Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, а саме : на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою : Рівненська область Млинівський район с. Остріїв, вул. Набережна, 24, посилаючись на неможливість одержання свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 30 червня 2003 року помер її батько [PERSON]. Також зазначила, що за життя [PERSON] в Добрятинській сільській раді Млинівського району склав заповіт, в якому все своє майно, яке йому належатиме на момент смерті заповів [PERSON]. Крім цього, позивач вказала що спадщину вона прийняла, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, так як доглядала та доглядає за житловим будинком та надвірними будівлями з моменту смерті спадкодавця. [PERSON] від обов'язкової частки в спадщині відмовилась, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори. В червні 2016 року звернулася до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за відсутністю правовстановлюючих документів, у звязку з чим змушена звернутися в суд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи в суді подала заяву в якій, позов визнала в повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 З.У. "Про власність" 1991 року, об'єктами права приватної власності, в тому числі, є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки. Згідно ч. 2 ст. 12 З.У. "Про власність" 1991 року, виникнення права приватної власності на майно, можливе внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, норми якої підлягають застосуванню в даному випадку, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено судом, 30 червня 2003 року [PERSON] помер. За життя [PERSON] склав заповіт, в якому все своє майно, яке йому належатиме на час смерті, заповів [PERSON]. (а.с.11) Позивач прийняла спадщину після його смерті за правилом ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, фактично вступивши в управління спадковим майном. Однак, своє право власності на успадковане майно, у встановленому порядку не оформила, оскільки згідно ст. 560 ЦК УРСР 1963 року, оформлення спадщини на той час було правом, а не обов'язком спадкоємця. Разом з тим, [PERSON], звернувшись до нотаріуса у червні 2016 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на належний [PERSON] житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, не змогла одержати свідоцтва з незалежних від неї причин, зокрема через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджується документально. ( а.с. 19) При цьому належність житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Остріїв Млинівського району Рівненської області по вул. Набережна, буд. 24, [PERSON] підтверджується довідкою Добрятинської сільської ради № 02-22/188 від 08.04.2016 року, згідно якої в погосподарскій книзі №4, об'єкт погосподарського обліку №03-02-1, житловий будинок в с. Остріїв по вул. Набережна, буд. 24, належав [PERSON]. (а.с. 14) Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд прийшов до висновку, що позивач, вступивши в фактичне управління спадковим майном, прийняла спадщину після смерті [PERSON] та набула право власності на спадкове майно за заповітом, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами на законних підставах. Однак, як видно з матеріалів справи, свідоцтва про право на спадщину за заповітом не одержала, у зв'язку з чим, не в змозі реалізовувати своє право власності на спадкове майно. А тому, це право підлягає захисту. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 549, 560 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 12, 13 З.У. "Про власність" УРСР 1991 року,

Outcome: approved