Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 20.04.2021 року із «Єдиного реєстру боржників» Дрань (Гордій) С.М. дізналася, що приватним нотаріусам Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис №4636 від 09.03.2021 року відносно [PERSON] про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд» 28582,18 грн. заборгованості. Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна здійснює стягненя коштів по виконавчому провадженню №64976037. Також приватним виконавцем 01.04.2021 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по ВП №64976037 на [PERSON] . Позивач наголошує, що з ТзОВ "ФК «Аланд» вона жодних кредитних договорів не укладала та жодних коштів від них не отримувала. Проте в жовтні 2015 року вона отримувала кредит у ПАТ «Платинум Банк» кредитний договір №4317/2579DCLRKPT2 від 26.10.2015 року для поповнення кредитної картки «Економка». Останній платіж по кредиту в ПАТ «Платинум Банк» позивач здійснила приблизно у травні-червні 2017 року. 23.02.2017 року НБУ прийняв рішення по ліквідацію ПАТ «Платинум Банк». Позивач зазначає, що з 2017 року по даний час із ПАТ «Платинум Банк», ТзОВ "ФК «Аланд», з інших банків та фінансових установ на адресу позивача не було надіслано жодної письмової вимоги (повідомлення) про повернення кредиту та інших грошових зобов`язань, вимог на усунення заборгованості. Також з травня 2017 року позивач не здійснювала жодних платежів за кредитом та іншими фінансовими зобов`язаннями. У зв`язку із чим є підстави вважати, що з дня виникнення у стягувача права вимоги за окремими платіжками та боргом, якщо такий був, минув строк позовної давності. Крім того позивач вказує, що нема підтвердження отримання нею имоги про дострокову сплату заборгованості в зазначеному у спірному виконавчому написі розмірі, що свідчить про недотримання обтяжувачем позасудового порядку звернення. Тому позивач позбавлена будь-якої інформації щодо підстав кредитних зобов`язань. Отже, позивач наголошує, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив всіх вимог закону, а саме: на момент вчинення виконавчого напису позиач не мала безспірної заборгованості перед ПАТ «Платинум Банк» та ТзОВ "ФК «Аланд»; сплив строк давності за вимогою ПАТ «Платинум Банк», ТзОВ "ФК «Аланд» до позивачки; недотримання ПАТ «Платинум Банк», ТзОВ "ФК «Аланд» позасудового порядку звернення перед примусовим стягненнм; нотаріус здійснив виконавчий напис за межами свого нотаріального округу. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №4636, вчинений 09.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, а також просить стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 05.05.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної з додатками відповідачі приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., ТзОВ "Фінансова компанія «Аланд» отримали 05.05.2021 року (а.с.33) та 08.05.2021 року (а.с.41-42), відповідно. Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачами не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачі не скористався, Третя особа які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна копію ухвали про відкриття провадження отримала 05.05.2021 року (а.с.35), водночас не надала суду письмових пояснень. За таких обставин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис №4636 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №4317/2579DCLRKPT2 від 26.10.2015 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №329 від 04.10.2018 року є ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», про наступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимои за кредитними договорами 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 року є ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором №4317/2579DCLRKPT2 від 26.10.2015 року в розмірі 28082,18 грн. Стягнення заборгованості здійснено за період з 12.10.2019 року по 05.02.2021 року.Також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загалом стягнуто з позивача на користь відповідача 28582,18 грн. (а.с.39). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Кредитний договір№4317/2579DCLRKPT2 від 26.10.2015 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально та не забезпечений іпотекою. А тому вказаний договір не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Так, позивач наголошує, що з травня 2017 року вона не здійснювала жодних платежів за кредитом та іншими фінансовими зобов`язаннями, у зв`язку із чим є підстави вважати, що з дня виникнення у стягувача права вимоги за кредитним договором, минув строк позовної давності. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом та не взяв до уваги, що відповідно до чинної редакції «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачено вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Крім того, щодо процесуального статусу приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни в якості відповідача, суд звертає увагу на наступне. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року (справа № 519/77/18, провадження № 61-10311св19). Отже, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, як неналежного відповідача, та приймає рішення по суті заявлених вимог до ТзОВ "Фінансова компанія «Аланд», як належного відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Аланд» на користь позивача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: dismissed