Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 07.08.2019 року звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди з врахуванням страхової виплати. В обґрунтування позову зазначається, що 06.01.2018 р. о 22 год. 20 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «JEEP Grand Cheroke» державний номер [NUMBER] в м. Одесі на вул. Тираспольська площа, не впорався з керуванням та допустив наїзд на припарковані автомобілі, серед яких був автомобіль MAZDA 3, державний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Власником автомобілю марки MAZDA 3, державний номер [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON] . Постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/3241/198 від 05.04.2018 р. [PERSON] визнанно винним в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило ДТП. Відповідно до звіту судового експерта №6135 від 30.01.2018 р. про оцінку автомобіля MAZDA 3, державний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля MAZDA 3, державний номер [NUMBER] , складає 362 403,00 грн. Цивільно правова відповідальність відповідача не була застрахована, з огляду на що позивач звернувся до МТСБУ, яке виплатило на рахунок позивача страхове відшкодування за даним страховим випадком в розмірі 100 000 грн., що є лімітом відповідальності страховика. Позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду з врахуванням виплати МТСБУ в сумі 262 403,00 грн. та судові витрати. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 24.09.2019 р. У зв`язку із перебуванням судді у відрядженні в період з 23.09.2019 року по 25.09.2019 року розгляд справи відкладено на 24.10.2019 року. На призначене 24.10.2019 року судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, розгляд справи було відкладено на 03.12.2019 року. У зв`язку з неявкою сторін на судове засідання 03.12.2019 року, розгляд справи було відкладено на 21.01.2020 року. В судове засідання призначене на 21.01.2020 року позивач та відповідач не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується підписом на рекомендованому відправленні про вручення поштового відправлення. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з тим, що позивач тричі не з`явився в судове засідання: 24.10.2019 року, 03.12.2019 року, 16.01.2020 року. Постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2021 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. У судові засідання 13.07.2021 року, 15.09.2021 року, 19.10.2021 року сторони не з`явились, повідомлялись належним чином. Позивачем разом із позовною заявою надано до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Станом на 15.09.2021 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 22.10.2021 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 лютого 2018 року, громадянин [PERSON] в місті Одесі, за адресою: Тираспольська площа, о 22 год. 20 хв. керуючи автомобілем марки Jeep Grand Cheqokee, д/н [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем марки Dacia Logan, д/н [NUMBER] , також з автомобілем марки Mazda 3, д/н [NUMBER] та Toyota Rav4, [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив вимоги п. 12.1, 2.3.б Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/3241/18 від 05.04.2018 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанова набрала законної сили та відповідачем до суду апеляційної інстанції не оскаржувалась. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, тому відповідно до п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач звернувся з заявою про отримання страхового відшкодування до МТСБУ. МТСБУ виплатило на рахунок позивача страхове відшкодування за даним страховим випадком в розмірі 100 000 грн. Щодо права на звернення з позовною заявою про відшкодування матеріальної до шкоди до безпосереднього заподіювача шкоди, суд зазначає наступне: За загальним правилом, відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідачем не надано суду ніяких доказів на підтвердження, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно наданої разом з позовною заявою копії свідоцтва про реєстрацію траспортного засобу MAZDA 3, державний номер [NUMBER] , вбачається що позивач є власником вказаного автомобіля, тобто є особою, якій завдано збитків внаслідок протиправної поведінки відповідача. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду яка висловлена в постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи N 755/18006/15-ц: Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Таким чином право позивача на звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди до відповідача є законним та обґрунтованим. Щодо визначення розміру заподіяної шкоди, суд зазначає наступне: За заявою позивача було проведено огляд пошкодженого автомобіля MAZDA 3, державний номер [NUMBER] . Як вбачається з наданої разом з позовною заявою копії звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MAZDA 3, державний номер [NUMBER] №6135 від 30.01.2018 р., відповідач при огляді пошкодженого автомобіля не був присутній, проте був повідомлений про дату та час огляду та про те, що у разі його неявки, огляд автомобілю буде здійснено за відсутності відповідача. Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MAZDA 3, державний номер [NUMBER] №6135 від 30.01.2018 р. було виконано судовим експертом, кваліфікація якого підтверджується свідоцтвом, виданим Міністерством юстиції України №851 від 23.08.2013 р., яке діяло на момент оцінки. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MAZDA 3, державний номер [NUMBER] , №6135 від 30.01.2018 р. вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, власнику автомобіля MAZDA 3, державний номер [NUMBER] , складає 362 403,00 гривень. Позивач скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування з фонду захисту потерпілих МТСБУ, відповідно до п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Оскільки розмір заподіяної шкоди перевищував ліміт регламентної виплати, така виплата обмежилась вказаним лімітом. Розмір, завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди, перевищує ліміт регламентної виплати МТСБУ на 362 403,00 - 100 000 = 262 403,00 гривень. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає обґрунтованим розмір матеріальної шкоди, з врахуванням регламентної виплати від МТСБУ, яку позивач просить стягнути з відповідача. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне: Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір розподіляється між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В своєму попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, позивач зазначає про витрати на матеріально технічне забезпечення ведення справи та витрати по сплаті послуг експерта за виконання експертизи, однак ці витрати не підтверджені належними та допустимими доказами, витрати позивача по сплаті судового збору судом не ставляться під сумнів, оскільки підтверджуються відповідними квитанціями. Дослідивши всі повно та всебічно всі обставини справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved