Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

21.10.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 04.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 02.03.2021 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільної справи на розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В обґрунтування позову банк зазначив, що 26.09.2012 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (з 14.06.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позичальнику надано банківські послуги та встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок, відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів банку", зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 14.09.2020 року заборгованість перед позивачем становить 12420,25 грн., з яких 8336,38 грн. тіло кредиту, 594,89 грн. заборгованість за простроченими відсотками та 3488,98 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Представник позивача подав заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у порядку спрощеного позовного провадження, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб. Своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористався. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подавав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 26.09.2012 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ «Приватбанк» (а.с. 9). 09.08.2018 року відповідачем було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», в якій зазначено наступне: максимальний ліміт кредиту до 50 000 грн., процентна ставка у межах пільгового періоду, відсотків річних 0,00001% та процентна ставка за межами пільгового періоду, відсотків річних - 43,2%; кількість та розмір платежів, періодичність внесення щомісяця до 25 числа поточного місяця 5 % від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн.; реальна річна процентна ставка; за прострочення більше ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за картою передбачено штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісією (а.с.10-11 та зворот). При цьому, своїм підписом у довідці про умови кредитування відповідач підтвердив, що він отримав та ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих із обраних відповідачем умов кредитування (а.с.11 зворот). Отже, підписавши довідку про ознайомлення із умовами кредитування (паспорт споживчого кредиту), відповідач погодилася у письмовому вигляді з умовами кредитування, які передбачали сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Аналогічний висновок викладено й у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 750/6058/17-ц, від 23.12.2019 року по справі № 572/1169/17, від 12.02.2020 року по справі № 382/327/18-ц, від 26.02.2020 року по справі № 355/1091/17. Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26.12.2019 року по справі № 467/555/19, враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. З наданої позивачем довідки вбачається, що підписавши довідку про ознайомлення із умовами кредитування (паспорт споживчого кредиту), відповідачу було видано кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до останнього дня 05.2022, а 01.10.2018 кредитну карту № [NUMBER] зі строком дії до останнього дня 09.2022. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної кратки 07.11.2018 року встановлено кредитний ліміт на суму 5000 грн. 00 коп., який 13.05.2019 року зменшено до 0,00 (а.с.08). Згідно з розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором від 26.09.2012 року за відповідачем станом на 14.09.2020 обліковується заборгованість в розмірі 12420,25 грн., яка складається з: 8336,38 грн. тіло кредиту, 594,89 грн. заборгованість за простроченими відсотками та 3488,98 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Вказаний розрахунок є чітким, повним і розгорнутим по окремих категоріям, а також за своїм змістом узгоджується з відомостями, наведеними у виписці по рахунку відповідача. Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять. Вказана сума заборгованості відповідачем не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачем до суду надано не було. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, які складаються з сплати судового збору, у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved