Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом про визнання права власності, вказуючи на те, що йому Рішенням Виконавчого комітету Приморської районної ради народних депутатів від 06.01.1989 року було дозволено займатися індивідуальною трудовою діяльністю. Згідно з Рішенням №831 від 29.05.1991 року міжвідомча комісія Приморської районної ради народних депутатів, розглянувши заяву позивача з питання щодо надання підсобного приміщення для покращення умов зайняття індивідуальною трудовою діяльністю, передачі земельної ділянки, вирішила надати в користування позивачу під підсобне приміщення, загальною площею 48,65 кв.м., яке розташоване біля прилеглого пляжу "Аркадія"у м. Одесі. Однак, Департамент комунальної власності Одеської міської ради не визнає за позивачем право власності на підсобне приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], на яке позивачу було видано технічний паспорт. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати за ним права власності на вищевказане приміщення. В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримував в повному обсязі, прокурор та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили залишити його без задоволення, посилаючись на безпідставність позовних вимог. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та допитавши свідків, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Приморської районної ради народних депутатів від 06.01.1989 р. "Про надання дозволу на займання індивідуальною трудовою діяльністю [PERSON]", Позивачу було дозволено займатись індивідуальною трудовою діяльністю, а саме вирощування грибів, з місцем їх реалізації на базарах, про що свідчить надана до позовної заяви копія Виписки Виконавчого комітету Приморської райради народних депутатів із зазначеного Рішення за підписом Голови виконкому Пугач В.В., секретаря Петрової Е.І. та засвідченої завідувачем загального відділу Івановою А.П. Згідно з Рішенням №83/1 від 29.05.1991 р. міжвідомча комісія Приморської районної ради народних депутатів, розглянувши заяву [PERSON] з питань щодо надання підсобного приміщення, передачі земельної ділянки, вирішила, з метою покращення умов зайняття позивачем індивідуальною трудовою діяльністю, надати в користування під підсобне приміщення, загальною площею 48,65кв.м. за №8 7654321/11 ОДН (підвального типу), яке розташоване біля прилеглого пляжу "Аркадія"у м. Одесі. Також, [PERSON] було передано у власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, зокрема, загальною площею 0,6 га., яке є прилеглим до вищевказаного приміщення. Вищевказаним Рішенням було доручено ОМБТІ виготовити технічну документацію. Державним ощадним банком України (відділення № 5375) 05.07.1995 р. позивачу видано Приватизаційний майновий сертифікат серії ОС №0241048 загальною вартістю 1050000 українських карбованців станом на 01.11.1993 р. При цьому, колишньою дружиною позивача - гр. [PERSON], вищевказані документи були викрадені, що стало перешкодою для обміну у встановленому порядку та строки зазначеного Приватизаційного майнового сертифікату серії ОС №0241048. Однак, після того як 10.01.2009 р. [PERSON] померла, позивач отримав оригінали вищевказаних документів. Відповідно до Довідки "Про резервування адреси об'єкта нерухомого майна"від 31.03.2011 р. №333563/1, в Адресному реєстрі міста Одеси, на підставі Положення про Адресний реєстр міста Одеси; рішення міжвідомчої комісії Приморської районної ради народних депутатів №83/1 від 29.05.1991 р., зареєстровано наступну адресу об'єкта нерухомого майна - нежитлове підсобне приміщення підвального типу (загальна площа 48,65кв.м.), зокрема, [ADDRESS]. Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" 15.09.2011 р. за №249198.77 позивачу був виданий технічний паспорт на нежитлове підсобне приміщення підвального типу загальною площею 48.7 кв.м. в будинку [ADDRESS]. Однак, як вбачається з листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 16.11.2011 р. №01-13/6909, за підписом директора [PERSON], надісланого на адресу Директора юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеська міська рада не визнала за позивачем право власності на підсобне приміщення, загальною площею 48,65 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS]. 12 березня 2013 року Інспекцією ДАБК в Одеській області Позивачу видана Декларація про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового підсобного приміщення під вирощування та сховища грибів без зміни геометричних розмірів. 21 березня 2013 року Одеським окружним адміністративним судом винесено постанову, якою адміністративний позов [PERSON] до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29 січня 2013 року № 165650, та зобов'язання здійснити державну реєстрацію права власності на підсобне приміщення, загальною площею 48,65 кв.м. задоволено, скасовано рішення Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29.01.203 року № 165650, зобов'язано Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції здійснити державну реєстрацію права власності на підсобне приміщення, загальною площею 48,65 кв.м., що розташовано за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Слід зазначити, що відповідно до інформації наданої комунальним кідприємством «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» від 17.06.2013 року № вих. 950, спірне підвальне приміщення на балансі у Підприємства не перебуває. Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт відкритого володіння спірним приміщенням з боку Позивача більш ніж 20 років. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У ч. 2 ст.328 ЦК України закріплено презумпцію правомірності права власності на певне майно. Право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Таким чином, власник не зобов'язаний у кожному випадку доводити іншим особам правомірність набуття права власності на належне йому майно. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрата ним документа, який посвідчує його право власності. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів на будівлю. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особи, які добросовісно володіють і продовжують відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набувають право власності на це майно за правилами набувальної давності, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з ч.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. За правилами ст. 344 ЦК України позовна давність поширюється на випадки фактичного безтитульного володіння майном. Отже, судом встановлено, що у даному випадку наявні повністю усі ознаки володіння, визначені статтею 344 ЦК, які є необхідними для набуття [PERSON] права власності на спірне майно за набувальною давністю. До того ж, фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлене рішенням суду (ст. 397 ЦК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю є законними та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 3-4, 10-11, 15, 59-61, 109, 208-209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved