Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

У липні 2019 року ОСББ «Чавдар 2» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 35 500,68 грн., а також судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено та зареєстрованого ОСББ «Чавдар 2». Відповідач є власником приміщення [ADDRESS] загальною площеною 82,8 кв.м. у вказаному будинку. Для самостійного забезпечення (самозабезпечення) утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території Об`єднання щорічно визначає та встановлює порядок і розмір внесення співвласниками будинку внесків і платежів на таке утримання. Так, у 2014 році вказаний розмір становив 4,98 грн./кв.м., у 2015 році - 5,56 грн./кв.м., у 2016 році - 5,56 грн./кв.м., у 2017 році - 5,50 грн./кв.м., у 2018 та 2019 році - 5,33 грн./кв.м. У період з 01.10.2014 року по 30.06.2019 року у відпвідача наявна заборгованість зі сплати зазначених платежів у розмірі 25 694,46 грн. Крім того, враховуючи неналежне виконання зобов`язань з оплати вказаних платежів позивач також просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості з урахуванням інфляційної складової боргу та 3% річних, що становить 35 500,68 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2020 року справу, після скасування заочного рішення, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 02.07.2020 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву в якому зазначено про те, що нежитлове приміщення [ADDRESS] до 16.05.2016 року не перебувало у власності відповідача, а тому нарахування боргу до травня 2016 року є неправомірним. 15.06.2020 року у судовому засіданні позивачем було подано розрахунок про зменшення позовних вимог до 20 903,58 грн., який було проведено з урахуванням виттягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто борг було перераховано з травня 2016 року. Однак позивачем нарахування заборгованості з травня 2016 року є безпідставним, оскільки позивач подав позовну заяву до суду 30.07.2019 року, тобто строк нарахування починається з 01.08.2019 року. Посилалася на те, що позивачем пропущено строки позовної давності. Також зазначила про те, що позивач жодним чином не проявив ініціативу щодо укладення з нею договору, надання платіжно на оплату, повідомлення про заборгованість, та наявність підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки вона є пенсіонером за віком, вказане нежитлове приміщення нею не експлуатується, а у зв"язку з поширенням короновірусної хвороби вона втратали можливість працювати та у неї зник дохід. В судове засідання представник ОСББ «Чавдар 2» не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Крім того, 21.08.2020 року на адресу суду від представника позивача було подане клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке містило розрахунок заборгованості позивача з урахуванням строків позовної давності та відповідно до якого позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за період з липня 2016 по червень 2019 року включно з урахуванням інфляційної складової боргу та 3% річних у розмірі 19 358,74 грн. Вказане клопотання суд розцінює як фактичне зменшення позовних вимог, що не погіршує становище позивача, а тому ухвалив прийняти його до розгляду. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв"язку з її перебуванням за кордоном, однак суд, враховуючи що відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила відмовити позивачеві, та всі докази по справі сторонами подані, ухвалив розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 07.05.2016 року є власником приміщення № 205 загальною площеною 82,8 кв.м. у будинку [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 5, 43). У вказаному будинку власниками квартир та нежитлових приміщень створено та зареєстровано 26.12.2013 року ОСББ «Чавдар 2» (а. с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною 1 ст. 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", якою визначені форми управління багатоквартирним будинком, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Таким чином, за загальним правилом, встановленим ст. 9 Закону "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками, а у випадку прийняття ним відповідного рішення - управителем чи об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Рішеннями загальних зборів ОСББ були встановлені наступні розміри щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території: у 2014 році - 4,98 грн./кв.м., у 2015 році - 5,56 грн./кв.м., у 2016 році - 5,56 грн./кв.м., у 2017 році - 5,50 грн./кв.м., у 2018 та 2019 році - 5,33 грн./кв.м., що підтверджується копіями витягів із протоколів (а. с. 7, 8, 9, 10,11). Відповідно до наданого позивачем зменшеного розрахунку заборгованості та розрахунку індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості станом на 30.06.2019 року за період з липня 2016 року, в результаті систематичної несплати відповідачем зазначених внесків на утримання будинку та прибудинкової території у відповідача сформулювалась заборгованість яка становить 16 170,78 грн. У своїй діяльності ОСББ керується Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідно до якого позивач взяв на себе зобовязання обслуговувати та проводити поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території, надавати інші послуги, а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги у строки та на умовах, передбачених законом. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об"єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів. Відповідно до положення ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Таким чином, за наведеними нормами відповідач є зобов`язаним виконувати свій встановлений законом цивільний обов`язок - сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території і розмірі, встановленому Загальними зборами Об`єднання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідачем у поданому до суду відзиві зазначено про те, що позивачем при зверненні до суду пропущено строки позовної давності, і оскільки позовну заяву подано 30.07.2019 року, то строк потрібно рахувати з 01.08.2016. Однак суд не може погодитися з даним твердженням позивача, оскільки трирічний строк позовної давності який передує зверненню до суду з позовною заявою 30.07.2019 року, починається з 30.07.2016 року. Тобто наданий позивачем зменшений розрахунок заборгованості з урахуванням інфляційнї складової боргу та 3% річних здійснений саме за останні три роки до дня звернення з позовом до суду, а тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності. Щодо твердження відповідача про те, що позивач ухиляється від укладання з нею договору, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до ст. 2 «Про житлово-комунальні послуги», не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", тобто відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані йому послуги. Також суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки у відповідності до ст. 551 ЦК України, оскільки жодних позовних вимог щодо стягнення з відповідача неустойки позивачем не заявлялося. Таким чином, зважаючи на обставини встановлені в судовому засіданні, наявні докази, суд приходить до висновку про задоволення позових вимог. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved