Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, про стягнення з ПАТ «Євраз Суха Балка» компенсації втрати чистини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що працював у відповідача в шахті «Фрунзе» по професії - підземним гірничим робітником, підземним крипільщиком, гірничим майстром, підземним заступником начальника дільниці очисного вибою в період з 01.09.1980 року по 12.05.2009 року. Звільнений із підприємства по ст. 38 КЗпП України в зв'язку із виходом на пенсію за віком. В 2012р. дізнався, що відповідач на протязі останніх років його роботи, а саме в період з 1998р. по 2009р. не в повному розмірі виплачував йому заробітну плату за час щорічних відпусток. Звернувшись до відповідача із заявою, про виплату недоплаченої заробітної плати, за час щорічних відпусток за минулі роки, останній донарахував та виплатив йому 26.04.2012 року заробітну плату за час щорічних відпусток за минулі роки (за період з 1998р. по 2009р.) в сумі 3 411 гривень 84 копійок. Вважає, що відповідач в зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток зобов'язаний виплатити йому компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строків її виплати в сумі 3 283 гривень 59 копійок, згідно наданого ним розрахунку. Просив стягнути з відповідача 10000 гривень за спричинену моральну шкоду, оскільки відповідач незаконними діями - невиплатою заробітної плати на протязі декількох років спричинив йому моральну шкоду. Він працював 29 років у відповідача в шахті «Фрунзе» у підземних та шкідливих умовах праці, працював сумлінно, виконував вимоги законодавства про охорону праці, щоденно ризикував своїм здоров'ям та життям виконуючи трудові обов'язки в підземних умовах праці, відповідач порушував законодавство про оплату праці надоплачуючи заробітну плату, порушував законодавство про охорону праці - він отримав професійне захворювання. Вказане спричинило і спричиняє йому моральні страждання та переживання. Вказує, що недоплачена заробітна плата повинна була бути виплачена перед відпустками, і він міг би її використати на свій відпочинок, на лікування, на харчування, але цього не міг зробити і з кожним роком стан його здоров'я погіршувався і йому були встановлені професійні захворювання. Зазначає, що невиплатою заробітної плати порушений його спосіб життя, він змушений був докладати багато зусиль для організації свого життя. Спричинену моральну шкоду оцінює в розмірі 10000 гривень. Вважає, що виплачена позивачу в 2012р. заробітна плата за час щорічних відпусток виплачена не вся, недоплачено 29% заробітної плати від нарахованої, що становить 1393 гривень 56 копійок. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив позов задовільнити, стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку виплати в сумі 3 283 гривні 59 копійок і стягнути моральну шкоду в сумі 10 000грн. Представник відповідача в особі Безверхій І.І. проти позову заперечувала, вважає позовні вимоги безпідставними в повному обсязі і такими, що не підлягають задоволенню. Вислухавши доводи сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Із трудової книжки позивача вбачається, що в період з 01.09.1980 року [PERSON] працював в ПАТ «Євраз Суха Балка» шахта «Фрунзе» по професії - підземним гірничим робітником, підземним крипільщиком, гірничим майстром, підземним заступником начальника дільниці очисного вибою. 12.05.2009 року звільнений був із підприємства по ст. 38 КЗпП України в зв'язку із виходом на пенсію за віком. Із довідки наданої до суду відповідачем, встановлено, що відповідно до постанови Генерального директора та профкому підприємства від 06.02.2012р. позивачу 26.04.2012 року була виплачена донарахована заробітна плата за час щорічних відпусток з урахуванням коефіцієнта підвищення відповідно до постанови в сумі 3 411 гривень 84 копійок за період з 1998р. по 2009р. Із довідки № 1 та № 2 встановлено, що позивачу в період з (травня 1998 року) була надана відпустка недоплачено 3грн. 77 коп., відпустка була надана в період (жовтень - листопад 1998 року) недоплачено 2 грн. 11 коп., відпустка надавалась в період вересень - грудень 1999 року недоплачено 0.38 грн., відпустка надавалась травень - червень 2000 року недоплачено 118 грн. 07 коп., відпустка надавалась (жовтень - листопад 2000 року) недоплачено 45 грн. 77 коп., відпустка надавалась в період (квітень - травень 2001 року) недоплачено 13 грн. 38 коп., відпустка надавалась (листопад - грудень 2001 року) недоплачено 2 грн. 06 коп., відпустка надавалась в період (липень - серпень 2002 року) недоплачено 202 грн. 86 коп., відпустка надавалась в період (листопад - грудень 2002 року) недоплачено 75 грн. 91 коп., відпустка надавалась в період (квітень - травень 2003 року) недоплачено 22 грн. 77 коп., відпустка надавалась (жовтень - листопад 2003 року) недоплачено 462 грн. 14 коп., відпустка надавалась (лютий - березень 2004 року) недоплачено 282 грн. 17 коп,, відпустка (липень - серпень 2004 року) недоплачено 200 грн. 16 коп., відпустка (лютий - березень 2005 року) недоплачено 294 грн. 86 коп., відпустка (листопад - грудень 2005 року) недоплачено 151 грн. 37 коп., відпустка надана (липень 2006 року) недоплачено - 160 грн. 82 коп.; відпустка надана (жовтень 2006 року) недоплачено - 213 грн.14 коп.; надана відпустка (вересень 2007 року) недоплачено - 175 грн. 28 коп.; відпустка надана (листопад - грудень 2007 року) недоплачено 97 грн. 89 коп.; відпустка надана січень 2008 року недоплачено 46 грн. 37 коп. відпустка надавалась (серпень - жовтень 2008 року) недоплачено 1029 грн. 75 коп. відпустка надавалась березень - травень 2009 року недоплачено 383 грн. 84 коп. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача суд виходив із наступного : Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про відпустки» порядок обчислення заробітної плати працівникам за час відпусток, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей та компенсації за невикористані відпустки встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток. Пунктом 10 Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнти підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Спір щодо розміру нарахованої заробітної плати за період відпусток з 1998 року по 2009 рік між сторонами відсутній. Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-ІП та Постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно п. 2 Положення про компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (затверджене постановою Кабміну України від 20.12.1997 року № 1427 з послідуючими змінами і доповненнями) - компенсація працівникам проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток. Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 р. здійснюється згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими. При розрахунку суми компенсації застосовується нарахована заробітна плата за мінусом суми податку з доходів фізичних осіб, а також взносів до соціальних фондів. Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов'язок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов'язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону). Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати повинна розраховуватися з січня 1998 року, за кожну нараховану відпустку окремо, по час фактичної виплати заборгованості. Так чином, суд приходить до висновку, що Відповідач зобов'язаний був виплатити в 2012р. окрім заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2009р. і компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, що відповідно до розрахунку складає 3 283 гривні 59 копійок. Заробітна плата за час щорічних відпусток за минулі 1998 - 2009рр. була виплачена в квітні 2012р., Позивач знаходився у відпустці: (травень - червень 1997 року) недоплачено - 6.60грн., (листопад - грудень 1997 року) недонараховано - 21.96 грн.. Позивач не просить нарахувати компенсацію за вищевказані періоди, а суд не може вийти за межі позовних вимог тому за вказані періоди не нараховує компенсацію. Відпустка була надана позивачу в період з травня 1998 року недоплачено 3 грн. 77 коп. коефіцієнт споживчих цін становить 4.072%, після утримання податку та з урахуванням 4.072%, компенсація становить 13 грн. 03 коп.; відпустка була надана в період (жовтень - листопад 1998 року) недоплачено 2 грн. 11 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 3.631%, після утримання податку та з урахуванням 3.631%, компенсація становить 6 грн. 49 коп.; відпустка надавалась в період (вересень - грудень 1999 року) недоплачено 0.38 грн., коефіцієнт споживчих цін становить 2.916%, після утримання податку та з урахуванням 2.916%, компенсація становить 0.93 коп.; відпустка надавалась (травень - червень 2000 року) недоплачено 118 грн. 07 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 2.078%, після утримання податку та з урахуванням 2.078%, компенсація становить 208 грн. 52 коп.; відпустка надавалась (жовтень - листопад 2000 року) недоплачено 45 грн. 77 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 1.952%, після утримання податку та з урахуванням 1.952%, компенсація становить 75 грн. 93 коп.; відпустка надавалась в період (квітень - травень 2001 року) недоплачено 13 грн. 38 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 180.7%, після утримання податку та з урахуванням 180.7%, компенсація становить 20грн. 54 коп.; відпустка надавалась (листопад - грудень 2001 року) недоплачено 2 грн. 06 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 176.9%, після утримання податку та з урахуванням 176.9%, компенсація становить 3 грн. 09 коп.; відпустка надавалась в період (липень - серпень 2002 року) недоплачено 202 грн. 86 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 185.6%, після утримання податку та з урахуванням 185.6%, компенсація становить 320 грн. 03 коп.; відпустка надавалась в період (листопад - грудень 2002 року) недоплачено 75 грн. 91 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 177.2%, після утримання податку та з урахуванням 177.2%, компенсація становить 114 грн. 32 коп.; відпустка надавалась в період (квітень - травень 2003 року) недоплачено 22 грн. 77 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 163.7%, після утримання податку та з урахуванням 163.7%, компенсація становить 31 грн. 67 коп.; відпустка надавалась (жовтень - листопад 2003 року) недоплачено 462 грн. 14 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 158.3%, після утримання податку та з урахуванням 158.3%, компенсація становить 621 грн. 81 коп.; відпустка надавалась (лютий - березень 2004 року) недоплачено 282 грн. 17 коп,, коефіцієнт споживчих цін становить 163.7%, після утримання податку та з урахуванням 163.7%, компенсація становить 357 грн. 36 коп.; відпустка (липень - серпень 2004 року) недоплачено 200 грн. 16 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 144.1%, після утримання податку та з урахуванням 144.1%, компенсація становить 245 грн. 15 коп.; відпустка (лютий - березень 2005 року) недоплачено 294 грн. 86 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 117.1%, після утримання податку та з урахуванням 117.1%, компенсація становить 293 грн. 48 коп.; відпустка (листопад - грудень 2005 року) недоплачено 151 грн. 37 коп., коефіцієнт споживчих цін становить 105.4%, після утримання податку та з урахуванням 105.4%, компенсація становить 135 грн. 60 коп.; відпустка надана (липень 2006 року) недоплачено - 160 грн. 82 коп.; коефіцієнт споживчих цін становить 97.8%, після утримання податку та з урахуванням 97.8%, компенсація становить 133 грн. 68 коп.; відпустка надана (жовтень 2006 року) недоплачено - 213 грн.14 коп.; коефіцієнт споживчих цін становить 85.6%, після утримання податку та з урахуванням 85.6%, компенсація становить 155 грн. 44 коп.; надана відпустка (вересень 2007 року) недоплачено - 175 грн. 28 коп.; коефіцієнт споживчих цін становить 64.7%, після утримання податку та з урахуванням 64.7%, компенсація становить 96 грн. 39 коп.; відпустка надана (листопад - грудень 2007 року) недоплачено 97 грн. 89 коп.; коефіцієнт споживчих цін становить 57.8%, після утримання податку та з урахуванням 57.8%, компенсація становить 48 грн. 08 коп.; відпустка надана (січень 2008 року) недоплачено 46 грн. 37 коп. коефіцієнт споживчих цін становить 49.3%, після утримання податку та з урахуванням 49.3%, компенсація становить 19 грн. 42 коп.; відпустка надавалась (серпень - жовтень 2008 року) недоплачено 1029 грн. 75 коп. коефіцієнт споживчих цін становить 36.0%, після утримання податку та з урахуванням 36.0%, компенсація становить 315 грн. 10 коп.; відпустка надавалась (березень - травень 2009 року) недоплачено 383 грн. 84 коп. коефіцієнт споживчих цін становить 20.7%, після утримання податку та з урахуванням 20.7%, компенсація становить 67 грн. 53 коп., всього компенсація складає 3283,59 гр. Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди спричиненої неправильний нарахуванням та виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2009р. підлягає частковому задоволенню, оскільки ст.. 237-1 КЗпП України, встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що несвоєчасною виплатою відповідачем заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2009р. порушено право позивача передбачено ст.. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме що заробітна плата повинна виплачуватися не рідше двох разів на місяць, але суд вважає, що сума спричиненої моральної шкоди позивачем завищена. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем - ПАТ «Євраз Суха Балка» позивачеві моральної шкоди неправильною та несвоєчасною виплатою заробітної плати за минулі роки, враховує провину відповідача в її спричиненні та причино - наслідковий зв'язок між винними діями підприємства - відповідача (а саме недоплачені кошти, позивач міг направити на підтримання працездатності, відпочинок, посилене харчування, той факт, що саме відповідач повинен понести матеріальну відповідальність за свої навмисні порушення законодавства в частині нарахування та несвоєчасної виплати заробітної плати.) Також суд враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлено факт значної затримки зі сторони відповідача виплати заробітної плати за період з 1998 - 2009р.р., що призвело до заборгованості позивачеві частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, також встановлений факт спричинення моральної шкоди позивачу, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації, оскільки на думку суду сума завищена і вважає слід призначити в розмірі 1500 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням які завдані позивачу. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial