Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Представник позивача свої вимоги мотивує тим, що 16.11.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № SUC9GA00000218, згідно з яким позивач надав останньому кредит в розмірі 56500,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 16.11.2007 року клали договір іпотеки договір іпотеки, за умови якого відповідач [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, загальною площею 340,7 кв.м., житлова площа - 147,2 кв.м та майнові права на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. 13.10.2006 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 750-мк. 16 жовтня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №750-мк від 13.10.2006 року «ПриватБанк» і [PERSON] уклали договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 1/3 частку нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці Сумської міської ради. Нежитлове приміщення під літерою "Щ" - цегляне, загальна площа, якого складає 481,8 кв.м. Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України [PERSON] було накладено арешт на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", відповідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 35095575 від 16.06.2015, про що було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10099959 від 19.06.2015р., постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35095575 від 22.03.2013р., про що було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №556989 від 04.04.2013р., постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35095575 від 22.03.2013р., про що було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №554648 від 04.04.2013р. Вказує, що згідно договору іпотеки від 16.11.2007р., а саме п.35.5 вартість предмету іпотеки складає 353500,00 грн., договору іпотеки від 16.10.2006р. п.12 вартість предмету іпотеки складає 568125,00 грн., а станом на 10 травня 2016 р. заборгованість [PERSON] перед «ПриватБанком» за кредитним договором № SUC9GA00000218 становить 58818,67 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1480034,90 грн., а станом на 01.06.2016р. заборгованість за кредитним договором № 750-мк становить 316638,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 7960813,50 грн. Отже, вартість предмету іпотеки менше ніж заборгованість перед іпотеко держателем, відповідно державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями, а заставодержатель, тобто ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в свою чергу, має право звернутися до суду з позовом та зняття арешту із заставленого майна. Тому просить суд зняти арешти із заставленого майна ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: -житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 1/3 частки нежитлового приміщення, що належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - вилучити запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10099959 від 19.06.2015р., №556989 від 04.04.2013р., №554648 від 04.04.2013р. щодо арешту вказаного майна, а також стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь банку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, вважаючи, що обставини, на які посилається у позові доведені, надавши з цього приводу пояснення, в тому числі і на заперечення інших осіб, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] позов визнав і погоджується із позицією представника банку. Представник ДВС/ Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Матросов Р.Ю. позовні вимоги не визнав, надавши усні та письмові заперечення (а.с. 93-94), вказуючи, що на виконанні у ВПВР Департаменту ДВС МЮУ перебувало виконавче провадження ВП № 35095575 з примусового виконання листа № 6-513/12, виданого 21.08.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ»Альфабанк» заборгованості 606 254, 98 доларів США та 6 660 849 грн.14 коп. Для забезпечення реального виконання рішення, державним виконавцем згідно ч.ч.1,2,3 ст.57 Закону України « Про виконавче провадження» було накладено арешт на спірне майно. Оскільки державний виконавець діяв у спосіб, передбачений законом, то підстав для задоволення позовних вимог немає. Представник Департаменту(Центру) надання адміністративних послуг виконавчого органу КМА в судове засідання не з»явився, надав суду заперечення проти позову, зазначивши, що позовні вимоги у частині, що стосуються центру як відповідача мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, крім цього із заявлених позовних вимог до центу відсутній спір про право, і в частині вимог про вилучення записів із Державного центру речових прав на нерухоме майно провадження необхідно закрити, так як такі вимоги розглядаються в порядку господарського судочинства. (а.с. 38-40) Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК та [PERSON] . 16.11.2007 року було укладено кредитний договір № SUC9GA00000218, згідно з яким позивач надав останньому кредит в розмірі 56500,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 16.11.2007 уклали договір іпотеки договір іпотеки, за умови якого відповідач [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, загальною площею 340,7 кв.м., житлова площа - 147,2 кв.м та майнові права на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8-13) 13.10.2006 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 750-мк. 16 жовтня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №750-мк від 13.10.2006 року «ПриватБанк» і [PERSON] уклали договір іпотеки, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 1/3 частку нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці Сумської міської ради. Нежитлове приміщення під літерою "Щ" - цегляне, загальна площа, якого складає 481,8 кв.м. (а.с. 13-17) Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України [PERSON] було накладено арешт на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", відповідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 35095575 від 16.06.2015, про що було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10099959 від 19.06.2015р., постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35095575 від 22.03.2013р., про що було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №556989 від 04.04.2013р., постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35095575 від 22.03.2013р., про що було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №554648 від 04.04.2013р. (а.с. 22-24) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає,що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на цемайно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про знятт яарешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про так іобставини. Копія постанови про зняттяарешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому булла надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. . У відповідності зі ст. 546 Цивільного кодексу України одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є застава. Статтею 572 цього кодексу визначено поняття застави- в силу застави кредитор(заставодержатель) має право у разі невиконання боржником(заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі ст. 585 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню. - з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. В силу застави заставодержатель має переважне право перед іншими кредиторами.Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. У відповідності зі ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором,- неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Інші особи, що не є заставодержателями мають право задовольнити вимоги за рахунок застави, якщо вартість застави перевищує заборгованість заставодержателя та в інших випадках. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи вищевказані положення законів, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, адже як убачається із наданого розрахунку заборгованості згідно договору іпотеки від 16.11.2007р., а саме п.35.5 вартість предмету іпотеки складає 353500,00 грн., договору іпотеки від 16.10.2006р. п.12 вартість предмету іпотеки складає 568125,00 грн., а станом на 10 травня 2016 р. заборгованість [PERSON] перед «ПриватБанком» за кредитним договором № SUC9GA00000218 становить 58818,67 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1480034,90 грн., а станом на 01.06.2016р. заборгованість за кредитним договором № 750-мк становить 316638,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 7960813,50 грн. (а.с. 18-21) Суд вважає, що доводи доводи представників відповідачів є безпідставними та адже вони спростовуються матеріалами справи і не узгоджується з чинним законодавством.

Outcome: approved