Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ТМ-64 від 04 вересня 2003 року, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 04.09.2003 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ТМ-64, за умовами якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 6000,00 доларів США, терміном до 03.09.2006 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. У порушення умов Договору відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 29.12.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 1 381 доларів США 85 центів, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 283 долари США 29 центів, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 1 098 доларів США 56 центів, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також покласти на відповідача і понесені позивачем при предявленні позову до суду судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його участі (п.3 резолютивної частини позову). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі, клопотань не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, у звязку з чим підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 вересня 2003 року між КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обов`язків якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № ТМ-64, за умовами якого Банк надає позичальникові, з урахуванням його платоспроможності, кредит у сумі 6000,00 доларів США, на строк 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 18% річних. Кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання автомобіля ГАЗ 2705 через автосалон "Автоинвестстрой-Кировоград". Позичальнику відкривається позичковий рахунок № 22059052900155 та особовий рахунок за відсотками № 22085052903546. Кредит надається шляхом видачі готівкових коштів. Відповідно до п. п. 2.1, 2.3, 2.6, 2.7 Договору позичальник зобов'язується погашати отриманий кредит згідно графіка погашення, (додаток № 1), що додається до кредитного договору і є невід'ємною частиною кредитного договору. Засоби для погашення заборгованості направляти для оплати в першу чергу прострочених відсотків, далі - відсотків по кредиту, далі - простроченої заборгованості по кредиту, далі - пролонгованої заборгованості по кредиту, частина суми, що залишилася, - на погашення кредиту. Погашення кредиту здійснити до "01" вересня 2006 року. Сплачувати банку за користування кредитом проценти в наступному порядку: щомісяця по "15" число кожного місяця. Остаточне погашення відсотків провести не пізніше дня погашення основного боргу по кредиту. У разі несвоєчасного погашення основного боргу по кредиту виплачувати банку 36% відсотків річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Відсотки розраховуються, виходячи із суми залишку заборгованості по простроченій сумі кредиту від дня виникнення простроченої заборгованості. У разі порушення термінів погашення відсотків по кредиту, сплачувати банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що термін дії договору встановлюється з дня його підписання і діє до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором. Судом також встановлено, що між сторонами, а саме КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] існували договірні відносини, які регулюються ст. ст. 1048, 1054 ЦК України, при цьому взаємні зобовязання сторін були визначені положеннями укладеного між ними кредитного договору. Позивач взяті на себе зобовязання за вищезазначеним кредитним договором виконав належним чином та у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти в розмірі 6000,00 доларів США, на придбання автомобіля ГАЗ 2705, в той час як відповідач зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконував неналежним чином, у звязку з чим станом на 29.12.2015 року за зазначеним кредитним договором існує заборгованість у розмірі 1 381 доларів США 85 центів, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 283 долари США 29 центів, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 1 098 доларів США 56 центів, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. При цьому, судом відзначається, що відповідно до п.14 розяснень Постанови Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 Про судове рішення у цивільній справі у мотивувальній частині рішення необхідно навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Так, як вбачається з матеріалів справи, при розрахунку розміру заборгованості за кредитним договором № ТМ-64 від 04 вересня 2003 року в розмірі 1 381,85 доларів США, позивач визначив його грошовий еквівалент в гривні, що становить 32 898,37 грн., при цьому, позивачем взято офіційний курс гривні до іноземної валюти, встановлений НБУ станом на 29 грудня 2015 року, який становив 2380,7482 грн. за 100 доларів США. Разом з тим, судом встановлено, що на день ухвалення рішення 17 травня 2016 року Національним банком України було встановлено офіційний курс гривні до долару США, що становить 2 539, 4671 грн. за 100 доларів США., відповідно заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 381,85 доларів США з переведенням іноземної валюти в гривневий еквівалент за курсом, встановленим НБУ станом на 17 травня 2016 року становить 35 085 грн. 17 коп. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України , особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, в свою чергу, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час судового розгляду справи позивачем не уточнювався розрахунок заборгованості, заявлені в позові позовні вимоги, останнім підтримано. При цьому, як розяснив в п. 12 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 Пленум ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ, - у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Пунктом 17 зазначеної Постанови визначено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України), такі підстави, зокрема, зазначені в ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, за відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, належним виконання зобовязання є виконання, прийняте кредитором у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. З огляду на викладене вище, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що права позивача ПАТ КБ „ПриватБанк порушені неналежним виконанням зобовязання за умовами кредитного договору № ТМ-64 від 04 вересня 2003 року відповідачем [PERSON], на підставі чого позовні вимоги є доведеними, такими, що ґрунтуються на вимогах закону, який регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 18.01.2016 року. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 526, 530, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved