Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

У зв`язку з тим, що 02 липня 2016 року приблизно о 01-й годині ночі відповідач, перебуваючи по [ADDRESS] , з метою викрадення майна, вчинив напад на позивача, в ході якого застосував насильство, що є небезпечним для життя й здоров`я людини, в результаті якого [PERSON] було завдано тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, також легких тілесних ушкоджень, крім того [PERSON] відкрито викрав у позивача мобільний телефон марки "Samsung SM-G7102", вартістю 3339,65 грн., завдавши йому фізичної та майнової шкоди, по даному факту вироком Рівненського міського суду Рівненської області відповідача визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки, внаслідок злочинних дій відповідача [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, ці негативні наслідки його здоров`я, що тривають до даного часу, викликали в нього страх за своє здоров`я, привели до стресу та душевних переживань, позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 70000,00 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином і в установлений строк повідомлявся про слухання справи. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі, за участі його представника - адвоката Губар Н.В. Від представника позивача, адвоката Губар Н.В., надійшла до суду заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі та участі її довірителя. Як позивач, так і його представник, адвокат Губар Н.В., позов підтримують, просять його задоволити і не заперечують проти розгляду справи у відсутності відповідача, тобто ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Поліщук О.В., в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином і в установлений строк повідомлялися про слухання справи. Від них не надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення розгляду справи. Суд визнав їх неявку до суду неповажною. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. У зв`язку з неявкою відповідача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 02 липня 2016 року приблизно о 01-й годині ночі відповідач, перебуваючи по [ADDRESS] , з метою викрадення майна, вчинив напад на позивача, в ході якого застосував насильство, що є небезпечним для життя й здоров`я людини, в результаті якого [PERSON] було завдано тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а саме: розрив акроміально-ключичного з`єднання, вивих акроміального кінця ключиці, також було завдано легких тілесних ушкоджень у вигляді множинних саден верхніх кінцівок, тулуба і нижніх кінцівок, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 15 листопада 2017 року, виданою комунальним закладом "Центр первинної медико-санітарної допомоги "Північний" Рівненської міської ради. Спричинені позивачу тілесні ушкодження і їх характер підтверджується також вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2018 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. Під час розгляду судом вказаного кримінального провадження, [PERSON] в судовому засіданні свою вину визнав. З долученого до матеріалів справи результату огляду [PERSON] у терапевта комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги "Північний" від 28 січня 2019 року та від 21 лютого 2019 року, вбачається наявність у нього діагнозу - "застарілий розрив лівого ключично-акроміального зчленування" і рекомендовано планове оперативне лікування. Крім того, [PERSON] у своєму позові зазначає, що він є єдиним годувальником у сім`ї, має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, один з яких, [PERSON] , 2007 року народження, є інвалідом дитинства, що підтверджує долучена до матеріалів справи копія посвідчення серії [NUMBER] , виданого УПСЗН Рівненського міськвиконкому 21 грудня 2018 року, а також копія довідки № 67 від 07 травня 2019 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту м. Рівне, де вказаний розмір державної соціальної допомоги дитині з інвалідністю. Стаття 22 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. А ст.23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Стаття 1167 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вироком суду встановлено, що відповідачем [PERSON] було завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень позивачу [PERSON] , свою вину він визнав, тому цей факт доказуванню не підлягає. Сам факт нанесення тілесних ушкоджень тягне за собою фізичний біль та страждання, які позивач зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, він лікувався, поніс додаткові матеріальні затрати, змінився звичний стиль його життя, його сім`я перебувала у важкому матеріальному становищі, що призводить до стресу та душевних переживань, добровільно відповідач шкоду не відшкодовує, тому позивач вимушений звертатися з позовом до суду за захистом своїх прав. Беручи до уваги доводи позивача в позовній заяві і надані ним докази, які є належними, допустимими і достатніми, в їх сукупності, суд вважає, що позивачу з вини відповідача була завдана моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню. Однак зазначена в позовній заяві сума в 70000 гривень є завищеною і з відповідача [PERSON] необхідно стягнути завдану позивачу моральну шкоду в сумі 10000 гривень. На думку суду, вказана сума співрозмірна тій моральній шкоді, яку зазнав позивач в результаті спричинення йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує те, що відповідач сам хворіє та має на утриманні малолітню дитину, про що зазначено у вироку Рівненського міського суду. Оцінюючи всі вище наведені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в наявності є порушення законних прав позивача, за захистом яких спрямоване його звернення до суду, а тому позов підлягає до часткового задоволення. В зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір, як це передбачено ст.141 ЦПК України, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду (згідно ухвали Рівненського міського суду від 20.08.2018 року про усунення недоліків позовної заяви).

Outcome: approved