Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк", м.Дніпропетровськ, звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15.04.2005 року у розмірі 36931,01 доларів США, виселення. Сторони не з'явилися в судове засідання, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Представник позивача подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без участі позивача, підтримує позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, вважається таким, що належним чином своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності відповідача не надходило. Тому, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши подані докази, повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до укладеного договору № MKV0GK00005026 від 15.04.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7245.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.04.2015 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 13.12.2013 року має заборгованість у розмірі 36931.01 доларів США, що за офіційним курсом валют НБУ станом на 29.01.2014 року становить 295189,56 грн., та яка складається з наступного: - 6056.10 доларів США - заборгованість за кредитом; - 9055.54 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2663.29 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 19156.08 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 20.05.2005 року уклали договір іпотеки (надалі - договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 59,00м.кв., житлова площа 39,60м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 06.04.2005 року (надалі - предмет іпотеки). Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 49 030 грн. 00 коп. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони врегульовані нормами ЦК України 2003 р. та нормами Закону України "Про іпотеку". Так, відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Проаналізувавши у сукупності встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно із ч.2 ст.39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, що узгоджується із положеннями ч.1 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення мешканців житлового будинку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна вимога про виселення відповідача із житлового будинку, який є предметом іпотеки, підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 3317,30 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved