Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Львівгаз" (ПАТ „Львівгаз") з врахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 07.02.2014 р. та 03.03.2014 р. (а.с.63-64, 99) про визнання права користування квартирним газопроводом та на споживання газу відповідно до умов типового договору зразка 2006 року, припинення дій щодо порушення прав споживача. Зокрема, зазначив, що відповідач ПАТ „Львівгаз" незаконно відключив його квартиру [ADDRESS] від газопостачання та вимагає кошти за підключення, чим порушує його право на життя. Вимоги відповідача про замовлення технічних умов вважає безпідставними, оскільки рішеннями суду встановлено, що відключення від газопостачання відбулося з порушеннями та з боку відповідача чинилися перешкоди у користуванні газовими приладами, зокрема, плитою та проточним водонагрівачем. Оскільки в справі за іншим його позовом до того ж відповідача судом не було вирішено питання підключення газу, просив суд зобов'язати відповідача припинити протиправні дії щодо відключення газу, визнавши при цьому його право на користування діючим квартирним газопроводом та на споживання газу відповідно до умов типового договору зразка 2006 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, із підстав, що викладені у позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог, а також письмових клопотаннях, в яких наведені додаткові пояснення. Додатково вказав, що Правила безпеки систем газопостачання та Правила надання населенню послуг з газопостачання на нього не поширюються, оскільки між ним та ПАТ „Львівгаз" не укладено договір, хоча ніколи не відмовлявся від укладення такого. Судові рішення, якими задоволено повністю та частково його позовні вимоги до ПАТ „Львівгаз" вважає частково незаконними в тій частині, де йдеться про необхідність виконувати вищезазначені правила. Вважає, що відповідач повинен відновити газопостачання, оскільки в його квартирному газопроводі відсутні будь-які порушення. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ „Львівгаз" Шуневич Т.П. позовні вимоги не визнала із підстав, що викладені у письмових запереченнях проти позову від 05.02.2014 р. (а.с.18-22) та додаткових поясненнях від 26.03.2014 р. (а.с.121). Додатково пояснила, що позивачем самовільно підключено газові прилади на площі кухні та у ванній кімнаті, на попередження про необхідність оформлення приладів останній не реагував, доступ до помешкання працівників відповідача для планового технічного обслуговування не забезпечив, у зв'язку з чим у 2012 р. проведено відключення квартири відповідача від газопостачання. Внаслідок відключення ПАТ „Львівгаз" фактично зняв з себе відповідальність за виникнення аварійної ситуації. Крім цього, вказала, що позивач раніше виконував Правила безпеки в газовому господарстві за відсутності договору, а на даний час не виконує свого обов'язку щодо укладення діючого типового договору, зразок якого після 2006 р. змінився. Вказала, що дії відповідача в частині відключення від газопостачання є правомірними. Щодо вимоги про визнання права користування квартирним газопроводом, то зазначила, що жодним нормативно-правовим актом не визначено поняття «квартирний газопровід», у зв'язку з чим така позовна вимога є необгрунтованою. Просила суд у задоволенні позову відмовити. Треті особи в судове засідання не з'явилися. Позивач повідомив, що такі є членами його сім'ї та фактично довірили йому представляти їх інтереси. За таких обставин суд вирішив проводити розгляд справи за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши інші докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав. Встановлено, що позивач та інші члени його сім'ї проживають у квартирі [ADDRESS]. У вказаній квартирі наявна газова мережа та газові прилади. У 2012 р. подачу газу до квартири припинено у зв'язку з необхідністю оформлення самовільно встановлених газових приладів. Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", газопостачання є одним із видів житлово-комунальних послуг. Згідно з ч.1, 2 ст. 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах; учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини, які виникли між сторонами у справі, випливають із правовідносин у сфері надання послуг газопостачання та, крім Закону України „Про житлово-комунальні послуги", регулюються іншими нормативно-правовими актами, серед яких Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 р. №2246. Судом встановлено, що позивач не відмовлявся від укладення договору з відповідачем, але при цьому вважає діючим типовий договір зразка 2006 року. Проте, встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 22.02.2012 р. внесено зміни до Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання та саме в такій редакції договір може укладатися із споживачами. Разом з тим, недодержання сторонами письмової форми правочину не має наслідком його недійсності, оскільки позивачем та відповідачем, як сторонами правочину, вчиняються дії, спрямовані на його виконання, що відповідає положенням ч.2 ст. 218 ЦК України. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач покликається серед іншого на рішення апеляційного суду Львівської області від 20.03.2014 р. у справі за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30.12.2013 р. у справі за позовом [PERSON] до ПАТ „Львівгаз" про зобов'язання вчинити дії. Таким рішенням задоволено частково позов та визнано неправомірними дії ПАТ „Львівгаз" щодо припинення газопостачання до квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] У задоволенні решти позовних вимог, зокрема, щодо визнання незаконними дій відповідача з приводу зобов'язання замовити проектно-технічну документацію реконструкції газової мережі, щодо вимоги сплати коштів за реєстрацію газових приладів та інше, судом відмовлено. Відповідно до пунктів 29, 32 Правил надання населенню послуг з газопостачання, споживач і газопостачальне підприємство зобов'язані неухильно дотримуватися Правил безпеки систем газопостачання. Згідно з п.4.5.7 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 01.10.1997 р. №254, в житлових будинках переміщення і заміна газових приладів і апаратів провадяться спеціалізованими підприємствами газового господарства або газовими службами підприємств з урахуванням вимог нормативних документів і внесенням змін в технічну документацію. П.9 Правил надання населенню послуг з газопостачання передбачено, що відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному та газорозподільному підприємству. Встановивши дійсні правовідносини сторін, суд приходить до висновку, що відповідачем не заперечується право позивача користуватися газовою мережею у належній останньому квартирі та право на споживання газу, проте з дотриманням порядку, встановленого чинним законодавством. Пропозиції відповідача ПАТ „Львівгаз" щодо вчинення позивачем певних дій для відновлення газопостачання відповідають нормам законодавства, яке спрямоване на запобігання нещасних випадків при користуванні газовими приладами в побуті, отруєння чадним та побутовим газом. Враховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed