Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Чернігівської області про визнання права власності на нежитлову будівлю за набувальною давністю. В обґрунтування позову вказав, що 12 грудня 2000 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Барсуківщина," в особі директора [PERSON], був укладений договір найму нежитлової будівлі, розташованої в смт. Талалаївка по вул. Горького, 10 , яка згідно балансової книги ТОВ «Барсуківщина» рахувалася як столярна майстерня. Згідно з умовами договору оренди він, в рахунок орендної плати, провів капітальний ремонт будівлі та використовує її для власних потреб. Також між ним та директором ТОВ «Барсуківщина» була домовленість щодо викупу вказаної будівлі. 12 березня 2002 року він сплатив ТОВ «Барсуківщина» по приходному касовому ордеру кошти в сумі 4281 грн. 99 коп., але договір купівлі продажу столярної майстерні не був посвідчений, в звязку з відсутністю документів на будівлю. В даний час обєкт нерухомості не має власника, так як 06.01.2005 року відбулася державна реєстрація припинення юридичної особи ТОВ «Барсуківщина» у звязку з визнанням її' банкрутом. Вважає, що він починаючи з грудня 2000 року відкрито, безперервно та добросовісно володіє нежитловою будівлею розташованою в смт. Талалаївка по вул. Незалежності, 10, (до перейменування вул. Горького) тому, відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, просив суд визнати за ним право власності на нежитлову будівлю за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що користувався нежитловим приміщенням, бувшою столярною майстернею, відповідно до договору оренди, укладеного у грудні 2000 році між ним ТОВ «Барсуківщина», в особі директора [PERSON] Договір було укладеного на невизначений строк. Між ним та директором товариства [PERSON] була домовленість, що він викупить зазначене приміщення. У березні 2002 році він сплатив ТОВ «Барсуківщина» кошти в сумі 4281 грн. 99 коп., але договір купівлі продажу не був оформлений, в звязку з відсутністю документів на будівлю. А потім у 2005 році ТОВ «Барсуківщина» було ліквідоване. Він безперервно користується вказаним приміщенням з 2000 року і до цього часу, провів його капітальний ремонт, тому просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на вказану будівлю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради В»ялий О.В. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову [PERSON] Пояснив, що він підтримує в належному стані територію навколо приміщення, яким користується. В разі визнання за позивачем права власності на будівлю, селищна рада в подальшому уклала б з [PERSON] договір оренди земельної ділянки, на якій розташована будівля. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази у справі приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства України. В судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2000 року ТОВ «Барсуківщина» (наймодавець), в особі директора [PERSON], та [PERSON] (наймач), уклали договір найму нежитлової будівлі, згідно якого наймодавець передає, а наймач приймає в безоплатне користування нежитлову будівлю площею 234, 5 кв.м, розташовану на земельній ділянці яка належить [PERSON] селищній раді та знаходиться за адресою смт. Талалаївка вул. Горького, 10, з правом подальшого викупу, що підтверджується копією даного договору (а.с.14). Оригінал даного договору був наданий позивачем [PERSON] в судовому засіданні для дослідження та встановлення відповідності копії договору, що міститься в матеріалах справи оригіналу. З копії приходного касового ордеру № 275 , що відповідає оригіналу, який знаходиться у позивача [PERSON], вбачається, що 12 березня 2002 року ТОВ «Барсуківщина» прийнято від [PERSON] кошти в сумі 4281 грн 99 коп. також в графі вказано столярна майстерня (а.с.12). На думку суду даний приходний касовий ордер не є належним доказом, що підтверджує купівлю позивачем у ТОВ «Барсуківщина» нежитлової будівлі, яка вказана в договорі оренди, а інших доказів суду [PERSON] не надано. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань за № 22541322 станом на 23.01.2017 року виданого реєстратором [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області, вбачається, що 06.01.2005 10591170002000015 відбулася державна реєстрація припинення юридичної особи ТОВ «Барсуківщина» у звязку з визнанням її' банкрутом (а.с.8). Рішенням четвертої сесії сьомого скликання [PERSON] селищної ради від 11 березня 2016 року вулиця "Горького в смт. Талалаївка перейменована на "Незалежності (а.с.13 ). Згідно довідки КП "Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради станом на 31.12.2012 р. право власності на нежитлову будівлю під літ. А-1, прибудову під літ. а-1 за адресою смт. Талалаївка по вулиці Незалежності, 10 не зареєстровано (а.с.12) Згідно технічного паспорта на нежитлову будівлю за вищевказаною адресою станом на 09.06.2011 було зафіксовано наявність наступних споруд : нежитлова будівля під літ. А-1, стіни - ракушняк, прибудова під літ. а-1, стіни -- дерево, загальною площею 234,5 кв.м. ( а.с 9-11). Згідно довідки [PERSON] селищної ради від 31.01.2017 року нежитлова будівля по вулиці Незалежності, 10 смт. Талалаївка розташована на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді в особі [PERSON] селищної ради (а.с.7). Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Обставинами, які мають значення для справи, і які, відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Виходячи з аналізу норм матеріального права, умовою володіння з метою набуття права власності за набувальною давністю на нерухоме майно є безтитульність такого володіння. Відповідно до ч. 3 ст. 344 ЦК України якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Оскільки в судовому засіданні на підставі пояснень [PERSON] та досліджених доказів з достовірністю встановлено, що позивач заволодів майном на підставі договору з його власником, то, відповідно до приписів ч. 3 ст. 344 ЦК України, позов [PERSON] про визнання права власності на нежитлову будівлю за набувальною давністю задоволенню не підлягає, так як не пройшли строки визначені даною нормою ЦК України.

Outcome: dismissed