Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати спадковим майном домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район с. Хуторо-Губиниха вул. Партизанська, 28 після померлого 01 березня 2010 року [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район с. Хуторо-Губиниха вул. Партизанська, 28 після померлого 01 березня 2010 року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03 березня 2010 року помер його батько - [PERSON]. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район с. Хуторо-Губиниха вул. Партизанська, 28, придбаного згідно договору купівлі-продажу, оформленого в простій письмовій формі, визнаного дійсним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2006 року. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивач отримав відмову. Підставою відмови нотаріусом зазначено відсутність витягу з Реєстру прав власності щодо зазначеного будинку, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 01 березня 2010 року. В судове засідання позивач не з'явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явились, згідно заяв, що надійшли до суду просили розглядати справу за їх відсутності. Причини неявки суду не повідомлено. В зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступного. Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2006 року договір купівлі-продажу житлового будинку № 28 по вул. Партизанській в с. Хуторо-Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області від 07.08.2006 року укладений не нотаріально, а в простій письмовій формі між [PERSON] та [PERSON] визнано дійсним. За [PERSON] визнано право власності на вказаний житловий будинок та господарські споруди. Рішення набрало законної сили 10 листопада 2006 року. 01 березня 2010 року [PERSON], батько позивача помер /а.с.4, 6/. Згідно копії спадкової справи, отриманої судом, 07 квітня 2010 року позивач звернувся до суду із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 01 листопада 2011 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на с. Хуторо-Губиниха, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Партизанська, 28. Постановою державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 01 листопада 2011 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою відмови зазначено те, що спадкоємцем представлене до нотаріальної контори рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області про визнання права власності на спадковий будинок за [PERSON], але не представлений витяг з Реєстру прав власності щодо зазначеного будинку, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] Доказів реєстрації права власності на майно суду не надано. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності щодо домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район с. Хуторо-Губиниха вул. Партизанська, 28 не зареєстроване /а.с.56/. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", з відповідними змінами і доповненнями, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За таких обставин, оскільки рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2006 року, що набрало законної сили 10 листопада 2006 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок та господарські споруди, спадкодавець не зареєстрував право власності в державному реєстрі, хоча набув належним чином право, доказів вчинення правочинів щодо нерухомого майна до дати смерті спадкодавця матеріали справи не містять, інших спадкоємців з копії спадкової справи суд не вбачає позов підлягає задоволенню частково та за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно. При цьому, в частині визнання майна спадковим позов задоволенню не підлягає, оскільки доказів наявності невизнання або оспорювання факту того, що майно є спадковим матеріали справи не містять. На підставі викладеного,

Outcome: partial