Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Хоружівка», мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 11 березня 2016 року їй перейшло від чоловіка [PERSON], 1958 року народження, який помер [INFO] року, право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. Дані земельні ділянки перебувають в оренді згідно договорів від 26 травня 2009 року, укладених між [PERSON] та ТОВ АФ "Хоружівка". Пунктом 40 договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. [PERSON], як власник земельних ділянок бажає самостійно обробляти їх та розпоряджатися ними на власний розсуд, про що попередила відповідача, однак останній відмовляється повертати земельні ділянки. В зв"язку з цим, просить розірвати договір оренди землі, укладений 26.05.2009 року між [PERSON] та ТОВ АФ "Хоружівка", зареєстрований 26.04.2011 року відділом Держкомзему у Недригайлівському районі за №592350004003589, та договір оренди землі, укладений 26.05.2009 року, між [PERSON] та ТОВ АФ "Хоружівка", зареєстрований 11.11.2010 року відділом Держкомзему у Недригайлівському районі за №041063200759; зобов"язати відповідача передати земельну ділянку загальною площею 5,0239 га, кадастровий номер [NUMBER], яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER], земельну ділянку площею 0,4258 га, кадастровий номер [NUMBER], яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER], земельну ділянку площею 4,0194 га, кадастровий номер [NUMBER], яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER], земельну ділянку площею 0,4607 га, кадастровий номер [NUMBER], яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER], надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, в стані придатному для цільового використання, та стягнути з відповідача судовий збір, сплачений нею при подачі позовної заяви до суду. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з вищевикладених підстав підтримали повністю, просили їх задовольнити. Представник ТОВ АФ "Хоружівка" Гурнак С.О. в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що у 2009 році між ТОВ АФ "Хоружівка" та [PERSON] було укладено договори оренди земельних ділянок площею 5,4497 та 4,4801, які розташовані на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. Дані договори було зареєстровано у відділі Держкомзему у Недригайлівському районі. Строк дії договорів - до 2018 року. Весь час ТОВ АФ "Хоружівка" належним чином виконувало обов"язки орендаря, своєчасно та в повному обсязі сплачувало орендну плату, в тому числі у 2015 році сплачено орендну плату спадкоємиці [PERSON], позивачці по справі [PERSON] Коли позивачка [PERSON] звернулась до ТОВ АФ "Хоружівка" з вимогою розірвати договори, то їй було запропоновано збільшити річну орендну плату з 3% до 6% від нормативної грошової оцінки землі, про що свідчать листи, що знаходяться в матеріалах справи. Вважає, що дострокове розірвання договорів оренди порушує інтереси товариства, як сільськогосподарського виробника, оскільки товариство як добросовісний орендар розраховувало на обробіток землі до 2018 року. У задоволенні позову просила відмовити. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV. За ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Судом встановлено, що 26 травня 2009 року між [PERSON] та ТОВ АФ "Хоружівка" в особі [PERSON] укладено договір оренди землі (земельного паю), зареєстрований 11 листопада 2010 року у Недригайлівському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у книзі Державного реєстру земель на території Хоружівської сільської ради вчинено запис № 041063200759 (а.с.23-24). Згідно вказаного договору відповідачу передана в оренду земельна ділянка загальною площею 4,4801 га, у тому числі рілля - 4,0194 га, сіножаті - 0,4607 га, розташована на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. 26 травня 2009 року між [PERSON] та ТОВ АФ "Хоружівка" в особі [PERSON] укладено договір оренди землі (земельного паю), зареєстрований 26 квітня 2011 року у відділі Держкомзему у Недригайлівському районі, про що у книзі Державного реєстрі земель на території Хоружівської сільської ради вчинено запис за № 592350004003589, за яким відповідачу передано в оренду земельну ділянку загальною площею 5,4497 га, у тому числі рілля - 5,0239 га, сіножаті - 0,4258 га, розташовану на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (а.с. 17-18). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 243010 (а.с.8). Після його смерті в порядку спадкування позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчені 11 березня 2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] (9, 11, 13, 15). Відповідно до вказаних документів, [PERSON] є спадкоємицею земельних ділянок площею 5,0239 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,4258 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 4,0194 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,4607 га, кадастровий номер [NUMBER], наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (а.с 20, 21, 22, 26, 27). Право власності [PERSON] на успадковані земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягами з реєстру (а.с.10, 12, 14, 16 - на звороті). Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини та мають право самостійно господарювати на землі (п. «г» ч. 1 ст.81, п «б» ч. 1 ст.90 Земельного кодексу України). Пунктом 40 договорів оренди землі, укладених між [PERSON] та ТОВ АФ "Хоружівка", визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Свобода договору, передбачена статтею 627 ЦК України, включає право сторін змінювати, розривати або продовжувати чинність укладеного ними договору. Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Необхідність визначених у ч. 2 ст. 652 ЦК України умов стосується зміни, а не розірвання договору. Процедура розірвання договору в разі переходу права власності на земельну ділянку до іншої особи ні умовами договору, ні законом не передбачена. Між тим, встановлено, що після настання передбачених договором оренди землі підстав для його розірвання позивач до пред'явлення позову в суд звернулась до орендаря із проханням розірвати договір, але отримала відмову на свою пропозицію. Отже, на підставі викладеного, з урахуванням ст. ст. 626, 628, 651 ЦК України, ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», п. 40 договорів оренди землі, суд вважає, що умова про порядок розірвання договору є обов`язковою умовою даного виду договору, і може визначатись на розсуд сторін, якщо на момент укладення договору дана умова була погоджена сторонами. Аналізуючи викладені норми чинного законодавства, тексти спірних договорів оренди землі, якими прямо визначено, як підстава розірвання договору оренди земельної ділянки перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також те, що сторони при укладенні договору оренди дійшли згоди про його розірвання у разі настання умов визначених в п. 40 Договору, суд вважає, що вимоги позивача про розірвання договорів підлягають задоволенню. Наслідки припинення або розірвання договору оренди землі передбачені у ст. 34. Закону України «Про оренду землі», згідно якої у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Таким чином, вимога про повернення земельних ділянок також підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких відповідно до ст.79 ЦПК України відноситься в тому числі і судовий збір. Тобто, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1102,40 грн., сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved