Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У січні 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до ПАТ „Банк „Демарк" про зобов'язання відповідача видати довідку на підтвердження проведення позивачем повного розрахунку за договором та витяг щодо включення позивача до сформованого переліку довірителів для оформлення об'єктів інвестування у власність. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилалася на те, що 30 серпня 2012 року між ПАТ „Банк „Демарк" та нею було укладено договір №1500а про участь у Фонді фінансування будівництва виду „А" (далі ФФБ „А") першої та другої блок-секцій багатоквартирного жилого будинку [ADDRESS]. Позивач виконала умови зазначеного договору по внесенню грошових коштів в довірчу власність відповідачу на суму 198 850 грн., 130 550 грн., 105 750 грн., а всього на загальну суму 435 150 грн. За доводами позивача, відповідач не всі зобов'язання за договором виконав належним чином, а саме: не надав довідку про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування; не вніс довірителя до переліку довірителів, які мають право отримати закріплені за ними об'єкти інвестування, в зв'язку з чим у [PERSON] відсутні документи, що підтверджують правомірність та/або неправомірність невведення об'єкта будівництва та об'єкта інвестування в експлуатацію у встановлені договором строки. Рішенням Деснянського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2015 року зобов'язано ПАТ „Банк „Демарк" видати [PERSON] довідку на підтвердження проведення нею повного розрахунку за договором № 1500а від 30 серпня 2012 року та витяг із сформованого переліку довірителів для оформлення об'єктів інвестування у власність щодо включення до нього [PERSON] В апеляційній скарзі ПАТ „Банк „Демарк" фактично ставиться питання про скасування рішення суду в частині зобов'язання надати Довідку на підтвердження здійснення повного розрахунку за договором та винесення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Незаконність рішення суду в оскаржуваній частині апелянт обґрунтовує невідповідністю висновків суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог в оскаржуваній частині фактичним обставинам справи і вимогам закону, оскільки, зокрема, умовами Договору не передбачено видачі саме такої Довідки, враховуючи, що згідно п.2.7 Договору після здійснення остаточних розрахунків Довірителем Управитель видає Довідку про право Довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування за формою, встановленою Управителем, на заміну Свідоцтва про участь у ФФБ „А", яка згідно пунктів 2.7, 3.1.11, 4.1.1 Договору може бути видана лише після введення об'єкта інвестування в експлуатацію та проведення остаточних розрахунків за договором згідно технічної документації БТІ щодо об'єкта інвестування. В суді апеляційної інстанції представник апелянта просила суд задовольнити апеляційну скаргу, а також, вийшовши за межі доводів апеляційної скарги, скасувати рішення суду і в частині зобов'язання відповідача надати витяг із сформованого переліку довірителів для оформлення об'єктів інвестування у власність щодо включення до нього [PERSON] В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача, посилаючись на законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, наявність порушеного права та відсутність можливості його захисту іншим шляхом, просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. В судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти виходу апеляційним судом за межі доводів апеляційної скарги. Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що 30 серпня 2012 року між ПАТ „Банк „Демарк" (управитель) та [PERSON] (довіритель) укладено договір № 1500а про участь у Фонді фінансування будівництва виду „А" першої та другої блок-секцій багатоквартирного жилого будинку [ADDRESS], згідно умов якого позивач надав згоду та взяв зобов'язання на умовах договору передати відповідачу грошові кошти в сумі 435 150 грн. в довірчу власність з метою отримання в подальшому у власність зазначеного об'єкту інвестування у багатоквартирному жилому будинку №1, а відповідач зобов'язувався прийняти грошові кошти та здійснити певні дії, визначені договором. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що позивачем виконано зобов'язання щодо внесення коштів в сумі 435 150 грн. в повному обсязі, що підтверджується відповідними фінансовими документами, а відповідачем не виконано вимог пунктів 2.7, 3.1.10 Договору щодо обміну Свідоцтва про участь у ФФБ „А" на Довідку про право довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування та внесення довірителя до переліку довірителів, які мають право отримати закріплені за ними об'єкти інвестування. Проте, такий висновок суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог не ґрунтується на матеріалах справи і не відповідає вимогам закону. В обґрунтування правових підстав для задоволення позовних вимог суд послався на положення ст.629 ЦК України, згідно якої договір є обов'язковим для виконання сторонами, а також на ст.526 ЦК України, зазначивши, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Однак, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином не лише відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, але й вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини в сфері участі фізичної особи у Фонді фінансування будівництва виду „А". Загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, а також правові засади та особливості випуску, розміщення та обліку сертифікатів фондів операцій з нерухомістю встановлено Законом України „Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" (далі Закон). Відповідно до ст. 12 зазначеного Закону підставою функціонування ФФБ є правила ФФБ, які Управитель розробляє й затверджує для кожного ФФБ, та інші необхідні внутрішні документи, що регламентують функціонування цього ФФБ. Правила є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами цієї системи фінансування будівництва житла, вони визначають вид ФФБ, процедуру створення ФФБ, порядок організації взаємовідносин забудовника, управителя та довірителів, порядок встановлення управління майном, умови, особливості та обмеження здійснення управління майном, напрями та порядок використання залучених коштів, порядок участі у фонді та відмови від участі в ньому, типи вимірних одиниць об'єктів інвестування, порядок та умови закріплення об'єкта інвестування за довірителем, розмір винагороди управителя, відповідальність управителя і забудовника за невиконання прийнятих на себе зобов'язань, порядок отримання довірителем страхового відшкодування у разі несвоєчасного введення об'єкта будівництва в експлуатацію, невиконання робіт, передбачених договором між управителем і забудовником та договором між управителем і установником фонду, або неналежного виконання таких робіт та інші умови функціонування ФФБ. Правила ФФБ є публічною пропозицією для вступу до фонду особи, яка бажає стати довірителем цього фонду, на підставі визнання цих Правил. Правила фонду мають, зокрема, містити умови щодо забезпечення передачі довірителю, який повністю проінвестував закріплений за ним об'єкт інвестування, майнових прав на цей об'єкт інвестування для подальшого отримання його у власність від забудовника. Статтею 13 Закону визначено систему функціонування ФФБ, якою передбачено, зокрема, укладання договору між забудовником та управителем ФФБ, визначення характеристик об'єктів будівництва і об'єктів інвестування, передачу забудовником управителю ФФБ переліку об'єктів інвестування в об'єктах будівництва; затвердження Правил ФФБ, укладання управителем ФФБ договору з довірителем про участь у ФФБ; внесення довірителем коштів до ФФБ та передачу їх управителю ФФБ в управління за договором про участь у ФФБ; закріплення управителем за довірителем обраного ним об'єкта інвестування, що є підтвердженням замовлення на спорудження цього об'єкта інвестування як складової частини об'єкта будівництва; передачу управителем довірителям, які повністю проінвестували закріплені за ними об'єкти інвестування, майнових прав на ці об'єкти інвестування за договором про уступку майнових прав; здійснення управителем ФФБ контролю за виконанням забудовником своїх зобов'язань за договором; введення забудовником об'єкта будівництва в експлуатацію, письмове повідомлення про це управителя, замовлення технічної документації на об'єкт будівництва та на кожний об'єкт інвестування, передачу управителю ФФБ даних щодо фактичної площі об'єктів інвестування; повідомлення управителем ФФБ кожного довірителя про введення об'єкта будівництва в експлуатацію з наданням на письмову вимогу довірителя копії відповідного акта; здійснення довірителем остаточних розрахунків з управителем за даними щодо фактичної площі об'єктів інвестування; передачу управителем ФФБ забудовнику переліку довірителів, які мають право отримати у власність закріплені за ними об'єкти інвестування, відповідно до отриманих довірителями від управителя майнових прав на ці об'єкти інвестування; набуття довірителями у власність закріплених за ними об'єктів інвестування, припинення дій за договором про участь у ФФБ. Відповідно до ст. 19 Закону після введення об'єкта будівництва в експлуатацію забудовник письмово повідомляє про це управителя та надає дані щодо фактичної загальної площі об'єктів інвестування. Управитель ФФБ надає забудовнику перелік довірителів, які мають право отримати у власність закріплені за ними об'єкти інвестування, відповідно до отриманих довірителями від управителя майнових прав на ці об'єкти інвестування, і повідомляє кожного довірителя про введення об'єкта будівництва в експлуатацію, а на письмову вимогу довірителя надає йому копію відповідного акта. На підставі даних щодо фактичної загальної площі об'єктів інвестування довіритель за поточною ціною вимірної одиниці об'єкта інвестування здійснює остаточні розрахунки з управителем ФФБ та отримує в управителя ФФБ в обмін на свідоцтво про участь у ФФБ довідку за встановленою формою. Ця довідка є документом, що підтверджує право довірителя на набуття у власність закріпленого за ним об'єкта інвестування. Рішенням Правління ПАТ „Банк „Демарк" від 30.05.2010 року було затверджено Правила Фонду фінансування будівництва виду А на об'єкт будівництва: перша та друга блок-секції багатоквартирного жилого будинку [ADDRESS], які є додатком №7 до Договору №1500а від 30.08.2012 року про участь у Фонді фінансування будівництва виду „А". Згідно розділу 11 зазначених Правил також передбачено обов'язок управителя щодо видачі довірителю Довідки про право Довірителя на набуття у власність об'єкта інвестування після остаточного розрахунку ним з управителем, а також видачі управителем забудовнику (а не Довірителю) переліку довірителів, які мають право отримати у власність закріплені за ними об'єкти інвестування, видача яких передбачена лише після введення об'єкта будівництва в експлуатацію. Пунктом 1.4 Договору №1500а від 30 серпня 2012 року також встановлено, що довіритель може отримати у власність закріплений за ним об'єкт інвестування після введення об'єкта будівництва в експлуатацію на умовах Правил ФФБ та цього договору, що відповідає вимогам п. 2 статті 331 ЦК України, згідно якого право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) та прийняття його до експлуатації. Згідно п. 2.2 Договору вартість Об'єкта інвестування на момент укладення Договору визначено в сумі 435 150 грн., які в повному обсязі сплачено довірителем. За умовами Договору загальна вартість Об'єкта інвестування визначається після введення Об'єкта будівництва в експлуатацію на підставі фактичної площі об'єкта інвестування, визначеної бюро технічної інвентаризації, з врахуванням змін поточної ціни вимірної одиниці Об'єкта інвестування. Пунктом 3.1.11 зазначеного Договору передбачено обов'язок управителя надати Довірителю довідку, що підтверджує право Довірителя на отримання у власність закріпленого за ним об'єкта інвестування, в обмін на Свідоцтво про участь у ФФБ „А" після здійснення остаточних розрахунків за даними БТІ. Крім того, судом також встановлено, що 27 серпня 2010 року між ПАТ „Банк „Демарк" та ВАТ „Чернігівбуд" було укладено договір №08-2010/1 про організацію спорудження об'єкту будівництва. Предметом даного договору є взаємодія сторін при організації спорудження об'єкта будівництва, а саме: першої та другої блок-секції багатоквартирного жилого будинку [ADDRESS]. Пунктом 1.3 договору №08-2010/1 від 27 серпня 2010 року визначено плановий строк введення об'єкта будівництва в експлуатацію - грудень 2011 року. В рамках вищевказаного договору забудовник зобов'язується, зокрема: організувати спорудження та своєчасне введення в експлуатацію об'єкту будівництва в строки, встановлені Графіком виконання робіт; забезпечити виконання робіт в повній відповідності з проектом, кошторисами, робочими кресленнями та будівельними нормами і правилами; замовити в міському бюро технічної інвентаризації (МБТІ) технічну документацію на об'єкт будівництва та на кожний об'єкт інвестування; письмово повідомляти банк, як Управителя ФФБ, про введення об'єкту будівництва в експлуатацію та надавати дані щодо фактичної загальної площі об'єктів інвестування, отримані від МБТІ. Згідно п. 3.9 договору №08-2010/1 від 27 серпня 2010 року ПАТ „Банк „Демарк" передає ВАТ „Чернігівбуд" перелік Довірителів (остаточно підтверджений обсяг замовлення на будівництво), які мають право отримати у власність закріплені за ними об'єкти інвестування. Виходячи з системного аналізу зазначених норм матеріального права, Правил ФФБ групи „А", умов Договору, обов'язок Управителя надати забудовнику, а не Довірителю, перелік довірителів, які мають право отримати у власність закріплені за ними об'єкти інвестування, а також видати довідку про право Довірителя на набуття у власність Об'єкта інвестування за формою, встановленою Управителем, а не довідки про проведення повного розрахунку, виникає лише після введення об'єкта будівництва в експлуатацію та проведення остаточних розрахунків на підставі даних БТІ. Таким чином, внесення коштів Довірителем в розмірі вартості об'єкта інвестування на момент укладення договору не є належним і допустимим доказом проведення остаточного розрахунку, який відповідно до умов договору проводиться, виходячи з загальної вартості об'єкта інвестування, визначеного лише після введення об'єкта в експлуатацію. Проте, суд першої інстанції в порушення вимог Закону України „Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", Правил Фонду фінансування будівництва виду А, Договору №1500а від 30 серпня 2012 року та Договору №08-2010/1 від 27 серпня 2010 року поклав на банк обов'язок по видачі Довідки і витягу на об'єкт інвестування, не введений в експлуатацію, без проведення між сторонами остаточного розрахунку, чим фактично змінив умови Договору №1500а від 30 серпня 2012 року про участь у Фонді фінансування будівництва виду „А" без дотримання вимог для його зміни, встановлених пунктом 12.1 зазначеного договору та статтями 651-652 ЦК України. Враховуючи, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до скасування рішення, апеляційний суд відповідно до п.3 ст.303 ЦПК України вийшов за межі доводів апеляційної скарги і розглянув заявлені апелянтом вимоги в повному обсязі. З врахуванням викладеного, виходячи з підстав і предмета спору та обраного позивачем способу захисту права, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог без попереднього вирішення учасниками договірних правовідносин питання введення об'єкта інвестування в експлуатацію чи внесення відповідних змін до договору про участь у Фонді фінансування будівництва щодо умов передачі об'єкта інвестування у власність, зокрема, можливості передачі права на об'єкт незавершеного будівництва. За викладених обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed