Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 13.04.2021 року надійшла позовна заява керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах комунального некомерційного підприємства «Оратівська лікарня планового лікування» Оратівської селищної ради до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 8501, 92 грн. Позов обгрунтовано тим, що ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 27.01.2021 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито. Ухвала суду набрала законної сили 04.02.2021 року. Вказаним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] 22.08.2019 року приблизно о 19 год. 00 хв. спільно із [PERSON] поїхали в с. Осична Оратівського району до [PERSON] , із яким [PERSON] мав домовитись про оренду автомобіля. Після розмови із [PERSON] , [PERSON] на [ADDRESS] навпроти домогосподарства [PERSON] почав розмовляти із останнім. Між ними виникла суперечка, в яку втрутився [PERSON] та намагався припинити. [PERSON] відштовхнув від себе [PERSON] і, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, використовуючи малозначний привід, діючи з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі правила поведінки у суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, наніс один удар [PERSON] кулаком правої руки в область обличчя. Відповідно до висновку експерта № 207 від 27.09.2019 року у [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обличчя правого ліктьового суглобу; обмеженого крововиливу під кон`юктиву правого очного яблука; забою м`яких тканин в ділянці обличчя справа. Ухвалою суду встановлено, що діяння, яке [PERSON] за провину, дійсно мало місце та воно містить склад кримінального правопорушення. Згідно з довідкою КНП «Оратівська лікарня планового лікування» Оратівської селищної ради № 331 від 25.03.2021 року потерпілий від злочину [PERSON] перебував на лікуванні терапевтичному відділенні в період з 23.08.2019 року по 05.09.2019 року із діагнозом: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку із вираженими проявами вегето-судинного та цефалічного синдрому, хворим проведено 12 ліжко-днів, вартість одного ліжко-дня в серпні 2019 року становила 712 грн. 42 коп., та в вересні 2019 року становила 700 грн. 64 коп. Загальна сума лікування хворого становить 8501 грн. 92 коп. Таким чином, закладом охорони здоров`я було витрачено грошові кошти на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 8501 грн. 92 коп., які у добровільному порядку особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, не відшкодовуються, що стало підставою звернення прокурора до суду із даним позовом. Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 10.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено на 26.07.2021 року. При цьому, конверт з ухвалою суду від 10.06.2021 року та позовною заявою з додатками, що надісланий за місцем проживання відповідача, зареєстрованим у встановленому законом порядку, - [ADDRESS] , повернувся до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.2, 4, 6, 7 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. За змістом ст. 275 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо. Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними. До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом вжито всіх заходів стосовно повідомлення відповідача шляхом надсилання процесуальних документів на адресу реєстрації відповідача, та відповідно до п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи. У зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 178, 279 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області у справі № 141/707/20 від 27.01.2021 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, та закрито кримінальне провадження. Ухвала суду набрала законної сили 04.02.2021 року. Згідно довідки КНП «Оратівська лікарня планового лікування» Оратівської селищної ради № 331 від 25.03.2021 року, потерпілий від злочину [PERSON] перебував на лікуванні терапевтичному відділенні в період з 23.08.2019 року по 05.09.2019 року із діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку із вираженими проявами вегето-судинного та цефалічного синдрому. Як вбачається з розрахунку вартості одного ліжко/дня по Оратівській ЦРЛ за 2019 рік, хворим проведено 12 ліжко-днів, вартість одного ліжко-дня в серпні 2019 року становила 712 грн. 42 коп. та в вересні 2019 року становила 700 грн. 64 коп., загальна сума лікування становить 8501 грн. 92 коп. Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частинами 1, 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання (далі Порядок) затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993. У п. 2 Порядку зазначається, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно п.3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Згідно ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наведеного, враховуючи, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в закладі охорони здоров`я є причинний зв`язок, що доведено належними та допустимими доказами, якими встановлено, що закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий [PERSON] витрачено державні кошти, розмір яких підтверджено дослідженими по справі доказами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] витрачених коштів у розмірі 8501,92 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 2270,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved