Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

23 липня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві зазначив, що 06 січня 2012 року ПАТ "Платинум банк" (далі Первинний кредитор) та [PERSON] уклали договір №2887/202SFPRG7 (далі Договір), за умовами якого Банк передав відповідачу кредитні кошти у розмірі 5120грн.63коп. строком до 06 липня 2013 року. Відповідач частково виконав умови кредитного договору і станом на 06 липня 2015 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 2960грн.01коп., з яких: 2668грн.60коп.- заборгованість за тілом кредиту та 291грн.50коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Позивач на підставі права вимоги до відповідача згідно договору факторингу №1-/15-ФКю від 08 травня 2015 року, що був укладений з ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів", а остання набула право вимоги на підставі договору факторингу №3 від 15 жовтня 2012 року, що був укладений з ТОВ "ФК "БІЗНЕСФІНАНС", яке у свою чергу уклало договір факторингу №20120926-Г від 26 вересня 2012 року з ПАТ "Платинум банк", просив суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судовий збір. У судове засідання позивач не з'явився, але його представник у своїй заяві просив суд справу розглядати за його відсутності. Позовну заяву підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін в порядку заочного розгляду на підставі ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598, 610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу. надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальність за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 06 січня 2012 року між ПАТ "Платинум банк" та [PERSON] укладено договір №2887/202SFPRG7, за умовами якого Банк передав відповідачу кредитні кошти у розмірі 5120грн.63коп. строком на вісімнадцять місяців до 06 липня 2013 року, а останній зобов'язався повернути заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом - 0,0001 % річних та комісійні, згідно графіка погашення заборгованості (а.с.4-6). Умовами договору передбачено нарахування пені за прострочення сплати позичальником процентів за користування кредитом та/або частини кредиту у розмірі 0,3 % від простроченої суми за кожний день прострочення (п.6.3 договору). ПАТ "Платинум банк" свої зобов"язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у визначеному договором порядку та розмірі, але відповідач умови договору щодо своєчасної сплати коштів по кредиту не виконує. Станом на 06 липня 2015 року заборгованість за кредитом становить 2960грн.10коп., з яких: 2668грн.60коп.- заборгованість за тілом кредиту та 291грн.50коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, що підтверджується витягом з Реєстру заборгованостей за договором факторингу від 08 травня 2015 року (а.с.3). Як вбачається з листа про надання інформації (а.с.12), ПАТ "Платинум банк" 26 вересня 2006 року уклав договір факторингу №20120926-Г з ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів", а остання у свою чергу переуступило право вимоги до ТОВ "ФК "БІЗНЕСФІНАНС" на підставі договору факторингу №3 від 15 жовтня 2012 року, (а.с.11). 08 травня 2015 року ТОВ "Кредекс Фінанс" та ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" уклали договір факторингу №1/15-ФКю, відповідно до якого ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" відступила ТОВ "Кредекс фінанс" право вимоги до відповідача (а.с.9-10). В силу ст.515 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідача у розмірі заборгованої суми за кредитним договором і зобов"язаний сплатити позивачу заборговану суму кредитних коштів. Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов'язання, відповідач суду не надав. Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань, які випливають з умов кредитного договору, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі - 243грн.60коп.

Outcome: approved