихованні позивачки. Допомога відповідача є незначною, з врахуванням його можливостей. Діти сторін подорослішали, потребують на себе більших витрат, зокрема: на придбання одягу, на харчування, на організацію дозвілля, тощо. Позивачка постійно намагається надавати дітям необхідне матеріальне забезпечення, щоб вони не відчували себе ущемленими і не відмовляли собі в тому, на що мають уподобання і що сприяє їх розвитку. Однак на даний час позивачці це складно здійснювати з врахуванням того розміру аліментів, який стягнуто із відповідача. Позивачка отримує заробітну плату в середньому 11000 грн на руки на місяць, проживає із дітьми, і з своєї заробітної плати утримує і себе, і дітей, і витрачає кошти на утримання житла, в якому разом проживають. В той же час відповідача не цікавить доля дітей в плані належного матеріального забезпечення. Відповідач вважає, що того розміру аліментів, який він надає в місяць є достатнім для матеріального забезпечення дітей. Позивачці відомо, що відповідач офіційно на території України не працевлаштований, інших непрацездатних осіб на його утриманні не має, постійно виїжджає за межі України на роботу, тим самим отримує додаткові доходи. Вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі, однак ухиляється від виконання цього обов`язку. Коштів , які позивачка заробляє , недостатньо для належного матеріального забезпечення дітей, з врхуванням того , що позивачка і сама себе повинна утримувати, а тому вважає за необхідне просити суд збільшити розмір аліментів, що присуджені на її користь рішенням суду на утримання їх неповнолітніх дітей з 800,00 грн. щомісячно на 4000,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Представник позивачка адвокат Іванів О.Б. в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.27). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 21.09.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. Представником позивача у позовній заяві заявлено клопотання про витебування із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачем з метою підтвердження обставин наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у заявленному розмірі . Ухвалою суду від 18.10.2021 клопотання представника позивача задоволено та витебувано із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачем за період з січня 2017 по вересень 2021 (а.с.24-25). 02.11.2021 на адресу суду надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації про дати в«їзду та виїзду через кордон України відповідачем (а.с.28). 18.10.2021 представником позивачка подано заяву про проведення судового засідання у його відсутності, позов підтримав, не заперечує протии заочного розгляду справи (а.с.22). Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляла вона про причини своєї неявки в судові засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6,7). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.02.2013 року шлюб між сторонами розірвано, сина [PERSON] та дочку [PERSON] , [INFO] залишено при матері (а.с.4). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.11.2017 в частині визначення сум аліментів, що підлягають щомісячному стягненню на дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , збільшено розмір аліментів та визначено до стягнення суму по 800,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, про що видано виконавчий лист (а.с.5). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Бази громади Калуської міської територіальної громади № 537444 від 08.09.2021, неповнолітні діти сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані разом із позивачкою [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки про доходи від 10.09.2021 позивачка [PERSON] працює у Ріп`янському ліцеї Калуської міської ради Івано-Франківської області, займає посаду головного бухгалтера, загальна сума доходу за період з 01.03.2021 по 31.08.2021 становить 95553,21 грн (а.с.9). Таким чином, у зв`язку зі зміною матеріального становища позивачки, збільшенням розміру витрат на дітей, виникла необхідність у зміні розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Оцінка суду: врахувавши позицію представника позивача, висловлену в позовній заяві, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7\~ст. 8 СК України\~передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оцінюючи положення\~статті 180 СК України\~щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. В силу частини 3 статті 181, частини 1 статті 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення міститься у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04 березня 2020 року. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. З матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення судом 20.11.2017 рішення про стягнення аліментів в розмірі 800,00 грн. сімейне становище позивачки змінилося. На даний час доходів позивачки не вистачає, щоб забезпечити нормальний рівень життя дітей. Також судом встановлено, що відповідач є фізично здоровим, на утриманні немає інших осіб, працює за кордоном. Суд вважає доведеними доводи представника позивачки про те, що син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , проживають з позивачкою. Розмір утримання, якого потребують діти, значно зріс, суми аліментів, яку сплачує відповідач на даний час не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови їх життя, розвитку та харчування. На сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти на користь позивачки на утримання їхніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів, перша з яких становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Відповідно до\~ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" , установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень. Тобто, на даний час мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 2395,00 гривень. На виконання ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.10.2021 адміністрація Державної прикордонної служби України надала інформацію про перетин відповідачем державного кордону України за період часу з 28.03.2018 по 11.08.2021, із зазначенням дат виїзду та в`їзду в Україну, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] здійснював перетин державного кордону, що свідчить про те, що відповідач перебуває на сезонних роботах за кордоном (а.с. 28). Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу дітям, оскільки діти ростуть і потребуть більшого забезпечення, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано. З матеріалів справи вбачається, що на даний час [PERSON] працює і отримує доходи, однак їх не вистачає щоб забезпечити нормальний рівень життя дітей. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.\~182,\~183,\~184 СК України). Збільшуючи розмір стягуваних аліментів, враховуючи пріоритет інтересів дитини, рівність обов"язку обох батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище та сімейне становище сторін по справі, інші обставини справи, зокрема, вік дітей, на утримання яких стягуються аліменти, ріст їх потреб, підвищення цін та ріст рівня мінімальних соціальних гарантій, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі 800,00 грн. є недостатніми, тому приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи\~ вбачається, що [PERSON] уклала з адвокатом Іванів О.Б. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі 5000,00 грн., що підтверджено квитанцією №б/н від 14.09.2021 (а.с. 11). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280, 282, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: partial