Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

27.08.2015 року позивач в особі КП "Харківські теплові мережі" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідачів суму заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 12489,01 грн. за період з 01.07.2011 року по 31.03.2015 року та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], м Харків. Являються абонентами КП "Харківські теплові мережі". Особовий рахунок відкрито на ім'я [PERSON] За період з 01.07.2011 року по 31.03.2015 року відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, внаслідок чого за ними утворилася заборгованість в розмірі 12489,01 грн. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.05.2015 року відмовлено КП "Харківські теплові мережі" у прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги з теплопостачання. У зв'язку з тим, що відповідачі в добровільному порядку не погашають суму заборгованості, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, підтримала заявлені КП "ХТМ" позовні вимоги, просила позов задовольнити. На судове засідання 03.02.2016 року не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність. В разі неявки на судове засідання відповідачів без поважної причини, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на судове засідання 11.01.2016 року та 03.02.2016 року повторно не з'явилися, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки замовною кореспонденцією, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, які б підтверджували поважність причини неявки, не надали, представника, який би діяв від їх імені, до суду не направили. Заяви про перенесення розгляду справи або розгляд справи за їх відсутністю, не представили. Оскільки з причини неявки відповідачів неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідачів. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, доходить висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], м Харків. За даними інформації, що надійшла з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO]. Відповідач [PERSON] не значиться зареєстрованим за вказаною адресою. Відповідачі являються абонентами КП "Харківські теплові мережі". Особовий рахунок №4041 відкрито на ім'я [PERSON] Відповідно до вимог Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення, здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. За період користування тепловою енергією з 01.07.2011 року по 31.03.2015 року відповідачами спожито теплової енергії на суму 12489,01 грн., що підтверджується даними відомості нарахувань та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу, яку долучено до матеріалів справи. За кожен розрахунковий період на адресу відповідачів направлялися платіжні вимоги-доручення, щодо сплати заборгованості за спожиту теплову енергію, які відповідачами проігноровано. Відповідно до вимог ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з положеннями ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог п.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05 року № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускаються. Вимогами ст. 541 ЦК України визначено поняття солідарного зобов'язання. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до вимог\~ст. 543 ЦК України\~у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь - кого з них окремо. Заборгованість по оплаті комунальних послуг підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, оскільки повнолітні члени сім'ї наймача в силу\~ст. 64 ЖК України\~несуть солідарну відповідальність по зобов'язаннях, що випливають з договору найма житлового приміщення. З вимог ст. 64 ЖК України вбачається, що повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обовязки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед позивачем, підлягає стягненню з відповідачів. Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за спожиту теплову енергію. Зважаючи на те, що відповідачі свої зобов'язання не виконали, добровільно грошові кошти не повернули, у позивача виникло право на звернення до суду з дійсним позовом. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved