Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Колодязнянське» про розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ним згідно договорів оренди землі від 04 вересня 2007 р. приватному сільськогосподарському підприємству «Агрофірма «Шевченкове» в особі генерального директора [PERSON] передано в оренду строком на 25 років земельні ділянки площею 3,6948 га, та 2,4905 га, які розташовані на території Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктом 39 вказаних договорів сторони визначили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря, є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди. Оскільки ПСП «Агрофірма «Шевченкове» 14.01.2013 року припинило свою діяльність в результаті реорганізації він звернувся до ТОВ «Колодязнянське», яке є правонаступником всіх прав та обов язків ПСП «Агрофірма «Шевченкове» з заявою про розірвання договорів, висловивши бажання самостійно обробляти землю, але отримав письмову відповідь в якій зазначено, що правові підстави для розірвання договорів оренди та повернення земельної ділянки відсутні. Вважає, що невиконання ТОВ " Колодязнянське " умов договорів оренди, а саме пункту 39, згідно з яким перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для розірвання договору. В зв'язку з порушенням свого права власності на вказані земельні ділянки звернувся до суду з цим позовом. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених вище. Представник відповідача [PERSON] в письмових запереченнях, а також у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що передбачені законом підстави для розірвання зазначених вище договорів відсутні, оскільки ТОВ «Колодязнянське» належним чином виконує всі умови договорів, а вимоги позивача є безпідставними, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні законодавства. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 201219 та ЯБ № 204585, виданих 22 травня 2007 року Дворічанською районною державною адміністрацією на підставі рішення №258 від 26 вересня 2005 року [PERSON] належать земельні ділянки площею відповідно 3,6948 га 2,4905 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Дворічанської селищної ради Дворічанського району Харківської області. 04 вересня 2007 року [PERSON] передав ПСП «Агрофірма Шевченкове» в оренду вищевказані земельні ділянки строком на 25 років, про що було укладено відповідні договори в письмовій формі, акти прийому-передачі земельних ділянок, акти визначення меж земельних ділянок в натурі(на місцевості). Згідно п. 39 Договорів оренди землі від 04 вересня 2007 року, укладених між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Шевченкове» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців №20588308 від 20.05.2015 року, Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Шевченкове» 14.01.2013 року припинило свою діяльність в результаті реорганізації. Згідно статуту, затвердженого загальними зборами від 17.01.2013 року, ТОВ «Колодязнянське» є правонаступником всіх прав та обовязків приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Шевченкове», яке припинило свою діяльність шляхом приєднання до ТОВ «Колодязнянське». Положеннями ч.1 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Законом України "Про оренду землі", який є спеціальним і має пріоритет перед іншими законами у сфері зазначених правовідносин. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За положеннями ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. У п. 39 договорів оренди землі, укладених між позивачами та ПСП «Агрофірма «Шевченкове», зазначено, що реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Однією із пяти форм реорганізації являється приєднання це приєднання однієї або декількох юридичних осіб до іншої юридичної особи. При цьому ці особи припиняють своє існування, а їх права та обовязки переходять до юридичної особи, до якої вони приєдналися. У відповідності до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. З урахуванням положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показання свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи зі змісту ч 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Посилання відповідача на належне виконання умов договору суд не приймає до уваги, оскільки це не є предметом позову. Із позовних вимог вбачається, що підставою є розірвання договорів оренди землі в звязку з реорганізацією юридичної особи. Посилання відповідача на те, що після реорганізації ПСП "Агрофірма "Шевченкове" позивач повинен був ініціювати перед ТОВ "Колодязнянське" пропозицію щодо укладення додаткової угоди є безпідставними оскільки Закон України "Про оренду землі" не містить спеціальних приписів з цього приводу. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, врахувавши заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з ТОВ «Колодязнянське» на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі. ч. 3 ст. 31, ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 2, 4, 93, 124-126 Земельного кодексу України, ст.ст. 16, 316, 319, 651 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved