Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 10 254 700,65 грн. за кредитним договором №09/2008 від 20.02.2008 року шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення 1 700,00 грн. витрат по оплаті судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Позовні вимоги мотивував тим, що 20.02.2008 року між ВАТ КРЕДОБАНК, правонаступником якого є ПАТ КРЕДОБАНК та ТОВ ФК ДЕКРА було укладено кредитний договір №09/2008, відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 4 000 000,00 грн. на строк до 19.02.2013 року зі сплатою 17,5 % річних. Згідно вимог Додаткового договору №3 від 06.05.2010 року було збільшено суму кредиту до 9 636 090,27 грн., а Додатковим договором №4 від 30.09.2010 року було зменшено суму кредиту та встановлено розмір кредиту 9 550 000,00 грн. та змінено дату остаточного повернення кредиту до 30.09.2013 року. У звязку з неналежним виконанням боржником кредитних зобовязань по кредитному договору №09/2008 від 20.02.2008 року за ТОВ ФК ДЕКРА станом на 16.05.2011 року виникла заборгованість у розмірі 10 254 700,65 грн., яка складається з: 9 460 002,29 грн. - заборгованість по кредиту; 749 826,15 грн. - заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитом; 500,00 грн. - заборгованість по кімісії за управління кредитом; 43 047,23 грн. - пеня за період з 01.12.2010 року по 16.05.2011 року. Позивачем було направлено боржнику претензію №24-1405/11 від 07.02.2011 року про погашення заборгованості, яку боржник отримав 11.02.2011 року, однак заборгованість так і не погасив. Оскільки, боржник систематично не виконує свої зобовязання згідно кредитного договору, то у позивача виникло право дострокового повернення частини кредиту, що залишилась не сплаченою. З метою забезпечення виконання кредитного договору 30.09.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №1/09/2008, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязань в повному обсязі за кредитним договором та разом з боржником нести солідарну відповідальність перед кредитором по сплаті боргу, процентів, неустойки. Відповідачу, як і боржнику, позивачем було надіслано вимогу №27-1406/11 від 07.02.2011 року про погашення заборгованості боржника по кредитному договору в семиденний строк, яку відповідач отримав 11.02.2011 року, однак, станом на 16.05.2011 року відповідачем заборгованість не було сплачено. В якості забезпечення виконання зобовязань ТОВ ФК ДЕКРА перед позивачем по\~ кредитному договору №09/2008 від 20.02.2008 року майновим поручителем боржника, відповідачем [PERSON] згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] 14.05.2010 року по реєстру №1047 зі змінами, внесеними згідно Договору про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] 14.05.2010 року по реєстру 1047, який посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] 30.09.2010 року по реєстру №2080, було передано в іпотеку позивчау нерухомість: однокімнатну квартиру загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м. з коморою в підвалі площею 19,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ,в [ADDRESS], заставною вартістю 207 900,00 грн. У звязку з невиконанням боржником зобовязань перед позивачем по кредитному договору, позивач набув право звернути стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05.11.2012 року замінено в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат позивача [PERSON] акціонерне товариство "КРЕДОБАНК на Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Приватні інвестиції (а.с.90 том 1). Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просив задоволити. Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити в повному обсязі. Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 20.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Кредобанк", правонаступником якого є ПАТ КРЕДОБАНК та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Декра", як позичальником було укладено кредитний договір №09/2008, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику у власність грошові кошти (кредит) у сумі 4 000 000 грн. на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язався у термін включно до 19.02.2013 повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 17,5% річних. Згідно п.п. 2.1.2. п. 2.1. договору, призначення кредиту: купівля нежитлових офісних приміщень загальною площею 395,5 кв. м. за адресою: м. Івано-Франківськ, вул.Чорновола, 103 у ЗАТ "Страхова компанія "Промінь" згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого 14.02.2008 р. [PERSON], приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі №950. Відповідно до п. 2.1.6. договору, передбачено порядок видачі кредиту шляхом оплати платіжних документів з позичкового рахунку позичальника безпосередньо за цільовим призначенням. Пунктом 2.6. договору передбачено, що для обліку виданих кредитних коштів Банк відкриває позичковий рахунок №2083501005468. Підставою здійснення банком переказу кредитних коштів з позичкового рахунку є платіжне доручення (заява на переказ) або будь-який інший адресований банку документ позичальника, який містить усі необхідні для здійснення переказу реквізити та підписаний уповноваженими особами позичальника. Кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання (п. 2.4., п. 2.5.). Згідно з п.4.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але, умовно, 360 днів у році) за ставкою, визначеною у п. 2.1 цього договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаному у п. 2.2 цього договору. Позичальник сплачує нараховані проценти у валюті кредиту щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховано проценти (п. 4.3.). Позичальник зобов'язаний повернути банку кредит в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється відповідно до графіку повернення кредиту, який є додатком до цього договору (п. 5.1.). Додатком №1 до кредитного договору визначено графік погашення кредиту, за яким позичальник зобов'язався погашати кредит рівними частинами по 83 300 грн. до 19 числа кожного місяця, здійснивши перше погашення до 19.03.2009, та сплатити останній платіж до 19.02.2013 в розмірі 84 900 грн. (а.с.16-19 том 1). 03.07.2009 року між ВАТ "Кредобанк", правонаступником якого є ПАТ КРЕДОБАНК та ТОВ "Фінансова компанія "Декра" було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №09/2008 від 20.02.2008 року, яким визначено проценту ставку 23,5% річних та внесено зміни до п.п. 3.2., 3.3., 4.1., 4.2., 4.6., 5.7., 9.2.5. кредитного договору, а також доповнено Розділ 4 пунктом 4.7. (а.с. 20, 21 том 1). Додатковим договором №2 до Кредитного договору №09/2008 від 20.02.2008 року від 15.04.2010 року внесено зміни до п. 10.3. кредитного договору (а.с.22 том). Згідно з Додатковим договором №3 від 06.05.2010 року збільшено суму кредиту до 9 636 090,27 грн. та встановлено процентну ставку у розмірі 16% річних, змінено дату остаточного повернення кредиту 30.09.2010 року. Внесено зміни до п.п. 2.2., 3.2.2., 3.3., 4.1.3., 4.1., 4.3., 5.1., 9.3.6., 9.3. кредитного договору (а.с.23, 24 том 1). Відповідно до Додаткового договору №4 від 30.09.2010 року зменшено розмір кредиту до 9 550 000,00 грн., а датою остаточного повернення кредиту визначено 30.09.2013 року, зі сплатою відсотків у розмірі 16%, проте у випадку виникнення прострочок по сплаті основного боргу або відсотків понад 31 день процентну ставку за користування кредитними коштами буде встановлено на рівні 20% річних. Крім цього, внесено зміни до п.п. 3.2.2., 4.1., 5.1., 9.3.6. Кредитного договору (а.с.25 том 1). Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КРЕДОБАНК належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надав ТОВ "Фінансова компанія "Декра" кредитні кошти в сумі 4 000 000 грн. згідно меморіального ордера №166652 від 20.02.2008 р., 5 185 000 грн.\~згідно меморіального ордера №714917 від 26.05.2010 р., 470 290 грн. 27 коп.\~згідно меморіального ордера №714924 від 26.05.2010 р. (а.с. 28-30 том 1). Надання кредиту підтверджується також виписками по особових рахунках №2083501005468 та №2083401252072 ТОВ "Фінансова компанія "Декра" з 20.02.2008 року по 06.04.2011 року, відкритих банком для обліку виданих кредитних коштів (а.с. 32-41 том 1). Незважаючи на взяті на себе за Кредитним договором №09/2008 від 20.02.2008 року зобов'язання, позичальник належно їх не виконував, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.31 том 1). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно вимог п. 7.1. Кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення кредиту або його частини, оплати процентів, комісій) позичальник на вимогу банку сплачує йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочки за весь період прострочки. При неповерненні або несвоєчасному поверненні суми кредиту (його частини) в гривні позичачьник на вимогу банку повертає цю суму кредиту збільшену на розмір індексу інфляції за весь час прострочення (п.7.2.). Відповідно з до п. 7.5. кредитного договору за невиконання або неналежне виконання позичальником свого зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту або його частин, позичальник, крім сплати пені, відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі і упущену вигоду. Упущена вигода розраховується за весь період прострочення шляхом нарахування на суму прострочення процентної ставки (п. 2.1 кредитного договору) збільшеної у півтора рази. Згідно п. 5.9. Кредитного договору, банк у випадках, передбачених п. 2.9. цього Договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій, та інших належних до сплати платежів за договором, про що письмово повідомляє позичальника. 07.02.2011 року ПАТ "Кредобанк" направив на адресу ТзОВ "Фінансова компанія "Декра" вимогу №27-1405/11 про сплату заборгованості в сумі 9 757 557 грн. 53 коп. (в тому числі строкова заборгованість по кредиту, прострочена заборгованість, прострочені відсотки, комісія, заподіяні збитки, пеня за несвоєчасну сплату відсотків, пеня за несвоєчасне погашення кредиту). Однак, товариством, дана вимога була залишена без задоволення (а.с. 51 том 1). В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором №09/2008 від 20.02.2008 року, 30.09.2010 року між ПАТ КРЕДОБАНК та [PERSON] було укладено договір поруки №1/09/2008, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязань в повному обсязі(повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, штрафів, неустойок) за Кредитним договором №09/2008 від 20.02.2008 року, а також усіма додатковими договорами до нього, які можуть бути укладені у майбутньому. Згідно п.2.5. Договору поруки, Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором (а.с.42 том 1). В якості забезпечення виконання зобовязань ТОВ ФК ДЕКРА перед ПАТ КРЕДОБАНК по кредитному договору №09/2008 від 20.02.2008 року майновим поручителем боржника, відповідачем [PERSON] згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] 14.05.2010 року по реєстру №1047 зі змінами, внесеними згідно Договору про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] 14.05.2010 року по реєстру 1047, який посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] 30.09.2010 року по реєстру №2080, було передано в іпотеку ПАТ КРЕДОБАНК нерухомість: однокімнатну квартиру загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м. з коморою в підвалі площею 19,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ,в [ADDRESS], заставною вартістю 207 900,00 грн. (а.с. 44-50 том 1). Відповідачу, як і боржнику, ПАТ КРЕДОБАНК було надіслано вимоги №27-1406/11 та №27-1407/11 від 07.02.2011 року про погашення заборгованості боржника по кредитному договору в семиденний строк, які відповідач отримав 11.02.2011 року (а.с. 52-54 том 1), однак, станом на 16.05.2011 року відповідачем заборгованість сплачено не було. Відповідно до п. 3.1.1. вказаного договору, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобовязань за цим договором Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією Предмета іпотеки. Пунктом 5.1 договору іпотеки передбачено право банку, як іпотекодержателя, звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки, у випадку повного чи часткового неповернення у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитними договором строки суми відсотків, комісій; неустойки (пені, штрафних санкцій). 29.11.2011 р. між ПАТ "Кредобанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" було укладено договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, за яким банк відступив право вимоги за кредитним договором. Відповідно до умов договору "права вимоги" означає повний обсяг прав грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами та повний обсяг прав вимоги до сторін забезпечення за забезпечувальними документами, строк виконання за якими настав на дату відступлення прав вимоги за цим договором, а також які виникнуть у майбутньому, зокрема, право на основну суму кредиту, на проценти, нараховані на неї, на комісії та будь-які штрафні санкції (за наявності), що підлягають сплаті у відповідності до умов кредитних договорів. Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного договору, на умовах цього договору банк продає та відступає новому кредитору права вимоги, відповідно, новий кредитор, на умовах цього договору, цим купує та приймає від банку зазначені права вимоги, визначені у додатку 1. Пунктом 3.2 визначено, що відповідно до цього договору банк продає та передає новому кредитору, а новий кредитор купує та приймає права вимоги за кредитними договорами та за усіма забезпеченнями відповідно до забезпечувальних документів, вказаних у додатку 1. Сторони зобов'язані підписати на дату надходження ціни відступлення на рахунок банку акт прийому-передачі портфеля заборгованостей, згідно додатку №2 до договору на підтвердження зазначеного приймання-передачі. Даний акт є фактичним підтвердженням переходу прав вимоги за портфелем заборгованості відповідно до умов цього договору. Договір набуває чинності з моменту підписання даного акту. Сторони узгодили, що новий кредитор заплатить банку ціну відступлення в сумі, що дорівнює 30,8% розміру потрфеля Заборгованості, зазначеної у пункті 2.1.3. шляхом переказу коштів у безготівковій формі на рахунок №290935101 в ПАТ "Кредобанк" одразу при наданні кредиту Новому кредитору з боку АТ ПКО БП, що станеться негайно після реєстрації позики в НБУ. Як передбачено п. 8.1 договору факторингу, новий кредитор з моменту передачі йому прав вимоги стає кредитором у зобов"язаннях позичальників за кредитними договорами та сторін забезпечення за забезпечувальними документами, та одержує право замість банка вимагати від позичальників належного виконання ними зобов'язань за такими кредитним договорами та від сторін забезпечення виконання ними зобов'язань за забезпечувальними документами. Починаючи з дати надходження ціни відступлення новий кредитор має права на всі суми, належні до сплати позичальниками та сторонами забезпечення на виконання відступлених прав вимоги (а.с.65-79 том 1). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 Цивільного кодексу України\~боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Отже, у відповідності до умов договору, з моменту відступлення ПАТ "Кредобанк" ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" права вимоги за кредитним договором №09/2008 від 20.02.2008 р., до фактора перейшов повний обсяг прав вимоги до сторін забезпечення за забезпечувальними документами, строк виконання за якими настав на дату відступлення прав вимоги за цим договором, а також які виникнуть у майбутньому, зокрема, право на основну суму кредиту, на проценти, нараховані на неї, на комісії та будь-які штрафні санкції (за наявності), що підлягають сплаті у відповідності до умов кредитних договорів. Відповідно до ч.4 ст. 83 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається із копії рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06.04.2017 року по справі №909/6/13-г, згідно платіжного доручення № 4 від 13.12.11 р. (а.с. 99 т. 1) ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" перерахувало ПАТ "Кредобанк" грошові кошти в сумі 292 214 748 грн. 74 коп. У призначені платежу зазначено "внесення ціни купівлі за викуп портфеля заборгованості на основі договору факторингу від 29.11.2011 р. шляхом продажу заборгованості, без ПДВ". При дослідженні платіжного доручення № 4 від 13.12.11 р., судом встановлено, що в графі "код отримувача" вказано код ЄДРПОУ 22360822, який є кодом Центральної філії Публічного Акціонерного Товариства "Кредобанк". Грошові кошти перераховано банківською установою\~ПАТ "Кредобанк" на рахунок №290935101 ПАТ "Кредобанк". У відповідності до п. 1.30 ч.1\~ст.1 Закону України\~"Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"\~платіжне доручення\~-\~розрахунковий\~документ,\~який містить\~доручення\~платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. Згідно 4.1. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України 18 червня 2003 року № 254, операції,\~які\~здійснюють банки,\~мають\~бути\~належним чином задокументовані. Згідно п.\~4.2. Положення\~підставою\~для\~відображення\~операцій\~за\~балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Відповідно до п.\~4.10.\~Положення, первинні\~документи\~складаються\~на\~бланках\~форм, затверджених\~відповідно\~до законодавства України. Документування операцій\~може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банками\~самостійно,\~які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити\~форм, затверджених відповідно до законодавства України.\~Первинні\~документи\~складаються\~на\~паперових\~носіях або в електронній формі та мають містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції (короткий зміст операції та\~підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб,\~відповідальних\~ за\~здійснення операції\~і правильність її оформлення;\~особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші\~дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Платіжне доручення № 4 від 13.12.11 р. містить всі обов'язкові реквізити та є належним доказом перерахування 292 214 748 грн. 74 коп. ПАТ "Кредобанк". Також у матеріалах справи наявна виписка по особовому рахунку №290935101 за 14.12.11 р. (т. 3, а.с. 145), з якої вбачається що 13.12.2011 р. ПАТ "Кредобанк" отримано 292 214 748 грн. 74 коп. від ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції". У призначені платежу зазначено "внесення ціни купівлі за викуп портфеля заборгованості на основі\~договору факторингу від 29.11.2011 р. шляхом продажу заборгованості, без ПДВ". Згідно п. 5.1. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України 18 червня 2003 року №254, інформація,\~що\~міститься в первинних документах, систематизується\~в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку\~здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Відповідно до п. 5.6 Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є\~підтвердженням виконаних за\~день\~операцій\~і\~призначаються\~для\~видачі\~або відсилання клієнту. З огляду на наведене,\~виписка по особовому рахунку ПАТ "Кредобанк" є належним доказом отримання грошових коштів в 292 214 748 грн. 74 коп.\~ПАТ "Кредобанк" від\~ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" за договором факторингу\~від 29.11.2011 р. Оцінивши вищенаведені документальні докази в сукупності, суд дійшов до висновку про те, що у відповідності до п. 4.1. договору факторингу, позивачем сплачено ціну відступлення, а отже у позивача виникло право вимоги. Сторонами 14.12.2011 р. підписано акт прийому-передачі портфеля заборгованості (а.с. 50, т.1), згідно якого ПАТ "Кредобанк" передає портфель заборгованості, а ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" приймає його згідно додатку №1 до договору (а.с. 211, 212 том 1). Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що у позивача, як нового кредитора виникло право вимоги по Кредитному договору №09/2008 від 20.02.2008 року. Позивачем станом на 16.05.2011 року проведено розрахунок заборгованості за Кредитним договором №09/2008 від 20.02.2008 року, відповідно до якого нараховано суму заборгованості відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Декра" за кредитом в розмірі 10 254 700 грн. 65 коп., в тому числі: 9 460 002,29 грн. - заборгованість по кредиту; 749 826,15 грн. - заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитом; 500,00 грн. - заборгованість по кімісії за управління кредитом; 43 047,23 грн. - пеня за період з 01.12.2010 року по 16.05.2011 року (а.с. 31 том 1). Будь-яких доказів, які б спростовували заборгованість ТОВ "Фінансова компанія "Декра" за вказаним Кредитним договором відповідачем суду не представлено. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06.04.2017 року по справі №909/6/13-г також встановлено, що згідно з договором про відступлення прав за договорами іпотеки від 16.12.2011 р., укладеним між ПАТ "Кредобанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №5389, у зв'язку з укладенням між первісним іпотекодержателем та новим іпотекодержателем договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29.11.2011, які укладені між первісним іпотекодержателем та боржниками, перелік яких наведений в додатку №1 до договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги, первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває права первісного іпотекодержателя, належні первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, перелік яких наведено в додатку №1 до договору факторингу, первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває права первісного іпотекодержателя, належні первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, перелік яких наведено в додатку №1 до даного договору. До нового іпотекодержателя переходять права первісного іпотекодержателя у зобов'язаннях в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п. 1.1). За цим договором новий іпотекодержатель одержує право замість первісного іпотекодержателя в разі невиконання або неналежного виконання боржниками своїх зобов'язань за договорами, перелік яких наведений в додатку №1 до договору факторингу, одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого в іпотеку відповідно до договорів іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавців у порядку, визначеному договорами іпотеки та ЗУ "Про іпотеку" (п. 1.2). Відповідно до п. 1.3 за договорами, перелік яких наведено в додатку №1 до договору факторингу, новий іпотекодержатель одержує право замість первісного іпотекодержателя вимагати від боржників сплати суми боргу в розмірі, що визначена станом на дату укладення договору, у тому числі права вимоги виконання обов'язків щодо повернення основної суми боргу, сплати заборгованості за нарахованими процентами, сплати заборгованості за нарахованими штрафними санкціями та пенею і комісіями та упущеною вигодою (а.с.214, 215 том 1). Вищезазначені обставини на підставі ч.4 ст. 83 ЦПК України доказуванню не підлягають. Таким чином, за укладеними договорами [PERSON] акціонерне товариство "Кредобанк" передало позивачу право вимоги до ТОВ "Фінансова компанія "Декра" за кредитним договором №09/2008 від 20.02.2008 р. та відступило право вимог за договором іпотеки від 14.05.2010 року. Відповідно до ст.33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Державна реєстрація іпотеки визначає пріоритет іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог. Згідно із ч. 7 ст. 3 Закону Про іпотеку пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає також з підстав, встановлених ст. 12 ЗУ Про іпотеку а саме: у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. А тому, позивач має таке право захисту, як звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку. Відповідно правову позицію висловив і ВСУ у справі № 6-1080цс15 про те, що право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов"язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов"язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов"язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня. Відповідно до ст. 578 ЦК України та ст. 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий обєкт нерухомості. Згідно матеріалів справи, [PERSON] 14.05.2010 року надала свою згоду на передачу в іпотеку її чоловіком [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], набутого в шлюбі майна однокімнатної квартири №2 загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м. з коморою в підвалі площею 19,9 кв.м., що знаходиться в будинку №5 по вулиці Курбаса Леся в м.Івано-Франківську. Вказана згода посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №1042 (а.с.49 том 1). Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель (іпотекодержатель) набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки). За рахунок предмета застави, іпотеки він має право задоволити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 7.3. іпотечного договору звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, а в подальшому шляхом проведення публічних торгів в межах виконавчого провадження на підтаві експертної оцінки. Спосіб реалізації предмета застави, іпотеки встановлений ст. 591 ЦК України та ст. 39 Закону України «Про іпотеку». Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» закріплено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215\~ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 39 ЗУ Про іпотеку у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одні суди, як зазначає узагальнення ВСУ, повинні виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону № 898-ІV вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб"єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Якщо під час розгляду справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то суд не має підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, ця сторона зобов"язана за змістом ч. 3 ст. 10, статей 11 та 60 ЦПК довести інший розмір, зокрема заявити клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи. Як вбачається із матеріалів справи, а саме [PERSON] перевірки наявності та оцінки майна, що пропонується в заставу (нерухомості) від 14.05.2010 року сторонами узгоджено, що заставна вартість майна становить 207 900,00 грн. (а.с. 48 том 1). Враховуючи вимоги ч.ч.6, 7 ст.38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет\~ іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю. У даному спорі, позивач просить про звернення стягнення заборгованості за Кредитним договором на предмет іпотеки шляхом здійснення продажу предмету іпотеки на публічних (прилюдних) торгах, з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації 207 900,00 грн. Дана вимога відповідає способу передбаченому сторонами в Кредитному договорі, праву диспозитивності вимог за ст.13 ЦПК України, а тому підлягає до задоволення. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, оданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов"язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз"яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача [PERSON] також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст. 192, 231, 533, 578, 589, 590, 1054 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», ЗУ "Про банки і банківську діяльність", ст.ст. 2, 13, 81, 82 ЦПК України та

Outcome: approved