Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

10 вересня 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі Банк) звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 17 липня 2006 року мiж АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON], був укладений Кредитний договiр № МL-701/135/200, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 46750,00 доларів США, з кінцевим строком повернення до 17 липня 2021 року, зi сплатою процентiв у порядку та розмiрах, встановлених в Договорі. 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, таким чином до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] 17 липня 2006 року між позивачем та ТОВ «Оксідант» був укладений договір поруки № SML-701/135/2006/1, за умовами якого останній зобов'язався відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань. Крім цього, в забезпечення кредитних зобов»язань [PERSON] 17 липня 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки № РML - 701/135/2006 [PERSON] передала у іпотеку Банку нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. В зв'язку з неналежним виконанням кредитних зобов'язань [PERSON] станом на 22 серпня 2013 року в нього перед Банком виникла заборгованість в сумі 1835274,38 грн., з яких: 342582,89 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 52097,41 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам; 1440594,08 грн. - пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту. Посилаючись на вказані обставини та на вимоги ст.ст. 39,41 Закону України "Про іпотеку" позивач (згідно уточнених позовних вимог а.с. 89-91) просив: стягнути солідарно з [PERSON], ТОВ «Оксідант» заборгованість за договором кредиту в сумі 1835274,38 грн.; звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів, за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єкта оціночної діяльності на момент відчуження предмета іпотеки; за рахунок предмета іпотеки задовольнити вимоги позивача про погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 1838274,38 грн.; виселити зі зняттям з реєстраційного обліку всіх осіб, які зареєстровані або проживають за адресою предмету іпотеки; стягнути з [PERSON], ТОВ «Оксідант», [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 3441,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, письмових заперечень проти позову не подали. Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення в інтересах дітей. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошті позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 17 липня 2006 року мiж АКБ «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON], був укладений Кредитний договiр № МL-701/135/200, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 46750,00 доларів США, з кінцевим строком повернення до 17 липня 2021 року, зi сплатою процентiв у порядку та розмiрах, встановлених в Договорі (а.с. 5-9). 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, таким чином до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] 17 липня 2006 року між позивачем та ТОВ «Оксідант» був укладений договір поруки № SML-701/135/2006/1, за умовами якого останній зобов'язався відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань. Крім цього, в забезпечення кредитних зобов»язань [PERSON] 17 липня 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки № РML - 701/135/2006 [PERSON] передала у іпотеку Банку нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Встановлено, що в період дії кредитного договору [PERSON] не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 22 серпня 2013 року в нього перед Банком виникла заборгованість в сумі 1835274,38 грн., з яких: 342582,89 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 52097,41 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам; 1440594,08 грн. - пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту. Відповідно до ст. ст. 526, 554, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти; у разі порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ухвалою суду від 30 вересня 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог до ТОВ «Оксідант», оскільки не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства Право позивача задовольнити свої вимоги за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки передбачено відповідними нормами Закону України "Про іпотеку", Цивільного кодексу України (ст. ст. 589, 590), а також договором іпотеки. Так, згідно ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3. ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Право Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку встановлене Конституцією України та ст. 35 Закону України "Про іпотеку". Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, визначені положеннями ст. 38 та ст. 39 Закону України "Про іпотеку". За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги Банку в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до абз. 2 п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Щодо вимог в частині виселення зі зняттям з реєстраційного обліку всіх осіб зареєстрованих за вказаною адресою, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Порядок реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації громадян, які на законних підставах, перебувають в України визначено Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003р. Відповідно до ст. 3 цього Закону реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документу про місце проживання або місця перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З врахуванням вищезазначеного, підстави для задоволення позовних вимог в частині виселення зі зняттям з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб - відсутні. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial