Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис від 09.10.2019 року № 24033 вчинений [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] , на суму 24\~125 грн. 76 коп., таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.11.2019 року позивач отримала повідомлення з місця моєї роботи, про те що, на її ім`я прийшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату від 08.11.2019 року, щодо погашення боргу за кредитним договором № 85019687873, ухваленим 24.11.2014 року, на підставі виконавчого напису за № 24033 виданого 09.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., та відкрите виконавче провадження 31.10.2019 року, за № 60461222, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. Зазначає, що ніколи, ні з ким ніякого кредитного договору не підписувала. Вказує, що до 25.11.2019 року, не отримувала особисто або хтось з позивача оточення, ні за місцем реєстрації її проживання, чи фактичного її проживання, повідомлень про заборгованість перед банком або третіми особами. Згідно вищевказаної постанови з позивача підлягає до стягнення 24\~125 грн. 76 коп., однак для позивача вищевказана сума є занадто великою. Тому, позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з численими порушеннями законодавства та не підлягає виконанню. У судове засідання позивач не з`явилася, до матеріалів справи додала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі (а.с. 34). Представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у визначений в ухвалі суду від 20.09.2020 року строк, відзив на позовну заяву не подавав, в судові засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи. Відповідач приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. у судові засідання не з`явилася надавши до суду відзив, у якому вказала, що приватний виконавець не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право. Належним відповідачем в такій категорії справ є стягувач, в даному випадку належним відповідачем є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», оскільки приватний виконавець Юхименко О.Л. ніяким чином не порушує права позивача. Приватний виконавець не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є за змістом цих відносин, тому просить суд у задоволені позову [PERSON] відмовити у повному обсязі (а.с. 59-61). Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, надавши до суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу за її відсутності з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства (а.с. 45). Відповідно до ч. 3\~ст. 128 ЦПК України\~судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч. 5\~ст. 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08 листопада 2019 року, Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною, при примусовому виконанні, виконавчий напис № 24033 виданий 09.10.2019 року, щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 21\~568, 87 грн., звернуто стягнення з боржника за виконавчим провадженням № 60461222 у сумі 24\~125, 76 грн. (а.с. 8). Позивач [PERSON] зверталась із заявами на адресу відповідача, щодо надання відповіді відносно кредитного договору укладеного між сторонами, якого вона не укладала (а.с. 9-10). Згідно листа АТ «ПУМБ» від 13.12.2019 року № КНО-33/61471, за результатами проведеного Банком внутрішнього розслідування було встановлено, що 24.11.2014 року АТ «Банк Ренесанс Капітал» було надано кредит за кредитним договором № 85019687873 за позивача паспортними даними в сумі 16 16960 грн. Приймаючи до уваги позивача заяву та отриману інформацію, банком були перевірені документи, надані Вами на момент укладання зазначеного Кредитного договору, та фотографії, та зроблені під час отримання кредиту, проведена звірка вказаних позивача даних. Банк повідомляю що надана позивачем інформація не знайшла свого відображення за результатами розслідування, та у банку не має підстав вважати, що вказаний Кредитний договір був вкладений не позивачем та без її згоди. Проценти та комісії (за їх наявності) по кредиту (враховуючи штрафи/пеню) будуть нараховуватися в майбутньому в стандартному порядку (а.с. 13) Згідно довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором № 85019687873 від 25 листопада 2014 року, заборгованість [PERSON] станом на 26.10.2016 року становить 23\~154, 77 грн. (а.с. 15). Згідно довідки Військового-морського ліцея від 13.07.2020 року № 178, [PERSON] працює на посаді виробника харчових напівфабрикатів, її заробітна плата за період з листопада 2019 року по червень 2020 року становить 47\~884, 92 грн. та стягнуто з останньої 7560, 38 грн. (а.с. 18). Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, документи та матеріали на підставі яких вчинявся виконавчий напис від 09.10.2019 року № 24033 щодо звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] , на суму 24\~125 грн. 76 коп. 24.02.2021\~року на\~адресу суду\~надійшли витребувані\~документи,\~а саме:\~копія виконавчого\~напису від\~09.10.2019\~року,\~копія витягу\~про юридичну\~особу АТ\~«ПУМБ», копія статуту АТ «ПУМБ», копія витягу з наказу від 01 жовтня 2018 року № 3518 ОС, копія довіреності, згідно якої АТ «ПУМБ» уповноважив Марущак Олену Михайлівну представляти інтереси банку, копія повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності № 40320539 від 09.10.2019 року, копії Інформаційних довідок з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, копія паспорта [PERSON] , заява про вчинення виконавчого напису, виписка з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором 85019687873 та копія письмової вимоги (Повідомлення) адресованої [PERSON] банком (а.с. 70-88). Згідно копії виконавчого напису від 09.10.2019 року № 24033, звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором № 85019687873 від 24.11.2014 року, укладеним із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Строк платежу за вищевказаним Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30 вересня 2018 року по 30 вересня 2019 року. Сума заборгованості складає 21\~068, 87 грн. (а.с. 71). У статтях 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд приймає до уваги, те що ухвалою суду від 30 вересня 2020 року витребувано від Хара Наталії Станіславівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, документи та матеріали на підставі яких вчинявся виконавчий напис від 09.10.2019 року № 24033 щодо звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] , на суму 24\~125 грн. 76 коп. В процесі розгляду справи судом вживалися всі заходи для надання учасникам процесу можливості реалізувати свої процесуальні права щодо надання доказів по справі, обґрунтування доводів та заперечень на підтвердження своїх правових позицій учасників справи. У зв`язку з вищевикладеним, суд не може вважати, що заборгованість за Кредитним договором № 85019687873 від 24.11.2014 року є безспірною. Суд враховує, що матеріали справи не містять підтвердження того, що Позивачем отримана вимога відповідача про усунення порушень, а отже на думку суду, у даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Outcome: approved