Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

23.03.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], Гірківської сільської ради Любешівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті матері [PERSON], яка померла 01.04.2013 року, залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с.Гірки, вул.Леніна, 89, Любешівського району Волинської області. У встановлений законом строк вона звернулась із відповідною заявою до Любешівської державної нотаріальної контори. Тому вважає, що право на спадщину після смерті [PERSON] за законом, як спадкоємця першої черги, виникло у неї та за заповітом у її чоловіка [PERSON], який із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний термін до нотаріальної контори не звертався, відмовляється від своєї частки в спадковому майні в її користь та не заперечує проти прийняття нею спадщини за законом, про що чоловік подав до нотаріальної контори відповідну заяву. Інших спадкоємців першої черги, які б мали право на прийняття спадщини після смерті [PERSON], немає. Зазначила, що на вказане майно претендує відповідач [PERSON], який є онуком спадкодавця [PERSON], і вважає, що його батьку [PERSON], який помер 23.12.2012 року, нарівні з [PERSON] належала ? частина вказаного спадкового майна, як членам колгоспного двору, і цю частину майна він прийняв після смерті батька [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги споріднення. З цим вона погодитись не може з тих підстав, що спірне будинковолодіння не належало до суспільної групи колгоспний двір і батько відповідача [PERSON]- [PERSON], в силу вимог статей 120, 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року (далі- ЦК УРСР), не мав право на ? частку у будинковолодінні нарівні з матір'ю [PERSON] Даний факт стверджується відповідями Державного архіву Волинської області та СВК «За мир», згідно яких відомості в протоколах засідань правління та загальних зборів колгоспу „Червоний партизан або ж рішення про включення до членів колгоспу «Червоний пратизан» [PERSON] з сімєю відсутні, а відтак домогосподарство, станом на 15 квітня 1991 року, не належало до колгоспного двору, [PERSON], станом на 15 квітня 1991 року, не був членом колгоспу та в зв'язку з цим не мав право на частку в майні колгоспного двору. Зважаючи на це, [PERSON] вважає себе фактичним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, проте отримати свідоцтво про право на спадщину за законом і зареєструвати право власності на нього не може, в звязку з відсутністю на будинок з господарськими будівлями та спорудами відповідних правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки будинок відповідає чинним архітектурно-будівельним, санітарним та пожежним нормам та правилам, а державна нотаріальна контора відмовляється визнати за нею право власності на дане спадкове майно, в звязку з відсутністю на нього правовстановлюючих документів, то вона змущена звернутись до суду із даною позовною заявою. Окрім того, 07.05.2015 року до суду із зустрічним позовом до [PERSON] і Гірківської сільської ради про визнання права власності на ? частину вказаного домоволодіння звернувся [PERSON] Просить прийняти даний позов до спільного розгляду з первісним позовом і визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: с.Гірки, вул.Леніна, 89, Любешівського району Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 23.12.2012 року. Позовні вимоги мотивує тим, що зазначений житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який входить до складу спадкового майна і на який претендує [PERSON], належав до суспільної групи господарювання колгоспний двір, головою якого був [PERSON] - батько [PERSON], а його дід. А оскільки розмір частки члена колгоспоного двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, то спірний житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами належав у рівних частках [PERSON], його дружині [PERSON] та їхньому синові (батьку позивача [PERSON]В.) [PERSON]. Після смерті [PERSON] 07.10.1985 року спірний будинок став належати в рівних частках [PERSON] та [PERSON], тому що, відповідно до статті 563 ЦК УРСР, в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Після смерті свого батька 23.12.2012 року, дотримуючись строку для прийняття спадщини, [PERSON] особисто звернувся до Любешівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину на нерухоме майно, а саме на частину житловго будинку з надвірними будівлями і спорудами в с.Гірки, вул.Леніна, 89, Любешівського району Волинської області. Однак, отримав постанову про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки не подав правовстановлюючих документів на вказаний будинок. В даний час виникла потреба у оформленні спадщини після померлого батька та в отриманні свідоцтва про право на спадщину, але в нотаріальному порядку це зробити не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок із надвірними будівлями і спорудами, тому він вимушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 15.05.2015 року зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного провадження з позовом [PERSON], оскільки предметом судового розгляду за обома позовами є спірне спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: с.Гірки, вул.Леніна,89, Любешівського району Волинської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові. Просив визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: с.Гірки, вул.Леніна,89, Любешівського району Волинської області. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав, вважаючи, що спірний житловий будинок не належав до колгоспного двору, а це в свою чергу виключає частку в цьому майні [PERSON]- батька позивача за зустрічним позовом [PERSON] З цих підстав просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] не визнає, а вимоги, викладені в його зустрічному позові, про визнання права власності на ? частину спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом підтримує в повному обсязі. В судове засідання не з"явилась також представник відповідача за спільними позовами голова Гірківської сільської ради [PERSON], згідно поданої заяви позов [PERSON] визнає та не заперечує проти визнання за нею права власності на спірне спадкове майно, просить розгляд справи провести без участі сільської ради. Суд, взявши до уваги доводи сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1\~статті 3 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі- ЦПК), кожна особа має\~\~право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом\~\~своїх порушених, невизнаних або оспорюваннях прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно статей 1217,\~1258 Цивільного кодексу України (далі- ЦК), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до\~статті 1261 ЦК, \~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Крім інших підстав, підставою його набуття, відповідно до статті 1216 ЦК, є спадкуванням, яке являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). А відповідно до статті 392 ЦК надається можливість звернутися з позовом до суду про визнання права власності у разі відсутності у власника майна документа, який засвідчує його право власності Крім цього, відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до статті 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходяться в його користуванні, житловий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Стаття 563 ЦК УРСР передбачає, що в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Згідно довідки Гірківської сільської ради Любешівського району №113/2.5 від 15.1.2014 року слідує, що по записах погосподарської книги №2 за 1986-1990 роки в складі сім"ї домогосподарства №136, яке знаходиться за адресою с.Гірки, вул.Леніна, 89, Любешівського району Волинської області входили: [PERSON], 07.04.1926 року народження- голова домогосподарства (проживала у будинку до дня смерті); [PERSON], 17.10.1959 року народження- син (проживав у даному будинку до дня смерті); [PERSON], 16.09.1953 року народження- невістка (в серпні 1988 року вибула в смт.Любешів); [PERSON], 23.07.1987 року народження- онук (в серпні 1988 року вибув в смт.Любешів). Будинок №89 по вул.Леніна с.Гірки Любешівського району побудований у 1958 році і належав на праві власності (без правовстановлюючих документів) [PERSON], яка померла 01.04.2013 року. ЇЇ син- Менік [PERSON] проживав у будинку матері, який помер раніше за матір- 25.12.2012 року (а.с.21). Також, згідно архівної довідки архівного відділу Любешівської районної державної адміністрації №129/1.15/2-14 від 28.10.2014 року слідує, що в погосподарській книзі №2 Гірківської сільської ради Любешівського району Волинської області за 1983-1985 роки значиться господарство [PERSON], [INFO]. В складі його сім"ї проживали: дружина- Менік [PERSON]; син- Менік [PERSON]. Є відмітки, що [PERSON] помер 07.10.1985 року і господарство переписане на дружину- Менік [PERSON]; житловий будинок побудований у 1958 році, а сарай- у 1957 році; земля, що знаходилась в особистому користуванні господарства на 01.10.1985 року- 0,30 га. Суспільна група господарства на 01.01.1985 року- колгоспники (а.с.43). Згідно архівної довідки державного архіву Волинської області №52/01.20 від 16.01.2015 року слідує, що у погосподарських книгах Гірківської сільської ради Любешівського району Волинської області за 1950-1952 роки є відомості, що [PERSON], [INFO], проживала у власному господарстві (господарство №123) разом з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у будинку побудованому у 1900 році. У документі є відмітка:"Члени колгоспу "Червоний партизан". Дата вступу не зазначена. У погосподарських книгах за 1953-1955 роки зазначено, що головою господарства №139 є [PERSON], [INFO]. Разом з нею проживали чоловік [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] (інші члени сім"ї не зазначені). Будинок побудований у 1900 році. У документі є відмітка:"Члени колгоспу "Червоний партизан", дата вступу- 1949 рік. Господарство знаходиться у с.Гірки (назва вулиці та номер не зазначені). Суспільна група: "колгоспниця" (так у документі). У погосподарських книгах за 1955-1957 роки зазначено, що головою господарства, особистий рахунок №151, є [PERSON], [INFO]. Разом з ним проживали дружина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Господарство знаходиться у с.Гірки, перебуває в колгоспі "Червоний партизан" (так у документі, назва вулиці та номер не зазначені). Суспільна група господарства: "колгогспники". Дата побудови будинку "до 1918 року" (так у документі). У погосподарських книгах за 1958-1960 роки зазначено, що головою господарства, особистий рахунок №149, є [PERSON], [INFO]. Разом з ним проживали дружина [PERSON] (прізвище так у документі), [INFO], [PERSON], [INFO], син [PERSON] (прізвище так у документі), [INFO]. Господарство знаходиться у с.Гірки, перебуває в колгоспі "Червоний партизан" (так у документі, назва вулиці та номер не зазначені). Суспільна група господарства: "колгоспники". Будинок побудований "до 1918 року", хлів- у 1957 році (так у документі). У погосподарських книгах за 1961-1963 роки зазначено, що головою господарства, особистий рахунок №150, є [PERSON], [INFO]. Разом з ним проживали дружина [PERSON] (прізвище так у документі), [INFO], [PERSON], [INFO], син [PERSON] (так у документі), [INFO]. Господарство знаходиться у с.Гірки, перебуває в колгоспі "Червоний партизан" (так у документі, назва вулиці та номер не зазначені). Суспільна група господарства: "колгоспники". Будинок побудований у 1958 році, хлів- у 1957 році (так у документі) (а.с.11). З сукупного аналізу зазначених вище архівних документів слід прийти до висновку, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за №89 по вул.Леніна в с.Гірки Любешівського району Волинської області належав до суспільної групи господарювання- колгоспний двір. В судовому засіданні встановлено, що в житловому будинку №89 по вул.Леніна у с.Гірки Любешівського району Волинської областіпроживала сімя колгоспників у складі: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] та сина [PERSON]. На аналогічні обставини зазначив також Апеляційний суд Волинської області у своєму рішенні від 24.12.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Гірківської сільської ради Любешівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі,- [PERSON] на рішення Любешівського районного суду від 08.04.2014 року (а.с.44-45). Це засвідчується і виданим на ім"я [PERSON], як члена колективного сільськогосподарського виробничого кооперативу "За мир", сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0187363 від 11.03.1997 року (а.с.84-85). У зв"язку з цим, судом не беруться до уваги твердження стороною позивача [PERSON] про те, що [PERSON] не була членом колгоспу і її майно не відносилось до колгоспного двору. Відсутність в архівних документах відомостей про прийом [PERSON] в члени колгоспу не може бути беззаперечним доказом цього, оскільки вони грунтуються лише на перевірених частково збережених протоколах засідань правління та загальних зборів колгоспу "Червоний партизан" с.Гірки Любешівського району. В той же час у погосподарських книгах Гірківської сільської ради Любешівського району Волинської області, датованих до 15.04.1991 року, зазначається, що господарство [PERSON] і її сім"ї перебуває в колгоспі "Червоний партизан" с.Гірки Любешівського району Волинської області, суспільна група господарства- колгоспники. Отже, після смерті [PERSON] 07.10.1985 року (а.с.46) спадкоємство в майні колгоспного двору не відкрилось, а тому власниками господарства залишились дружина [PERSON] та син [PERSON] в рівних частках по 1/2 частини господарства кожному в силу статті 563 ЦК УРСР. Після смерті [PERSON] 23.12.2012 року (а.с.6) відкрилась спадщина, яку усдакували в рівних частках, як спадкоємці першої черги за законом відповідно до 1261 ЦК, мати спадкодавця [PERSON] шляхом спільного проживання та син спадкодавця- позивач [PERSON] (а.с.49), який фактично прийняв спадщину шляхом звернення із заявою в установлений законом строк в нотаріальну контору (а.с.50). Таким чином, [PERSON] належало 3/4 частини домоволодіння, а [PERSON] успадкував 1/4 частину домоволодіння. Після смерті [PERSON] 01.04.2013 року (а.с.5) відкрилась спадщина, до якої входить і 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в с.Гірки по вул.Леніна, 89, Любешівського району Волинської області. Згідно заповіту посвідченого Гірківською сільською радою від 10.01.2013 року, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Васильовичу- чоловіку позивача [PERSON]С.(а.с.81). У свою чергу спадкоємець за заповітом [PERSON] в шестимісячний строк після відкриття спадщини подав в нотаріальну контору заяву про відмову від спадкового майна [PERSON] (а.с.8). В силу положень статей 1217, 1223, 1261 ЦК позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, після смерті матері [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.71). При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (стаття 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (стаття 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм частини 5\~статті 1268 ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частиною 3\~статті 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких\~\~юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена частиною 3\~статті 1268 ЦК, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний\~\~строк для подачі заяви. Позивач [PERSON] прийняла спадщину в порядку\~статті 1269 ЦК шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №34655805 від 25.07.2013 року (а.с.92). Поряд з цим, позивач [PERSON] також прийняв спадщину в порядку\~статті 1269 ЦК, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №34163988 від 04.06.2013 року (а.с.51). Оформлення права на спадщину регулюється\~статтями\~1296,\~1297,\~1298 ЦК України, де передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємцям, які прийняли спадщинупісля закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, кожному з них окремо із визначенням прізвища, імені, по батькові та часток у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, діючим законодавством передбачено порядок оформлення спадкових прав, зокрема, отримання свідоцтва про право на спадщину. Позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON],як спадкоємці першої черги за законом, зверталися до Любешівської державної нотаріальної контори із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок в с.Гірки, вул.Леніна,89, Любешівського району Волинської області. Однак, державним нотаріусом постановами від 23 грудня\~\~2013 року (а.с.20) та від 01 грудня 2014 року (а.с.52) їм було відмовлено у видачі на вище наведений об'єкт спадщини свідоцтв про право на спадщину, оскільки на даний будинок відсутні правовстановлюючі документи. Пленум Верховного Суду України у пункті23\~постанови "Про судову практику у справах про спадкування " від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимога про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягає. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.\~\~ Таким чином, враховуючи, що позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON] являються єдиними спадкоємцями першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] та [PERSON], вони прийняли у встановленому законом порядку спадщину, суд приходить до висновку, що їх позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Зокрема, за [PERSON] після смерті [PERSON] слід визнати право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Гірки, вул. Леніна, 89, Любешівського району Волинської області, а за [PERSON] після смерті [PERSON]- на 1/4 частину вказаного будинковолодіння.

Outcome: partial