Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, який уточнили та яким просили: - змінити черговість одержання права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , визнавши [PERSON] та [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом разом із спадкоємцем першої черги - [PERSON] . - розподілити спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , виділивши в натурі [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , з виплатою [PERSON] грошової компенсації ринкової вартості належної йому 1/3 частки, що становить 187 950 грн. - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається з: літ. «А» - житловий будинок загальною площею 71,9 кв.м., житловою 43,1 кв.м., у складі приміщень № 1- коридор площею 5,5 кв.м., № 2 - житлова, площею 11,3 кв.м., № 3 - житлова площею 9,9 кв.м., № 4 - кухня площею 7,3 кв.м., № 5 - житлова площею 11,1 кв.м., № 6 - житлова, площею 10,8 кв.м. № 7 - веранда, площею 16,0 кв.м.; літ. «Б» - вбиральня, літ. «В» - вхід в підвал, літ. «Г» - літня кухня, літ. «Д» - сарай, літ. «З» - гараж, літ. «И» - сарай, № 1- ворота та хвіртка, № 2 - огорожа, № 4 - водопровід, № 5- огорожа, № 6 - огорожа, № 7 - зливна яма, № 8 - замощення. - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складається з: літ. «А» - житловий будинок загальною площею 71,9 кв.м., житловою 43,1 кв.м., у складі приміщень № 1- коридор площею 5,5 кв.м., № 2 - житлова, площею 11,3 кв.м., № 3 - житлова площею 9,9 кв.м., № 4 - кухня площею 7,3 кв.м., № 5 - житлова площею 11,1 кв.м., № 6 - житлова, площею 10,8 кв.м. № 7 - веранда, площею 16,0 кв.м.; літ. «Б» - вбиральня, літ. «В» - вхід в підвал, літ. «Г» - літня кухня, літ. «Д» - сарай, літ. «З» - гараж, літ. «И» - сарай, № 1- ворота та хвіртка, № 2 - огорожа, № 4 - водопровід, № 5- огорожа, № 6 - огорожа, № 7 - зливна яма, № 8 - замощення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку із тим, що 08.02.2018 року заяву про прийняття спадщини подав син спадкодавця [PERSON] . А також, вважають, що вони мають право на спадкування, як спадкоємці за законом другої черги разом із відповідачем спадкоємцем першої черги та зміни черговості одержання права на спадкування, оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу опікувалися та надавали допомогу спадкодавцеві [PERSON] , який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. Відповідачу [PERSON] було відомо щодо безпорадного стану померлого, однак він не надавав таку допомогу. Крім цього, як зазначено позивачами в позові, згідно висновку судового експерта Цуркан В . І . за № 35/29-2019 від 19.04.2019 року, спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , є неподільною річчю та провести його розподіл в натурі між спадкоємцями по 1/3 частині неможливо. Згідно звіту про ринкову вартість спадкового житлового будинку то його ринкова вартість становить 424 900 грн. У зв`язку із чим, частина кожного спадкоємця становить 141633 грн. За згодою сторін йому було виплачено еквівалент 7000 (сім тисяч) доларів США, що становить 187950 грн. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. В судове засідання третя особа - [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та визнання права власності на спадкове майно,необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2019 року закрити підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.07.2013 року за [PERSON] було визнано право на незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , з виконанням робіт на 95% Згідно довідки від 21.05.2019 року, наданої приватним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та оцінки» житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами закінчений будівництвом до 05.08.1992 року та не підлягає здачі в експлуатацію, оскільки є завершеними з часу будівництва відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.08.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 48942202 від 01.09.2017 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.07.1986 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу. За змістом ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Системне тлумачення положень ст.ст. 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як "одержання права на спадкування наступною чергою" (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) та "зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом". "Одержання права на спадкування наступною чергою" (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На "зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом" в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (ст. 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (ст. 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (ч. 2 ст. 1274 ЦК України); спадкова трансмісія ( ст. 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (ч. 3 ст. 1260 ЦК України). Застосування ч.2 ст. 1259 ЦК України з урахуванням вимог ст.ст.12,81 ЦПК України вимагає доведення позивачем факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] перед смертю тривалий час знаходився в безпорадному стані та потребував моральної, матеріальної та фізичної допомоги і підтримки, оскільки не міг самостійно забезпечувати умови свого життя потребував стороннього догляду, допомоги та лікування. Так, згідно виписки з карти стаціонарного хворого від 06.01.2016 року [PERSON] госпіталізований з діагнозом (мовою оригіналу) Дилятациолная кардиомипатия. Скравентикулярная єкстрасистолия. Ишемичная кардиомипатия. СН 2Б ст. Приступы кардинальной астмы. Згідно виписки з карти стаціонарного хворого № 3814 від 02.09.2016 року [PERSON] госпіталізований з діагнозом (мовою оригіналу): ИБС: Атеросклеротичний кардиосклероз. Суправентикулярная экстрасистология. Ишемичная кардиомиопатия. СН2Б ст. Приступы кардиальной астмы. Двухсторонний гидроторакс. Згідно виписки з карти стаціонарного хворого № 4196 від 30.09.2016 року [PERSON] госпіталізований з діагнозом (мовою оригіналу): ИСБ: Дилятационная кардтомиопатия. Суправентрикулярная экстрасистология. СН 2 Б сат. Асцит. Кризове лікування з 15.09.2016 р. по 29.06.2016 р. Згідно виписки з карти стаціонарного хворого № 1198 від 28.03.2017 року [PERSON] госпіталізований з діагнозом (мовою оригіналу): ИБС: Дилятационная кардиомипатия. Синусовая тахикардия. БПВЛНПГ СН 2 Б ст.. Асцит. Двухсторонний гидроторакс. Згідно виписки з карти стаціонарного хворого № 2148 від 12.06.2017 року [PERSON] госпіталізований з діагнозом ( мовою оригіналу): Дилятационная кардиомипатия. Суправентикулярная экстрасистолия. СН 2 Б ст. Асцит. Двухсторонний гидроторакс. Згідно посмертного епікризу хворого з карти стаціонарного хворого № 3268 від 09.08.2017 року [PERSON] госпіталізований з діагнозом ( мовою оригіналу) : Cr правого легкого Т4 N2 М1, центральная форма. Стадия 4, кл.гр. 4 MTS в печень, л/узлы, ребра. Правосторонний экссудативный плеврит. Асцит. Раковая интоксикация. Дилятационная кардиомипатия. Супровентикулярная экстрасистология. СН 3 ст. Асцит. Як було з`ясовано судом, фактично з 2015 року [PERSON] , померлий [INFO] , потребував стороннього догляду та значних витрат на лікування, яке надавалось йому як в лікарні та і в дома позивачами [PERSON] та [PERSON] , в липні - серпні 2017 року спадкодавець перебував у лікарні де був в тяжкому стані, безпорадний та взагалі не міг самостійно обслуговувати себе. В цей період позивачі надавали йому допомогу та опікувалися ним. Похорони спадкодавця також проводились за рахунок позивачів, зазначені факти також не заперечувалися відповідачем [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивачі [PERSON] та [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулись до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. із заявами про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджено нотаріально посвідченими заявами від 01.09.2017 року, зареєстрованими в реєстрі за №№ 2583, 2584, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. В свою чергу відповідач [PERSON] також 20.02.2018 року звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової О.С. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 20.02.2018 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно висновку судового експерта № 35/29-2019 від 190.4.2019 року за результатами судової будівельно - технічної, земельно - технічної експертизи за зверненням [PERSON] , за результатами проведеного дослідження можливо зробити висновок, що житловий будинок літ. «А» з прибудовою літ. «а» у складі домоволодіння по [ADDRESS] є неподільною річчю, оскільки наявної загальної площі приміщень, які входять до їх складу не достатньо для створення трьох ізольованих квартир, які б задовольняли вимоги пунктів 2.22.-2.27 чинних державних будівельних норм ДБН В. 2.2. - 15 - 2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», отже неподільними залишаються і господарські будівлі та споруди, які наслідують головну річ. Відповідно з огляду на можливість поділу будівель і споруд в заданих частках не можливим є встановлення порядку користування земельною ділянкою при домоволодінні по [ADDRESS] . Відповідно до висновку про вартість майна від 29.03.2019 року, складеного товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ «ЗЕНІТ» ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 424900 грн. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Такими чином, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належать по 1/3 частині спадкового житлового будинку і оскільки ринкова вартість зазначеного будинку становить 424900 грн. у зв`язку із чим частка кожного спадкоємця становить 141633 грн. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України, передбачено, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Оскільки, згідно вищезазначеного висновку судового експерта №35/29-2019 від 19.04.2019 року не можливий поділ спадкового житлового будинку, позивачі [PERSON] та [PERSON] надали відповідачу [PERSON] компенсацію його частки спадкового житлового будинку, в розмірі 7000 доларів США еквівалент яких становить 187950 грн. Отримання відповідачем [PERSON] зазначеної суми грошей підтверджено розпискою про отримання коштів від 21.05.2019 року. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та визнання права власності на спадкове майно такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved