Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначала, що з 10 вересня 2003 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON], 26 жовтня 2010 року зареєстровано розірвання шлюбу між ними. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу [PERSON] жодного разу сина не бачив, із ним не спілкується, його життям не цікавиться, участі у вихованні дитини він не приймає, матеріальної допомоги синові не надає, що свідчить про невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків. Місце перебування [PERSON] їй невідоме. На даний час вона перебуває в іншому шлюбі з [PERSON], який піклується про сина [PERSON], виховує його, матеріально утримує та має намір усиновити сина. Проживають вони однією сім'єю за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному, просила суд задовольнити позовні вимоги. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення проти позову (відзив) та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області Хромець С.М. у суді позов і висновок № 1/08/01-12 від 24 січня 2018 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його сина [PERSON] підтримала, вважає, що це відповідає інтересам малолітньої дитини. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 20 липня 2005 року зроблено актовий запис № 430. Його батьком є відповідач [PERSON], матір'ю - позивач [PERSON], які перебували у шлюбі з 10 вересня 2003 року. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], виданим 11 вересня 2012 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, шлюб між сторонами розірвано, про що 26 жовтня 2010 року в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 391. Із акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, складеного депутатом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області [PERSON], видно, що малолітній [PERSON], [INFO], з 2012 року проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та відчимом [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира на праві власності належить позивачу [PERSON] У родині створені всі необхідні умови для життя та розвитку дитини. Сім'я разом проводить вільний час. Батько дитини [PERSON] протягом семи років участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги синові не надає. Із наданого Органом опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області (далі - Орган опіки та піклування) висновку № 108/01-12 від 24 січня 2018 року вбачається, що батько дитини відповідач [PERSON] із сім'єю не проживає, участі у вихованні сина не приймає, його життям і здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та наявність достатніх підстав для позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] до Органу опіки та піклування з приводу вчинення йому перешкод у спілкуванні та вихованні сина не звертався, на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з'явився. Батько відповідача [PERSON] повідомив Орган опіки та піклування заявою про те, що місце проживання відповідача йому з 2011 року по теперішній час невідоме. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" накожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пленум Верховного Суду України в абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO], ухиляється, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про позбавлення його батьківських прав ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок по утриманню батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Вимог про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO], позивач [PERSON] до суду не заявляла, отримувати від відповідача аліменти на малолітнього сина вона не бажає. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня - 1860 грн., з 01 липня - 1944 грн., з 01 грудня - 2027 грн. На виконання вимог ч. 3 ст. 166 СК України, суд вважає необхідним ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з цим, позивач [PERSON] зобов'язана у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили для перерахування аліментів на дитину відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок на малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved