Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 06.07.2010 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ПриватБанк" (з 21.05.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") та [PERSON] (надалі - відповідач) було укладено кредитний договір б/н відповідно до якого останній було надано кредит в сумі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів банку". Відповідач свої зобовязання не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 06.05.2018 року заборгованість перед позивачем становить 114833,26 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала відзив на позовну заяву та заяву про застосування строку позовної давності в яких зазначила, що позивачем не надано доказів укладення кредитного договору, оскільки в матеріалах справи відсутня пам'ятка клієнта, а Умови та правила надання банківських послуг як невід'ємні частини договору, нею не підписані. Також зазначила, що термін дії картки на яку було видано кредит 5457092026031207 закінчився 30.06.2014 року, з наступним нарахуванням незаконних відсотків і штрафних санкцій, у зв'язку з чим просила відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності, який закінчився 30.06.2017 року. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятись у формі, встановлений законом. В частині першій статті 207 ЦК України, вказано, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Підпис у договорі це дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, що підпадає під поняття «правочин» (ч. ст. 202 ЦК України), і стверджує про волевиявлення сторони. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Договір складається із анкети - заяви клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Згідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В матеріалах справи відсутнє підтвердження ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку, оскільки на них відсутній підпис відповідача. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Останній платіж проведений відповідачем 30.05.2014 року в межах строку дії платіжної картки (термін дії якої по 31 липня 2014 року). Позов подано до суду 02 серпня 2018 року, тобто банком пропущено строк звернення до суду. Згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Перебіг позовної давності, відповідно до ст.264 ЦК України, переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Матеріали справи не містять обставин, які б свідчили про зупинення, перерив або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності, клопотань щодо поновлення строку звернення до суду позивач також суду не заявляв. Відповідно до ч.4 ст.267 сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оцінюючи сукупність наданих стороною позивача доказів в справі та доказів наданих відповідачем, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за пропуском строку звернення до суду з даним позовом.

Outcome: dismissed