Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 1992 року проживає в будинку [ADDRESS]. Даний будинок був наданий Колективним аграрним господарством "Івниця" матері позивача [PERSON], згідно ордера [NUMBER] від 08.05.1992 року, в складі сім"ї якої вселилась і позивач. [INFO] [PERSON] померла. Таким чином лише позивачка володіє вказаним будинком, наданим у законний спосіб більше десяти років і має право отримати його в приватну власність. Вказане підприємство зазнало неодноразових реорганізацій, що унеможливило встановити правонаступника, За даних обставин позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги з вище зазначених підстав підтримали, пояснили, що позивачка з 1992 року проживає в даному будинку, проводить в ньому ремонти та сплачує комунальні платежі. Іншого житла вона немає. Просить суд позов задовольнити, так, як в позасудовому порядку вона не може вирішити питання щодо оформлення будинку, так, як підприємство яке видало ордер на нього давно ліквідовано і не можливо встановити правонаступника. Від відповідача до суду надійшла заява в якій Івницька сільська рада позов визнає, проти задоволення не заперечує, просить справу розглянути у відсутності свого представника. Вислухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи в обґрунтування та визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.05.1992 року [PERSON] було надано право на зайняття будинку в с. Івниця, що підтверджується ордером та талоном до ордеру, в яких зазначено, що її сім"я складається з чотирьох членів, а саме : чоловік - [PERSON], який [INFO] помер, згідно свідоцтва про смерть, та дочок - [PERSON] та [PERSON], з яких остання згідно довідки Івницької сільської ради від 03.12.2014 року зареєстрована та проживає за іншою адресою. Позивач, є дочкою [PERSON], яка померла [INFO], дане підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно довідки БТІ право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. також даний будинок не перебуває на балансі Івницької сільської ради, згідно довідки № 649 від 12.11.2014 року вказаної сільської ради. Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підтверджується, що в базі не знайдено записів щодо підприємства Колективне аграрне господарство "Івниця", що видавало ордер на житло. Не перебуває даний житловий будинок і на балансі Івницької сільської ради та інших підприємств, які знаходяться на території Івницької сільської ради, що підтверджується відповідними довідками (а. с. 5, 22, 23), Згідно довідки архівного сектору Андрушівської районної державної адміністрації , до архіву не надходила ніяка документація щодо Колективного аграрного господарства "Івниця" та будь-якого іншого підприємства с. Івниця. Виходячи із довідки архівного сектору Андрушівської райдержадміністрації та довідки державного реєстратора неможливо встановити правонаступника Колективного аграрного господарства "Івниця". Відтак зазначений будинок не має власника, на підтвердження вказаного свідчать зазначені докази та відсутність правовстановлюючих документів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом або раніше тобто до 1 січня 2001 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач у суді довів факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, і ніхто не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки, позивачка добросовісно відкрито володіє даним майном, тривалий час проживає в житловому будинку [ADDRESS], і жодних претензій чи вимог з боку інших осіб щодо оспорювання права власності на вказаний житловий будинок не було, таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачем.

Outcome: approved