Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, збільшивши позовні вимоги , де просить стягнути з відповідача на користь ОСББ «Лідер 8» заборгованість за надання житлово-комунальних послуг з утримання та експлуатації будинкових мереж у сумі 4044,63 грн.; 3500 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір. В обґрунтування позову покликається на те, що 30.03.2016 року Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лідер 8» скерувало на адресу відповідача попередження про сплату боргу за житлово-комунальні послуги, відповідно до Закону України « Про обєднання співвласників багатоквартирних будинків» та запропонувало йому вдруге укласти договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя, про що було скеровано офіційного листа та розрахунок заборгованості. Перший раз відповідачу запропоновано було укласти такий договір 01.11.2012 року з ОСББ «Лідер 8» як власнику квартири [ADDRESS]. Предметом даного договору є надання послуг з управління неподільним та загальним майном житлового комплексу, що в м. Трускавець, вул. Крушельницької,8. Однак [PERSON] з незрозумілих для них причин ухилилась від укладення запропонованого договору, а тому просить позов задовольнити, оскільки станом на 01.10.2017 року заборгованість [PERSON] перед ОСББ за період з грудня 2012 року становить 4044,63 грн. Представник позивача [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог в частині заборгованості, де зазначив, що Дрогобицьким відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області стягнено з [PERSON] на користь ОСББ «Лідер8» частину заборгованості в сумі 1289, 04 грн., а тому фактична заборгованість станом на 01.10.2017 року становить 4044, 63 грн, яку в тому числі і просить стягнути. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, заперечувала щодо належної суми стягнення, так як вважає її завищеною, представила суду квитанцію про оплату боргу в розмірі 2000 грн., оскільки впевнена, що саме така сума заборгованості утворилася. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, то такі категорично заперечила, оскільки ставить під сумнів компетентність представника, вважає, що останній не вчинив жодних дій, які належить оплатити. Подала заяву про застосування строку давності до позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши фактичні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лідер 8» є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку по вул. Крушельницької,8, м. Трускавець, Львівської області, головою якого є [PERSON], згідно наказу від 02 січня 2013 року про призначення відповідальних осіб (а/с 33). У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст. 11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У відповідності зі ст.ст.64,67,68 Житлового кодексу Української РСР, наймачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані комунальні послуги. Повнолітні члени сім'ї несуть з наймачем солідарну відповідальність. Відповідач [PERSON] є власником квартири № 25-а, що знаходиться в багатоквартирному житловому будинку по вул. Крушельницької,8 Львівської області, що стверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (а/с 28-30) та свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а/с 32). [PERSON] було запропоновано підписати типовий договір з ОСББ «Лідер 8», де передбачено тариф за надання послуг в розмірі 90,38 коп., однак остання його не підписала (а/с 3-4). Згідно витягу з протоколу № 2 загальних зборів ОСББ «Лідер 8» від 01.11.2012 року затверджено тарифи на обслуговування будинку та прибудинкової території 1-2 поверх 1,504 грн/м2; 3-9 поверх 2,004 грн/м2 (а/с 114), та згідно витягу з протоколу № 3/17 загальних зборів ОСББ «Лідер 8» від 27.05.2017 року затверджено тарифи на обслуговування будинку та прибудинкової території 1-2 поверх 2,314 грн/м2; 3-9 поверх 2,704 грн/м2 (а/с 116). Відповідачка не оплачує витрати на утримання будинку та прибудинкової території згідно тарифів, затверджених в договорі, а далі збільшеними згідно витягів з протоколів зборів, внаслідок чого за нею за період з грудня 2012 року по 01.10.2017 року утворилась заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, (за мінусом коштів, які були стягнені Дрогобицьким ВДВС в сумі 1289,4 в розмірі 4044,63 грн. Таке підтверджується розрахунками заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території з грудня 2012 року по березень 2016 року включно, де заборгованість становить 3571, 92 грн., та з 01.04.2016 року по 01.09.2017 року включно, де заборгованість становить 4044,63 (а/с 99). Згідно квитанції № 65 від 31.01.2018 року [PERSON] перерахувала на рахунок ОСББ «Лідер 8» суму в розмірі 2000 грн. Саме таку суму заборгованості вважає повною, оскільки стверджує, що нарахована позивачем заборгованість є завищеною та необґрунтованою. Проте, в підтвердження свого розрахунку заборгованості не надала суду жодного доказу. Крім цього, в судовому відповідачка наполягала на обовязковій участі голови ОСББ для того, щоб останній в судовому засіданні «покаявся» перед відповідачкою, стверджує, що голова ОСББ «Лідер 8» упереджено ставиться до неї, приймає неправомірні рішення, не дотримуючись відповідної процедури. Пояснює, що оскільки вона не проживає за такою адресою, тому і сплачувати за комунальні послуги взагалі не повинна. З приводу цього [PERSON] подала ряд заяв та клопотань, зокрема просить зобо»язати позивача документи звернення, попередження про нарахування боргу, проте такий документ наявний в матеріалах справи (а/с 14); просить пояснити суму боргу, однак таке теж стверджується наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості; зобовязати явкою голову ОСББ «Лідер 8» для визнання помилки та каяття; заперечує щодо розміру адвокатської винагороди з підстав бездіяльності останнього. Подала заяву від 23.02.2017 року де міститься список власників квартир по вул. Крушельницької, 8 в м. Трускавець, які своїми підписами засвідчили, що [PERSON] у квартирі № 25 за вказаною адресою не проживає, просить зобовязати надати розрахунок витрат, які несе ОСББ, який посадовий оклад голови ОСББ і хто його призначив , чому всі не оплачують ( хто? Що?); просить суд вивчити все, що стосується квартири № 25 , зокрема чому не можна проживати; пояснити, чому одним мешканцям встановлено до оплати 1 грн за м2, а їй 2,50 грн/м2 та просить зробити перерахунок її заборгованості по тарифу 1 грн/м2., просить пояснити, чому у дворі встановили другий дитячий майданчик без її згод. Слід зазначити, що суд критично ставиться до заперечень відповідача, оскільки вони ґрунтуються на суб'єктивній оцінці відповідача та об'єктивно нічим не підтверджуються, крім того заперечення має вимоги, які мають бути оформлені окремим позовом або зустрічним позовом з відповідними вимогами до нього та сплатою судового збору. Не може суд також погодитись з запереченнями відповідача в частині невірних нарахувань суми заборгованості, оскільки вказане спростовується наданим позивачем розрахунками, з яких вбачається, що розрахунок заборгованості виконано відповідно до договору та витягів з протоколів загальних зборів ОСББ «Лідер 8»про збільшення тарифу , тобто заперечення об'єктивно не підтверджуються. У відповідності до\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як встановлено в судовому засіданні, та не оспорюється сторонами Дрогобицьким ВДВС в межах виконання рішення суду від 16.08.2016 у справі № 442/3923/16-ц про стягнення з [PERSON] заборгованості, було стягнуто борг в сумі 1289,04 грн. Згідно п.2 ч.1\~ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Частинами 3, 4ст. 16 цього ж Закону, визначено принцип безперебійного надання споживачу послуг. Виконавець/виробник зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.2\~ст.21 цього ж закону, виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Пунктами 1, 2, 4, 5 ч.1\~ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», встановлено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Верховний Суд України у справі № 6-56220св10, у своєму рішенні від 07.09.2011 року та у справі №6-2951цс15, рішення від 20.04.2016 року, зазначив, що «відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати спожитих житлово-комунальних послуг». Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до\~ст.162 Житлового кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 1 п.п.5, 6 ст.30\~ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що державне регулювання цін/тарифів базується на принципах відповідності оплати житлово-комунальних послуг їх наявності, кількості та якості та відповідальності виконавців/виробників за недотримання вимог стандартів, нормативів, норм, порядків та правил. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.32ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання позивачем житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за послуги згідно з існуючими тарифами та перевірка не тільки розрахунку заборгованості, а й докази надання послуг. Статтею 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~передбачено, що об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Відповідно до\~ст. 23 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~кошти за користування неподільним та загальним майном і обслуговування спільної власності сплачуються на банківський рахунок об'єднання. Ця частина комунальних послуг надається об'єднанню як кінцевому споживачеві. Відповідно до ч.1 ст.\~66, ст.\~67 ЖК Української РСР\~плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як встановлено\~ст. 68 ЖК Української РСР\~наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно до вимог\~ст.25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Таким чином, відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою, протягом періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість за послуги з утримання будинку і прибудинкової території, тобто була споживачем послуг. Виходячи з норм чинного законодавства, оплата комунальних платежів за чинним законодавством є обов'язком відповідача. Крім того така відмова від оплати рахунків чи від несплати рахунків є і порушенням прав інших мешканців багатоквартирного будинку. Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідач не може не враховувати прав та загальних інтересів мешканців будинку. Щодо заявленого відповідачкою клопотання про застосування до позовних вимог позовної давності слід зазначити таке. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до\~ст.253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до\~ст.253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання [PERSON] зобовязань по сплаті платежів за комунальні послуги позовна давність за вимогами управителя про погашення заборгованості повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. З матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, встановлено , що [PERSON] станом на грудень 2012 року утворила заборгованість в розмірі 47, 10 грн. Отже, порушення відповідачкою зобов'язань по сплаті житлово-комунальних послуг розпочато в грудні 2012 року. З цього моменту позивач мав право звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості, проте позов пред'явлено лише 25.05.2016 , зі спливом строку позовної давності, що складає 5 місяців. А тому в задоволенні вимог про стягнення боргу з грудня по квітень 2012 року слід відмовити, віднявши таку суму із загальної суми заборгованості. Згідно\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з пунктом 10 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. [PERSON], згідно копії посвідчення серії А № 108054 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте в даному випадку є відповідачем по справі, а тому не звільняється від сплати судового збору. Так, позивачем при пред'явленні позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1378 гривень ( а/с 8 платіжне доручення № 32) та 100 грн. за подання заяви про збільшення позовних вимог (а/с 99 платіжне доручення № 77). Також, 18.05.2016 року між адвокатом [PERSON] та ОСББ «Лідер 8» в особі директора [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги, у зв'язку з чим ОСББ «Лідер 8 сплачує гонорар адвокату в розмірі 3500 грн. Позивач просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 3500 гривень згідно з договором про надання правової допомоги як гонорар. Про підтвердження такого надав суду платіжні доручення про витрати для поповнення картки [PERSON] . Відповідно до положень\~ст.137 ЦПК України\~витрати, повязані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивач вимагає стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу по даній справі в розмірі 3500 грн. Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги, адвокат [PERSON] виконав необхідний обсяг робіт з складання позову, заяви про збільшення позовних вимог, підготовки матеріалів (письмових доказів) на обґрунтування позову, здійснював представництво в суді. Дослідивши надані докази, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ст.139 ЦПК України обовязок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки відповідачем не доведено протилежного, суд вважає, що витрати, понесені позивачем на оплату правничої допомоги адвоката , є спів мірними з виконаним адвокатом обсягом робіт і тому, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати пов»язані з розглядом справи, що були ним понесені. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1627,28 грн. заборгованості за надання житлово-комунальних послуг з утримання та експлуатації будинкових мереж(тобто 5325,04грн. мінус 1289,04 грн. стягнутих за виконавчим листом мінус 408,62грн. у звязку з пропуском строку позовної давності та мінус 2000грн. сплачених добровільно відповідачем під час розгляду справи), 1478 гривень сплаченого судового збору та 3500 грн. витрат за надання правової допомоги.

Outcome: partial