Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У травні 2015 до суду надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обгрунтовані наступним. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], який заповіту не складав. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на квартиру [ADDRESS], яка відповідно до Договору міни квартири від 19.09.2009 належала на праві спільної власності дружині [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] (відповідачам в даній справі). Спадкоємець першої черги за законом - дружина померлого [PERSON] прийняла спадщину після померлого [PERSON], Крім [PERSON] спадкоємцями за законом були діти спадкодавця [PERSON] і [PERSON], однак вони відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. У травні 2015 року позивач звернулась до державного нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори Дзюби В.І. за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, однак, у вчиненні даної нотаріальної дії їй було відмовлено в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно - Договір міни квартири від 19.09.2009 не зареєстрований відповідним чином у відповідному державному реєстраційному органі, що суперечить вимогам ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимогам п.п. 4.14, 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. З урахуванням викладеного, посилаючись на норми ст. 381, 392, 1220, 1261, 1265, 1268 - 1270 ЦК України позивач просив встановити факт належності на праві власності померлому [PERSON] 1/4 частини вищевказаної квартири, а також визнати за позивачем право власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, від через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Воронізької сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали повністю. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно рішення Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Суд вважає, що встановлення фактів належності об'єктів нерухомого майна померлому з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а тому з урахуванням вищевикладених нормативних приписів визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved