Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28 грудня 2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 13890 грн 35 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості відповідно до умов Генеральної угоди здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком кредитний договір. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому Кредитним договором, а відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання не виконав. Внаслідок чого, станом на 19.11.2019 утворилася заборгованість в розмірі 34525 грн 30 коп., яка складається з: 10759 грн 56 коп. - заборгованість за кредитом; 8755 грн 81 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15009 грн 93 коп. - заборгованість за пенею. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати. Ухвалою від 17.12.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні без виклику осіб. Ухвалою суду від 13.02.2020 справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 12.03.2020. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом з позовом надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 41). В перше судове засідання відповідач не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Із заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався (а.с.52). Суд вважав можливим розглянути справу у відсутності сторін, і ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28 грудня 2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 13890 грн 35 коп. на строк 60 місяців, з 28.12.2012 по 31.12.2017, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов`язання Позичальника про повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в Заяві, Умовах та правилах строки (а.с. 8). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов Генеральної угоди, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця Позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 354,62 грн для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат у відповідності до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2017. При порушенні позичальником строків погашення заборгованості вказаних в даній Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобов`язаннях, строк яких не настав, Сторони узгодили, що строком повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. При порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожний день прострочення. Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому договором надав Відповідачу кредитні кошти, в сумі 13890 грн 35 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином та в повній мірі не виконав. За наданим позивачем розрахунком, станом на 19.11.2019 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 34525 грн 30 коп., з яких: 10759 грн 56 коп. - заборгованість за кредитом; 8755 грн 81 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15009 грн 93 коп. - заборгованість за пенею (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Генеральною угодою від 28.12.2012 щодо повернення кредитних коштів, а тому заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Разом з тим, як встановлено судом сторони уклали кредитний договір на строк до 31.12.2017. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, комісію, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду №14-318цс18 від 31 жовтня 2018 року. У зв`язку з цим, нарахування позивачем відповідачу відсотків та пені починаючи з 01.01.2018 є необґрунтованим. Так, згідно розрахунку заборгованості за період з 01.01.2018 по 19.11.2019 банком [PERSON] було нараховано: - 3545 грн 27 коп. - процентів за користування кредитом; - 9468 грн 33 коп. - пені. Отже, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Таким чином, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення вимога позивача стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитом у сумі 21511 грн 67 коп., з яких: 10759 грн 56 коп. - заборгованість за кредитом; 5210 грн 54 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5541 грн 57 коп. - заборгованість за пенею. У зв`язку з тим, що позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 1196 грн 92 коп. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial