Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

17.05.2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, якою просить визнати її дочку [PERSON] , [INFO] недієздатною, та призначити над нею опікуном її, заявницю, посилаючись на те, що дитина є інвалідом з дитинства у зв`язку з психічним захворюванням, їй з 29.05.2013 року встановлена ІІІ група інвалідності, її стан істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона потребує стороннього догляду, тому заявник просить визнати [PERSON] недієздатною особою та призначити їй опікуна. У судовому засідання заявник підтримала доводи заяви, просила їх задовольнити, та пояснила, що в неї, заявниці, є троє дітей, [PERSON] - середня, з іншими двома дітками усе гаразд, а дочка [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може розумно розпоряджатися пенсією по інвалідності, яку вона отримує, не може самостійно себе обслуговувати, оскільки, на її погляд, має розумову розвиненість на рівні 10-ти-13-річної дитини, а саме: хвороба в дочки проявилая ще з дитинства під час ігор - вона не цікавилася жваво іграшками як інші діти, до школи дочка ходила, але лише до третього класу, читати вона може дуже повільно вивіски, до магазину за хлібом може сходити, але до того, що поряд з домом і з запискою, може підсмажити яйця і зварити суп, але під наглядом, наразі відвідує соціально-реабілітаційний центр для дітей та молоді з такими вадами; вона, заявниця, працює над вихованням і соціалізацією дочки, але розвиток дочки просувається дуже повільно, хоча вона спокійна і слухняна - вона без опіки жити не може, оскільки в неї, згідно медичних обстежень, є пошкоджена ділянка мозку і це було виявлено не відразу після народження, а запізно. [PERSON] суду пояснила, що вона розуміє, що вона прибула до суду для встановлення опіки, пояснила, що закінчила один клас школи і більше не навчається, вдома може прибрати і зварити суп, правильно назвала теперішню дату і дату свого народження, повідомила, що полюбляє тварин, правильно сказала, як звуть батьків, а також, що в неї є брат і сестра, але не задумувалася над тим, чи може вона працювати і заробляти гроші, не цікавилася оплатою комунальних послуг і цінами на товари в магазині.... Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування - у судовому засіданні підтримав клопотання про призначення експертизи, але у подальшому участь у судовому засіданні не брала через хворобу. Вислухавши у судовому засіданні заявника, вивчивши доводи заяви, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення вимог заяви по суті, документи, надані органом опіки та піклування та висновки судово-психіатричної експертизи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України), оскільки саме главою 2 ЦПК України врегульовано порядок розгляду судом справ цієї категорії. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , згідно довідки до акту її огляду медико-соціальною експертною комісією (серії ААВ№566468, а.с.8), та пенсійного посвідчення [NUMBER] (а.с.19), - є інвалідом третьої групи з дитинства безстроково. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (серії [NUMBER] , що видане 07.06.1989 року, а/з№138, а.с.7) - її матір`ю є заявниця [PERSON] , яка змінила своє прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " після укладення шлюбу (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане 10.08.1993 року Болградським РАЦС , а/з №120, а.с.17). Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 30.01.2019р. (справа №497/1119/18) [PERSON] була визнана недієздатною, над нею було встановлено опіку і їй було призначено опікуном її матір [PERSON] , проте строк дії цього рішення становив два роки з дня набрання рішенням законної сили, а саме, - до 30.01.2021р., і закінчився (а.с.9-10). Згідно довідки ВК Болградської міської ради Одеської області від 05.05.2021 р. за №1364 (а.с.18) заявник [PERSON] проживає разом з [PERSON] однією сім`єю та здійснює догляд за нею. Згідно висновку про стан здоров`я заявниці [PERSON] від 12.03.2021 року ( а.с.16), вона має задовільний стан здоров`я та може бути призначена опікуном. Відповідно до ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальністьв разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільн им кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і у порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 цього Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або з будь-яких інших підстав, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1ст.7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч.1 ст.239 ЦПК України). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №348 від 23.06.2021року, - [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді "Помірної розумової відсталості. Основний тип олігофренічного дефекту" - (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71 за Міжнародною класифікацією хвороби 10-го перегляду), у зв`язку з чим не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, з чого вбачається висновок, що вона потребує опіки. Статтею 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки належними доказами у справі підтверджено, що в силу свого захворювання вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до вимог ч.1ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Ч.1ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Ст.6ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника, а тому, таким чином, призначення опікуна в разі визнання особи недієздатною, - є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому зі змісту норм ЦК та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки, тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу мету не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Згідно висновку Органу опіки та піклування - Болградської міської ради доцільне є призначення опікуном саме матері [PERSON] - [PERSON] (звор.стор.а.с.15), оскільки вона може бути опікуном, має належні побутові умови для проживання підопічної. Обмежень, передбачених ст.64 ЦК України, - щодо призначення заявника опікуном - судом не встановлено. Згідно рішення ВК Болградської міської ради Одеської області від 22.04.2021р. за №117 затверджено цей висновок та визнано доцільним призначення опікуном над [PERSON] її матір [PERSON] ( а.с.15). За таких обставин, суд дійшов висновку, що в інтересах [PERSON] підлягає задоволенню заява про визнання її недієздатною, та встановити над нею опіку і призначити її матір - [PERSON] - її опікуном. Згідно приписів ст.300ч.ч.5-9 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили підлягає надісланню органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи; відповідно до ч.1ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Outcome: approved