Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

26.04.2017 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" Хорольського МКК ДП звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що позивач звернувся до власника земельної ділянки з проханням надати [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з метою державної реєстрації поновленого договору оренди землі між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» Хорольського МКК ДП (Орендар) і [PERSON] (Орендодавець) на земельну ділянку площею 4,5247га, розташовану в межах Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Але наданий ним [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку містить інформацію, що 26 грудня 2016 року Виконавчим комітетом Миргородської міської ради здійснено державну реєстрацію речового права (передачу в оренду земельної ділянки площею 4,5247га кадастровий номер 5323281200:00:002:0011. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 лютого 2017 року, яке набрало законної сили 03.03.2017року по справі № 541/2867/16-ц задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» Хорольського МКК ДП до [PERSON] та Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант- 2005» в повному обсязі. Визнано недійсним договір оренди землі між [PERSON] і Приватним сільськогосподарським підприємством «Гарант-2005» (ЄДРПОУ 32548393) на земельну ділянку площею 4,5247 га. Рішенням суду встановлено, що «21 серпня 2006 року між орендодавцем [PERSON] (спадкоємцем якого є [PERSON]) й орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» Хорольського МКК ДП було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки (а.с. 4-3), при цьому у п. 8 Договору 1, зазначено, що договір укладено на 10 років. 21 серпня 2006 року між Позивачем та [PERSON] був підписаний передачі зазначеного нерухомого майна, про що наявна копія акту. 06.03.2007 року здійснено державну реєстрацію даного договору, тобто строк дії договору розпочався з 06.03.2007 року. З наведеного випливає, що на дату державної реєстрації спірного речового договору 26.12.2016 року ще не було припинено дію договору оренди землі між орендарем TOB «Лан» Хорольський МКК ДП і орендодавцем [PERSON], спадкоємцем якого є [PERSON]. Тому просив суд, визнати недійсним договір оренди землі від 26 грудня 2016 року державну реєстрацію якого здійснено Виконавчим комітетом Миргородської міської ради 26.12.2016 року між [PERSON] і Приватним сільськогосподарським підприємством «Гарант-2005» на земельну ділянку площею 4,5247 га кадастровий номер 5323281200:00:002:0011, розташовану в межах Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області, та скасувати його державну реєстрацію. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" Хорольського МКК ДП, [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с.25) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Звернув увагу суду на те, що товариство, інтереси якого він представляє, добросовісно користувалось орендованою земельною ділянкою і своєчасно, в розмірах обумовлених договором оренди землі, проводило розрахунки з [PERSON], а тому мало пріоритетне право на переукладення з власником земельної ділянки договору оренди на новий строк. З цією метою товариство з обмеженою відповідальністю "Лан" Хорольського МКК ДП попередньо, тобто ще в червні 2016 року (відповідно до умов п. 8 Договору за два місяці до закінчення строку дії укладеного в 2006 році договору оренди) домовилося з відповідачем на переукладення даного договору ще на 10 років про що уклали додаткову угоду, яку [PERSON] підписав та не заперечував щодо переукладення договору оренди належної йому земельної ділянки на новий строк. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав,, пояснив, що він надавав довіреність на імя [PERSON] для укладення договору оренди однак не уповноважував його укладати з ТОВ «Гарант - 2005» договору оренди і сам спірний договір не укладав. Представник Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант - 2005» в судовому засіданні пояснив, що 26.12.2016 року між [PERSON] та ПСП «Гарант-2005» укладено договір на земельну ділянку площею 4,5247 га, терміном на 15 років, та здійснено державну реєстрацію договору від 26.12.2016 року за номером запису про право (в державному реєстрі прав) 18425039 здійснену виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області. На виконання вимог положення п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» сторони договору зареєстрували речове право на оренду земельної ділянки, кадастровий номер 5323281200:00:002:0011. Оскільки термін дії договору оренди землі між ТОВ «Лан» Хорольського МКК ДП та [PERSON] закінчився 21.08.2016 року тому [PERSON] правомірно відмовився від продовження договору з ТОВ «Лан» Хорольського МКК ДП та уклав договір оренди землі з ПСП «Гарант-2005». Також додаткова угода на продовження договору оренди землі між ТОВ «Лан» Хорольского МКК ДП та [PERSON] не пройшла державну реєстрацію, то дана угода не є дійсною. Оскільки жодного порушення чинного законодавства вчинено не було, тому Договір оренди земельної ділянки між [PERSON], та ПСП «Гарант - 2005» укладено відповідно до вимог чинного законодавства України та не підлягає до скасування. В звязку з цим просив суд, відмовити в задоволенні позовної заяви ТОВ «Лан» Хорольського МКК ДП до [PERSON], ПСП «Гарант-2005», третьої особи Виконавчий комітет Миргородської міської ради, Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області. Представник Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився, установа направила на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просила провести без участі їхнього представника. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду (а.с. 19). Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавської області в судове засідання не зявився, установа належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] має в приватній власності земельну ділянку товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,52 га з кадастровим номером 5323281200000020011, розташовану та території Вовнянської сільської ради Миргородського району, що підтверджується рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 червня 2008 по справі №2-660/2008, яке набрало законної сили 30.06.2008 року (а.с. 7, 8). 21 серпня 2006 року між орендодавцем [PERSON] (спадкоємцем якого є [PERSON]) й орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» Хорольського МКК ДП було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки (а.с. 4-5), при цьому у п. 8 Договору 1 зазначено, що договір укладено на 10 років. 21 серпня 2006 року між Позивачем та [PERSON] був підписаний акт передачі зазначеного нерухомого майна, про що наявна копія акту (а.с. 6). 06.03.2007 року здійснено державну реєстрацію даного договору, що підтверджується відміткою у його тексті (а.с. 4-5). 20.06.2008 року рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі №2-660/2008, яке набрало законної сили 30.06.2008 року, за відповідачем [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом, згідно з яким він став власником спірної земельної ділянки (а.с. 8). 15.06.2016 року Листом-повідомленням ТОВ "Лан" Хорольського МКК ДП повідомило [PERSON] про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, додавши до нього проект додаткової угоди (а.с. 9-10). 16.06.2016 року [PERSON] отримав вказане повідомлення та проект додаткової угоди. 05.07.2016 року листом [PERSON] повідомив позивача про прийняття ним рішення про поновлення договору оренди землі на умовах запропонованих у додатку, тобто у вигляді договору оренди землі у новій редакції та, підписавши всі примірники, направив позивачу для проведення його державної реєстрації. (а.с.12). 19.07.2016 року [PERSON] та Приватне сільськогосподарське підприємство "Гарант-2005" уклали договір оренди спірної земельної ділянки, який пройшов державну реєстрацію. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 лютого 2017 року, яке набрало законної сили 03.03.2017 по справі № 541/2867/16-ц задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» Хорольського МКК ДП до [PERSON] та Приватного сільськогосподарського підприємства «Гарант- 2005» в повному обсязі. Визнано недійсним договір оренди землі між [PERSON] і Приватним сільськогосподарським підприємством «Гарант-2005» на земельну ділянку площею 4,5247 га. Рішенням суду встановлено, що «21 серпня 2006 року між орендодавцем [PERSON], спадкоємцем якого є [PERSON] й орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» Хорольського-МКК ДП було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, при цьому у п. 8 Договору 1, зазначено, що договір укладено на 10 років. Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України визначеної у постанов 18.01.2017р. у справі № 6-2777цс16, строк дії договору оренди землі укладеного до 01.01.2013 року починає діяти з дати державної реєстрації. Таким чином, строк дії договору оренди; орендарем ТОВ «Лан» Хорольський МКК ДП і орендодавцем [PERSON], спадкоємцем якого є [PERSON], почав відлік з 06 березня 2007 року. Договір укладено на 10 років. Строк, що визначений роками, спливає у відповідний місяць число останнього року строку. З наведеного випливає, що на дату державної реєстрації спірного речового права 26.12.2016 року, ще не було припинено дію договору оренди землі між орендарем TOB «Лан» Хорольський МКК ДП і орендодавцем [PERSON], спадкоємцем якого є [PERSON], дія якого закінчується 07.03.2017 року. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі". Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично обєднує два випадки пролонгації такого договору. Отже, для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Крім того, частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди: орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Частинами восьмою, девятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Така правова позиція міститься в постанові Верховного суду України 13 квітня 2016 року № 6-2027цс15 та згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції. Закон України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень», визначає правові, економічні організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захист державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За приписами пункту 1 частини другої статті 9 цього Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону № 1952-ІУ державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно до пункту 8-1 частини другої статті 9 цього Закону під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобовязані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобовязаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації. Цей факт унеможливлює здійснення державної реєстрації договору оренди землі, укладеного між її власником та ПСП «Гарант-2005» та зареєстрованого 26.12.2016 року, до закінчення строку дії попереднього Договору. Відповідно до ч.1ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Отже слід визнати недійсним договір оренди землі від 26 грудня 2016 року між [PERSON] і Приватним сільськогосподарським підприємством «Гарант-2005» (ЄДРПОУ 32548393) земельної ділянки площею 4,5247 га кадастровий номер 5323281200:00:002:0011, розташовану в межах Вовнянської сільської ради Миргородського району Полтавської області та скасувати його державну реєстрацію від 26.12.2016 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за номером запису про інше речове право 18425039, здійснену виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved