Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У жовтні 2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив Банк" (далі по тексту - відповідач, ПАТ "КБ "Актив Банк"), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд) про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.07.2014 р. він подав до відповідача платіжне доручення №1 від 03.07.2014 р. про переказ 1200,00 доларів США з належного йому поточного валютного рахунку [NUMBER] на депозитний (вкладний) рахунок 26350600001/2635.8.131537.002 в ПАТ "КБ "Хрещатик". Крім того, 04.07.2014р. він подав до ПАТ "КБ "Актив Банк" ще три платіжних доручення № 1, 2, 3 для здійснення переказу коштів у розмірі відповідно 1200,00 доларів США, 1200,00 доларів США і 1100,00 доларів США, з того ж самого належного йому валютного рахунку на депозитний (вкладний) рахунок [NUMBER] в ПАТ "КБ "Хрещатик". В подальшому, всі перекази коштів за зазначеними платіжними дорученнями виконані не були. З 03.09.2014 року у ПАТ "КБ "Актив Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці. 09.09.2014 року під час здійснення Фондом тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Актив Банк" на належний позивачеві поточний рахунок надійшли грошові кошти у сумі 1200,00 доларів США з призначенням платежу "повернення невиконаного платіжного доручення". Посилаючись на те, що відповідачами порушені вимоги п. 8. 1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" №2346-ІІІ від 05.04.2001 року (далі по тексту - ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"), п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VІ від 23.02.2012 року (далі по тексту - ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"), внаслідок чого позивачу була заподіяна майнова шкода та моральні страждання, [PERSON] просить стягнути з ПАТ "КБ "Актив-Банк" - пеню за прострочення виконання платіжних доручень №1 від 03.07.2014 р., та № 1, 2, 3 від 04.07.2014 р. у розмірі 255,00 доларів США, а також упущену вигоду в розмірі 10,5 % річних до дня запровадження тимчасової адміністрації у розмірі 91,69 доларів США; з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - суму коштів у розмірі 1200,00 доларів США, упущену вигоду в розмірі 10,5% річних на суму невиконаного переказу, з 09.09.2014 р. до дня звернення з позовом до суду в розмірі 9,32 доларів США, а також на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. В процесі розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог до Фонду, просив стягнути з нього суму коштів відповідно до платіжного доручення №1 від 03.07.2014 року у розмірі 1200,00 доларів США, відповідно до платіжного доручення №2 від 04.07.2014 року у розмірі 1200,00 доларів США, відповідно до платіжного доручення №3 від 04.07.2014 року у розмірі 1100,00 доларів США. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "АКТИВ-Банк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, в частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів та стягнення моральної шкоди закрито. В процесі розгляду справи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб залучено в якості третьої особи. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник ПАТ "КБ "Актив Банк" в судове засідання, яке відбулося 24.02.2015 року, не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. В попередніх судових засіданням заперечував з приводу задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі, пояснивши, що виплати за депозитними вкладами будуть здійснюватися виключно в межах законодавства, яке регулює діяльність неплатоспроможних банків, а саме з урахуванням ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що гарантує відшкодування вкладів фізичних, але не більше 200000,00 грн. у національній валюті України. Представник Фонду - Тополенко І.Л. заперечив з приводу задоволення позовних вимог, просив відмовити, зазначивши, що Фондом не порушено жодних прав та інтересів позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. В судовому засідання встановлено, що 03.07.2014 року [PERSON] подав до ПАТ "КБ "Актив Банк" платіжне доручення №1 від 03.07.2014 р. про переказ 1200,00 доларів США з належного йому поточного валютного рахунку [NUMBER] на депозитний (вкладний) рахунок [NUMBER] в ПАТ "КБ "Хрещатик" (а.с. 7). Крім того, 04.07.2014 р. він подав до ПАТ "КБ "Актив Банк" ще три платіжних доручення № 1, 2, 3 для здійснення переказу коштів у розмірі відповідно 1200,00 доларів США, 1200,00 доларів США і 1100,00 доларів США, з того ж самого належного йому валютного рахунку на депозитний (вкладний) рахунок [NUMBER] в ПАТ "КБ "Хрещатик" (а.с. 8-10). 04.07.2014 року грошову суму у розмірі 1200,00 доларів США було списано з належного позивачу поточного валютного рахунку №26200500144024 на казначейський банківський рахунок 1-го класу №191929008. В подальшому, всі перекази коштів за зазначеними платіжними дорученнями виконані не були, що підтверджується випискою по особовому рахунку в ПАТ КБ "Хрещатик". Постановою Правління НБУ від 02.09.2014 №545 "Про віднесення ПАТ "КБ "Актив Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014 р. №79 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Актив-Банк", яким з 03.09.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "Актив-Банк". 09.09.2014 року під час здійснення Фондом тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Актив Банк", на належний позивачеві поточний валютний рахунок №26200500144024 надійшли грошові кошти у сумі 1200,00 доларів США з призначенням платежу "повернення невиконаного платіжного доручення" (а.с. 12). Як вбачається зі змісту статей 5, 8 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", суб'єктами правових відносин, що виникають при здійсненні переказу коштів, є учасники, користувачі (платники, отримувачі) платіжних систем. Відносини між суб'єктами переказу регулюються на підставі договорів, укладених між ними з урахуванням вимог законодавства України. Відповідно до п. 8.1 ст. 8 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Пунктом 8.4 ст. 8 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів. Судом встановлено, підтверджується наданими доказами, що відповідачем, незважаючи на вимоги вищезазначених норм, після отримання від позивача розрахункових документів не було здійснено їх виконання в день їх надходження. Відповідно до ст.ст. 526, 525 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16 січня 2003р. (далі по тексту - ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 612, 614 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, а також встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про доведеність порушення відповідачем своїх зобов'язань. Останнім не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження того, що ним було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання, що, в свою чергу, слугувало б підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідальність банків при здійсненні переказу коштів встановлена ст. 32 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", пунктом 32.2 ст. 32 передбачено, що у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. З огляду на те, що ПАТ "КБ "Актив Банк" було порушено зобов'язання щодо виконання доручення клієнта на переказ, суд дійшов до висновку, що у відповідача дійсно виник майновий обов'язок, з урахуванням вимог статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", сплатити позивачу пеню за неналежне виконання зобов'язань, а саме з ПАТ "КБ "Актив Банк" необхідно стягнути пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, починаючи з 09.07.2014 року (четвертий день після отримання банком платіжного доручення) по 03.09.2014 року (запровадження тимчасової адміністрації); а за прострочення виконання платіжних доручень №1, 2, 3 від 04.07.2014 року з 10.07.2014 року (четвертий день після отримання банком платіжного доручення) по 03.09.2014 року (запровадження тимчасової адміністрації), загальна сума якої складає 255,00 доларів США. Суд не приймає до уваги, як підставу для відмови в задоволенні позову позивача, посилання відповідача на те, що в ПАТ "КБ "Актив Банк" з 03.09.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строком на 3 місяці, а саме з 03.09.2014 року по 03.12.2014 року, а тому виплати коштів вкладникам будуть здійснюватися Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за процедурою, визначеною спеціальним ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку в іншому порядку неможливе під час тимчасової адміністрації, з огляду на те, що порушення зобов'язання ПАТ "КБ "Актив Банк" відбулося довведення тимчасової адміністрації. Стаття 1 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 36 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", заборона задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку під час здійснення тимчасової адміністрації не поширюється на зобов'язання банку щодо здійснення операцій з переказу коштів фізичних осіб та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації. Згідно з положеннями статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначено, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Отже, відповідно до вимог цивільного законодавства відшкодування майнової шкоди є можливим за наявності конкретних обставин: наявність неправомірних дій відповідача; наявності збитків, завданих позивачеві у зв'язку з порушенням його прав; витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; наявність причинного зв'язку між неправомірними діями відповідача та збитками, яких завдано особі. З матеріалів справи вбачається, що рахунок за платіжними дорученнями [NUMBER] в ПАТ "КБ "Хрещатик" є депозитним (вкладним) рахунком з правом поповнення, на якому позивачеві нараховуються відсотки у розмірі 10,5% річних відповідно до укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ "Хрещатик" договором №60D-528220 від 30.04.2014 року (а.с. 16-17). Таким чином, якби право позивача не було порушено, кошти за платіжними дорученнями були в строк переказані відповідачем на депозитний рахунок в ПАТ КБ "Хрещатик", то позивач отримав би дохід у розмірі 10,5% річних з дня отримання банком доручення до дня запровадження тимчасової адміністрації, а тому вимоги в частині стягнення з відповідача збитків підлягають частковому задоволенню, з урахуванням правильного розрахунку такі збитки необхідно зменшити з 91,69 доларів США на 74,71 доларів США. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, позовні вимоги позивача до відповідача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial