Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

9 вересня 2015 року [PERSON], який представляє інтереси [PERSON], звернувся до суду з цим позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO] року в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, що складається із житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] балансовою вартістю 166191 гривня, а також грошового вкладу в сумі 2548,57 гривень, що знаходиться на рахунку № [NUMBER] Томашпільського безбалансового відділення Ощадного банку № 10001/02 Державного ощадного банку України. Даний позов обґрунтований наступним. 26 вересня 1976 року позивачки [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON]. Сумісно проживаючи, [PERSON], згідно рішення виконавчого комітету Вапнярської селищної ради № 18 від 19 квітня 1984 року, було надано дозвіл на побудову нового будинку по [ADDRESS] 15 травня 1984 року виконавчим комітетом районної Ради депутатів трудящих Томашпільського району Вінницької області, згідно рішення № 124 [PERSON] видали будівельний паспорт на забудову житлового будинку. В 2012 року будівництво будинку було завершено і [PERSON] готував документацію до здачі будинку в експлуатацію, але захворів, тому і не зробив це. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] балансовою вартістю 166191 гривня, а також грошового вкладу в сумі 2548,57 гривень, що знаходиться на рахунку № [NUMBER] Томашпільського безбалансового відділення Ощадного банку № 10001/02 Державного ощадного банку України. Позивачка зазначає, що вона є спадкоємцем після смерті чоловіка, оскільки їхні доньки -відповідачки у справі-відмовляються від своїх часток спадщини на її користь. Похоронивши чоловіка, позивачка розпорядилася майном чоловіка, продовжує проживати у вищесказаному будинку, таким чином, вступивши в правління спадковим майном. Однак, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на будинок. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, однак представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова Томашпільської селищної ради. надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника селищної ради. Позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно ч.2 ст. 185 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] року у смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON]. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК України в редакції 2003 року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно ст.. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно ст..1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно ст..1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як убачається з матеріалів справи позивачка [PERSON] - дружина [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно довідки Вапнярської селищної ради № 541 від 14 серпня 2015 року, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться по вул.. Кадука, 11 в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, та грошового вкладу в АТ Ощадбанк Вапнярка 10001/02 на рахунках № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] Вапнярського відділення Томашпільського ощадбанку. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом залишилися дружина [PERSON], дочка [PERSON], дочка [PERSON] гр..[PERSON] фактично прийняла спадщину на протязі шести місяців після смерті спадкодавця, на день смерті проживала разом з ним, на даний час продовжує проживати у спадковому будинку. Інших спадкоємців немає. Отже, [PERSON]-єдиний спадкоємець, який залишився після смерті [PERSON] Позивачка, як спадкоємець майна спадкодавця [PERSON] за законом, зверталася до державного нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом їй у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 "Про практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно вищезазначеного, вбачається висновок про те, що [PERSON] прийняла спадщину, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Судом встановлено, що відповідно рішення № 18 від 19 квітня 1984 року, [PERSON] дозволено побудову нового житлового будинку по [ADDRESS] Згідно виписки з рішення № 124 від 15 травня 1984 року, [PERSON] дозволено будівництво житлового будинку по [ADDRESS] Згідно довідки № 99 від 29 травня 2015 року, виданої КП "Могилів-Подільське МБТІ" Вінницької області на ім'я позивачки, встановлено, що відповідно до проведеної інвентаризації 20 травня 2015 року до складу спадщини входить житловий будинок по [ADDRESS] загальною площею 70,40 кв.м, житловою площею 46.10 кв.м з належними до нього господарськими будівлями і спорудами. Згідно архівних даних, станом на 31 грудня 2012 року право власності на майно не зареєстровано. Відповідно до довідки Вапнярської селищної ради № 659 від 6 жовтня 2015 року, в смт Вапнярка вулиця Жданова перейменована на вулицю Кадука рішенням сесії Вапнярської селищної ради. Відповідно норм Цивільного кодексу України, при розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про права на спадщину. Як вбачається із відповіді державного нотаріуса від 6 жовтня 2015 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Оскільки позивачка [PERSON] набула права та обов'язки спадкодавця [PERSON], тобто спадщина після смерті останнього належить позивачці, а неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на таке спадкове майно, визнання відповідачами позову не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON], який представляє інтереси [PERSON], підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved