Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутої пенсії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачу по справі призначено пенсію у Тернопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області. У зв'язку з рахунковою помилкою (виплата пенсії по інвалідності особі, що працює на посаді державного службовця всупереч положенням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015) виникла переплата пенсії на загальну суму 12918,00 грн. за період з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] призначено пенсію по інвалідності. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" N 213-VІІІ від 02.03.2015 встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія Закону України "Про державну службу" (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються. Позивач зазначає, що у зв'язку з рахунковою помилкою (виплата пенсії по інвалідності особі, що працює на посаді державного службовця всупереч положенням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015) виникла переплата пенсії на загальну суму 12918,00 грн. за період з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Зі змісту вище викладеної статті випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Оскільки судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає. Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02 липня 2014 року (справа 6-91цс14) та від 22 січня 2014 року (справа 6-151цс13), які є обов'язковими для виконання судами всіх інстанцій. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed