Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації про надання дозволу на разовий виїзд дитини за кордон. 06.02.2019 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог. Просить суд ухвалити рішення, яким надати дозвіл на одноразовий тимчасовий виїзд за межі України до республіки Польща малолітнього [PERSON], [INFO], уродженця села Пнів, Надвірнянського району Івано-Франківської області, без згоди та супроводу батька, [PERSON], 1985 року народження, уродженця с.Пнів, Надвірнянського району Івано-Франківської області, в період з 15 травня 2019 року по 15 липня 2019 року. Крім того, просить стягнути з [PERSON] в її користь судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог і просили їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вважає, що позивач має намір виїхати за кордон на постійне місце проживання і вивезти дитину з України в Республіку Польща назавжди, таким чином позбавивши її батька, а його права на спілкування з дитиною. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи - Служби в справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову [PERSON] та виїзду малолітньої дитини за кордон. Вважає, що дитина має право поїхати з матір'ю за кордон. Це буде тільки сприяти її розвитку та формуванню світогляду. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 05.08.2006 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконавчому комітеті Пнівської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківсьої області, про що в Книзі реєстрації шлюбів цього ж числа зроблено відповідний актовий запис № 28. Після одруження позивач змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є малолітнім, що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.7). Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.06.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітню дитину від шлюбу залишено проживати з позивачем (а.с.8). 22.11.2017 року позивач змінила своє прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]". Це підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданим Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 22.11.2017 року. Копія свідоцтва долучена до матеріалів справи. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.07.2016 року було присуджено стягнення з відповідача в користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення сином повноліття (а.с.10). 24.05.2017 року [PERSON] звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду 07.07.2016 року. 24.07.2017 року судом було прийнято рішення, яким позов [PERSON] задоволено частково, вирішено стягувати з останнього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі - 900 грн. щомісячно до повноліття дитини (а.с.11-12). В даний час рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.07.2017 року виконується в примусовому порядку через Надвірнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що свідчить довідка виконавчої служби від 17.12.2018 року № 999. Відповідач аліменти призначені судом сплачує. (а.с.13). Заборгованість відсутня. В даний час позивач бажає і має можливість відвідати з дитиною [PERSON], [INFO] Республіку Польщу понад 1 місяць з метою оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном. 21.11.2018 року позивач звернулась письмово до відповідача з проханням надати їй нотаріально посвідчену згоду на виїзд сина [PERSON] за кордон. Копія листа долучена до матеріалів справи. Таке прохання позивачем було надіслано відповідачу цінним листом з описом про вкладення. З інформації про відстеження вручення листа на сайті вбачається, що направлений нею цінний лист вручено особисто 27.11.2018 року. Однак, на даний час ані відповіді, ані нотаріальної згоди позивач від відповідача не отримала. В процесі розгляду справи судом перевірено, що позивачем [PERSON] створені сприятливі умови для виховання і матеріального утримання дитини в Республіці Польща під час її перебування там, при цьому вона буде мати належні умови для проживання, виховання, оздоровлення, відпочинку тощо. Ст.33 Конституції України від 28.06.1996 року визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Особа, яка не досягла шістнадцяти років, у відповідності до ч.3 ст.313 ЦК України, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Мати малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] просить надати їй дозвіл на одноразовий тимчасовий виїзд дитини за межі України в період з 15 травня 2019 року по 15 липня 2019 року на відпочинок за кордоном в Республіку Польща, у її супроводі, без згоди та супроводу батька. Представник третьої особи по справі - Служби у справах дітей Надвірнянської РДА не заперечує щодо виїзду малолітньої дитини за межі України. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, батьки якої проживають у різних державах, має право на регулярні особисті стосунки і прямі контакти з обома батьками. Дитина та її батьки для возз'єднання сім'ї мають право на вільний в'їзд в Україну та виїзд з України у порядку, встановленому законом. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини для її виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Ст.155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.ч.1, 2 ст.155 СК України). За змістом ст.ст.3, 6 Конвенції про права дитини (20.11.1989 року), ратифікованої Постановою ВР N 789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують, що першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, їй необхідно забезпечити такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, і що держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Як вбачається з рішення за № 05-23/1 від 14.02.2019 року, орган опіки та піклування вирішив надати згоду на тимчасовий виїзд за кордон в Республіку Польща - малолітнього [PERSON], [INFO] без нотаріально засвідченої заяви батька дитини - [PERSON] з метою оздоровлення та відпочинку, в період з 15 травня 2019 року по 15 липня 2019 року. З врахуванням зібраних у справі доказів, враховуючи інтереси дитини, забезпечуючи реалізацію прав дитини, визначених Декларацією прав дитини, беручи до уваги, враховуючи складнощі в отриманні дозволу батька на виїзд за межі території України дитини, що змушує позивача звертатись до суду за наданням вказаного дозволу, та враховуючи те, що Служба у справах дітей Надвірнянської РДА не заперечує проти задоволення позову, суд вважає правильним задоволити позовні вимоги [PERSON], а саме дозволити без згоди батька виїхати малолітній дитині за межі України у супроводі матері в Республіку Польща в період з 15 травня 2019 року по 15 липня 2019 року. На переконання суду, саме таке рішення захищатиме права малолітньої дитини, сприятиме її здоровому фізичному розвитку. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати по справі, зокрема 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору та 1400 грн. за надання правничої допомоги, а всього 2104 грн. 80 коп. На підставі викладеного, ч.3 ст.313 ЦК України, ст.ст.141, 155 СК України, ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", ч.1 ст.16 З-ну України «Про охорону дитинства», Декларації прав дитини, прийнятої 20.11.1959 року Генеральною Асамблеєю ООН, ст.ст.3,6 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, п.16 "Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення",

Outcome: approved