Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказав, що 20.06.1989 року за даними запису № 3 у трудовій книжці УКР № 1424046 за наказом 11 від 24.07.1989 року він був прийнятий у члени колгоспу «Авангард» Царичанського району Дніпропетровської області. Вибув з членів колгоспу за власним бажанням відповідно до запису у трудовій книжці № 4 від 01.01.1996 року за наказом № 1 від 04.01.1996 року. У 1996 році звільнився з колгоспу влаштувався на роботу до ВАТ «Дніпромлин».Після виходу на пенсію по досягненню пенсійного віку, він дізнався, що деякі колеги, які також звільнились з колгоспу у кінці 90-х років, мають дохід від оренди паю, у зв'язку з чим він також вирішив дізнатись про свої права на земельну частку (пай). 21 листопада 2016 року за № 430 він отримав відмову на своє звернення про визнання права на земельну частку (пай), включення до списку та виділення земельної ділянки в натурі від голови Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Крім того вказує, що відповідно до довідки Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року № 10-422-99.3-1588/2-16, він включений до списку до Державного акту на право колективної власності на землю по колишньому КСП «Авангард» Михайлівської сільської ради від 18 травня 1995 року за номером 130, таким чином він дізнався про порушення свого права. 01 грудня 2016 року він отримав відомості від відповідача про відсутність сертифікату на його імя. При перегляді сертифікатів, які не були видані їх власникам, сертифікат також відсутній. Вважає, що оскільки на час розпаювання землі він був членом колишнього КСП «Авангард», то відповідно підпадає під коло осіб, визначених Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися. Надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву з проханням про розгляд даної справи без представника райдержадміністрації, позовні вимоги визнають повністю та не заперечують проти визнання права на земельну частку (пай) за позивачем. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву з проханням про розгляд даної справи без представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог заперечень не мають. З досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] дійсно 20.06.1989 року був прийнятий в члени колгоспу "Авангард" Царичанського району Дніпропетровської області. 01.01.1996 року відповідно до запису у трудовій книжці №4 за наказом № 1 від 04.01.1996 року позивач [PERSON]. вибув з членів колгоспу (КСП) за власним бажанням (а.с.6), а отже, на момент паювання землі він був членом колишнього КСП "Авангард" Царичанського району Дніпропетровської області, та відповідно підпадав під коло осіб, визначених Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95, а тому має право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП "Авангард" Царичанського району Дніпропетровської області. Під час передачі земель у колективну власність позивач [PERSON] згідно довідки Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Дніпропетровської області від 29.11.2016 року був включений до списку до Державного акта про право колективної власності на землю по колишньому КСП "Авангард" Михайлівської сільської ради від 18 травня 1995 року за номером 130 (а.с.11), а тому повинен був стати співвласником землі, переданої у колективну власність. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зазначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представника відповідача та третьої особи, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, даючи оцінку доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Відновлення порушеного права повинно бути проведене шляхом визнання за позивачем права на земельну частку (пай). На підставі викладеного суд вважає, що існують законні підстави для винесення рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved