Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого він записаний в свідоцтві про народження і відносно якого [PERSON] не проявляє батьківської уваги, не дбає про виховання та розвиток дитини та про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти, починаючи з 2012 р. Підтримавши позов в суді, позивач пояснила, що від шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 08.10.2005 року у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження малолітнього [PERSON], його батьком є [PERSON], з яким позивачка з 2011 року не проживає. Відповідач неналежно виконує свої обов'язки, зокрема, не цікавиться його навчанням, не спілкується з ним та не турбується його здоров'ям, не відвідує батьківські збори в школі, вже шість років. Також [PERSON] не сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], стягнуті за рішенням суду. Тому утриманням та вихованням малолітнього [PERSON] займається позивачка самостійно. Представник третьої особи на стороні позивача Органу опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, проте через канцелярію суду надав заяву про те, що у органу опіки та піклування відсутні відомості щодо місця фактичного проживання відповідача, а також проживання дитини, в зв'язку з чим вони не можуть надати інформацію щодо виконання [PERSON] батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи на стороні позивача Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, проте них до суду надійшла заява в якій вони просять справу розглядати у їх відсутність на надали суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.01.2019 року було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявний конверт, відправлений на адресу відповідача, який було повернуто до суду з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання, який свідчить про те, що [PERSON] [PERSON] належним чином був повідомлений про розгляд справи, та зловживаючи своїми правами не з'являється до суду, що дає підстави розглядати справу у його відсутності. Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26.04.2001 року, та ст.55 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 № 2145-VIII виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. Батьки мають рівні права та обов'язки щодо освіти і розвитку дитини. Пункт 2 частини 1 статті 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав ": ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено судом батьками [PERSON], [INFO] (ксерокопія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.06.2007 року) є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Сарненського районного суду від 29.07.2011 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із акту обстеження умов проживання від 22.12.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає у квартирі, яка знаходиться за адресою в [ADDRESS], яка має дві кімнати. Квартира об лаштована необхідними меблями та побутовою технікою. Дмитро займає кімнату, приблизно 14 квадратних мертів, де є диван, шафа для одягу та особистих речей, письмовий стіл, полички для книжок, тумбочка, телевізор. Умови для проживання дитини створені належним чином. З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO] вбачається, що малолітній [PERSON] є учнем 5-го класу середньої загальноосвітньої школи № 253 Святошинського району м. Києва. Зокрема у характеристиці з навчального закладу зазначено, що вихованням дитини займається мати, яка цікавиться навчанням сина та систематично відвідує батьківські збори. За характером [PERSON] товариський, щирий і відкритий хлопчик, цікавиться дитячою пригодницькою та енциклопедичною літературою. Громадянка [PERSON] з 01.07.2015 р. працює на посаді лікаря-акушера- гінеколога в Комунальному некомерційному підприємстві "Консультативно- діагностичний центр" Голосіївського району м. Києва, має стабільний дохід, за місцем роботи характеризується позитивно. Батько дитини, громадянин [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно з інформацією зі Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області, громадянин [PERSON], зареєстрований на території селища, але наразі не проживає. Поряд з цим зазначено, що, зі слів односельців, характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями, не приймає ніякої участі у громадському житті селища. Згідно з довідкою з Сарненського районного відділу державної виконавчої служби у Рівненській області від 30.11.2018, станом на 01.11.2018 заборгованість по сплаті аліментів громадянина [PERSON] становить 76583,75 грн. Аліменти стягуються на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], починаючи з 29.02.2012, однак громадянином [PERSON] вони не сплачуються. Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO] встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню і вихованню свого сина, а тому в інтересах дитини вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. У Декларації прав дитини (принципі 6), прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року прописано, що "дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості". Суд не вбачає у діях відповідача почуття відповідальності за майбутнє дитини, за його долю, він дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків тому є всі підстави позбавлення її батьківських прав. Щодо позовної вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, то з огляду на те, що аліменти на [PERSON], відповідно до досліджених матеріалів справи, на підставі виконавчого листа 2/2608/3505/12, виданого 15.06.2012 р. Святошинським районним судом вже стягуються. Тому, суд вважає що в цій частині в позові слід відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: partial