Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просила суд визнати її наймачем двокімнатної квартири [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що з 2002 року вона почала постійно мешкати за вказаною адресою відразу після укладення шлюбу із своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] , якого було визнано наймачем цієї квартири згідно з рішенням виконавчого комітету Фрунзенської міської ради м. Харкова від 21.10.2003 року № 234/4 після смерті його матері (основного квартиронаймача). За час шлюбу у них народилися дві доньки [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які також постійно мешкають за вказаною адресою від самого народження і до теперішнього часу. [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після чого позивач продовжує разом з дітьми проживати однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , проте вони проживають за цією адресою без відповідної реєстрації місця проживання, утримуючи квартиру та сплачуючи комунальні послуги за користування квартирою. Позивач наголосила, що 29.10.2019 року вона звернулася до Харківської міської ради з відповідною заявою про визнання її наймачем вказаної двокімнатної квартири та про зміну договору найму, у відповідь на яку Департаментом житлового господарства Управління обліку та розподілу житлової площі Харківської міської ради для вирішення вказаного питання було запропоновано їй звернутися до Центру надання адміністративних послуг із зазначенням переліку документів, які необхідно надати, серед яких є і довідка про відсутність заборгованості по квартирній платі. Звернувшись 02.12.2019 року до працівників дільниці № 56 КП «Жилкомсервіс» з проханням надати Виписку з особового рахунку (інформації щодо заборгованості по квартирній платі) по вказаній квартирі, позивачці було в усній формі відмовлено із посиланням на те, що вона не є наймачем вказаної квартири та не зареєстрована в ній. Також, на офіційному веб-сайті Харківської міської ради в мережі Інтернет на сторінці Центру надання адміністративних послуг ([INFO] розміщено перелік необхідних документів, серед яких є Виписка з особового рахунку (інформації щодо заборгованості по квартирній платі), а її ненадання є підставою для відмови у наданні адміністративної послуги. Також, на вказаному сайті визначено, що категорія заявників - мешканці, які зареєстровані в м. Харкові. Отже, позивач вважає, що вона з об`єктивних підстав не може скористатися послугами Центру надання адміністративних послуг для зміни договору найму, та не має можливості отримати Виписку з особового рахунку (інформації щодо заборгованості по квартирній платі), оскільки не зареєстрована в м. Харкові, а відсутність вказаної Виписки (інформації) є підставою для відмови у наданні адміністративної послуги. Такі обставини, на думку позивача, є підставою для захисту її порушених прав в судовому порядку. Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 14.01.2020 року, Харківська міська рада просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись, зокрема, на те, що позивачем не було надано до суду доказів, хто саме на даний час є основним наймачем квартири [ADDRESS] , не додано жодного доказу, який підтверджував би спільне проживання позивача та наймача спірної квартири на час смерті останнього, а також відсутні докази про наявність письмової згоди всіх членів сім`ї наймача на її вселення до квартири [ADDRESS] . Крім того, відповідач наголосив, що Харківська міська рада не порушувала права позивача, позивач не отримувала відмови Харківської міської ради з цього питання, а відтак спір щодо визнання [PERSON] наймачем спірної квартири - відсутній. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального провадження і призначено підготовче судове засідання у справі. Також, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 січня 2020 року закрито підготовче засідання по даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Крім того, цією ж ухвалою задоволено заяву позивача про витребування доказів та витребувано від Дільниці № 56 КП "Жилкомсервіс" належним чином засвідчену копію Акту про обстеження 24.09.2019 року двокімнатної квартири [ADDRESS] , складеного працівниками дільниці № 56 КП "Жилкомсервіс" (майстром дільниці - [PERSON] та бухгалтером дільниці № 56 - [PERSON]), а також задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків. В судовому засіданні представник позивача адвокат Ковкін О.В. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Крім того, представник не наполягав на повторному направленні на адресу Дільниці № 56 КП "Жилкомсервіс" ухвали про витребування доказів, яка до цього часу не виконана, посилаючись на те, що відповідач у своєму відзиві не заперечував проти факту складання та існування Акту про обстеження 24.09.2019 року двокімнатної квартири [ADDRESS] , складеного працівниками дільниці № 56 КП "Жилкомсервіс" (майстром дільниці - [PERSON] та бухгалтером дільниці № 56 - [PERSON]), а також відповідачем не надано жодних доказів щодо спростування цієї обставини, а також не наполягав на допиті вказаних осіб в якості свідків, та наголосив, що вони відмовляються отримувати судові повістки про виклик до суду. Таким чином, представник позивача просив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, суд встановив наступне. 22 жовтня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції зроблений відповідний актовий запис № 1315. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 9). Рішенням виконавчого комітету Фрунзенської міської ради м. Харкова від 21.10.2003 року № 234/4, [PERSON] , [INFO] , визнано наймачем квартири [ADDRESS] , після смерті його матері [PERSON] (основного квартиронаймача) (а.с. 12). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 07.03.2003 року та серії [NUMBER] від 16.09.2011 року, відповідно (а.с. 16, 19). [INFO] [PERSON] [INFO] помер (Свідоцтво про смерть від 05.06.2019 року, Серія [NUMBER] ) (а.с. 11). Позивач наголосила, що після смерті чоловіка вона продовжує проживати в квартирі [ADDRESS] до цього часу. Згідно з довідкою виконкому Чупахівської селищної ради за №2647 від 23.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані, але жодного дня не проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). На підтвердження факту проживання за адресою: квартира [ADDRESS] позивачем надано до суду довідки Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 145 Харківської міської ради Харківської області від 03.10.2019 року за №№ 170, 171, які свідчать про навчання дітей позивача у вказаному навчальному закладі, а також довідку Міської дитячої поліклініки № 7 Харківської міської ради від 02.10.2019 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спостерігаються у вказаній медичній установі з дня народження за адресою проживання: [ADDRESS] (а.с. 23, 24). Крім того, факт постійного проживання позивачки з 2002 року за цією адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили також, що після смерті чоловіка позивача [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] залишились проживати його дружина [PERSON] , та доньки [PERSON] , 2003 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження. Позивач наголосила, що 29.10.2019 року вона звернулася до Харківської міської ради з відповідною заявою про визнання її наймачем двокімнатної квартири [ADDRESS] , та про зміну договору найму, замінивши померлого наймача - її померлого чоловіка [PERSON] на нового наймача - її, як члена його сім`ї (дружини) (а.с. 29). Згідно з відповіддю від 25.11.2019 року за № Г-10-44162/0/1-19-8301/0/232-19 Департаментом житлового господарства Управління обліку та розподілу житлової площі Харківської міської ради для розгляду питання щодо визнання позивачки наймачем житлової площі після смерті чоловіка - [PERSON] їй було запропоновано звернутися до районного за місцем мешкання або міського Центру надання адміністративних послуг, згідно із Законом України «Про адміністративні послуги», де необхідно надати наступні документи: 1) Заява, підписана заявником та усіма дорослими членами сім`ї; 2) Ордер на займане житло, або рішення виконавчих органів, на підставі якого зайнято житлове приміщення; 3) Копія паспортів всіх дорослих членів сім`ї зареєстрованих в конкретній кімнаті (квартирі) відповідно та копії свідоцтв про народження дітей; 4) Копії кодів на всіх членів сім`ї; 5) технічний паспорт на житло (оригінал та копія); 6) Довідка про відсутність заборгованості по квартирній платі; 7) Копія свідоцтва про одруження; 8) Копія свідоцтва про смерть (у разі смерті попереднього наймача), або документу, який підтверджує, куди саме вибув попередній наймач. Також повідомлено позивачеві, що Департаментом житлового господарства Управління обліку та розподілу житлової площі Харківської міської ради зможе повернутися до розгляду її звернення з урахуванням зазначених документів (а.с. 31). Також, позивачем в обґрунтування позову надано лист Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 27.11.2019 року за № Г-8-738/0/174-19.02-28, яка надала аналогічну відповідь на її звернення, а також в цьому листі міститься посилання на офіційний веб-сайт Харківської міської ради в мережі Інтернет на сторінці Центру надання адміністративних послуг, на якому розміщено перелік необхідних документів та інша інформація. З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2019 року позивач звернулася із заявою до Дільниці № 56 КП «Жилкомсервіс» про надання, зокрема, Виписки з особового рахунку (інформації щодо заборгованості по квартирній платі) по квартирі [ADDRESS] (а.с. 34, 35). Проте відповідь на вказане звернення відсутня. За твердженням позивачки, їй було відмовлено співробітниками Дільниці № 56 КП «Жилкомсервіс» у наданні такої виписки (інформації щодо заборгованості по квартирній платі), із посиланням на те, що вона не є наймачем вказаної квартири та не зареєстрована в ній. Крім того, позивачем надано роздруківку з офіційного веб-сайту Харківської міської ради в мережі Інтернет на сторінці Центру надання адміністративних послуг ([INFO] ), де розміщено перелік необхідних документів, серед яких є Виписка з особового рахунку (інформації щодо заборгованості по квартирній платі), а її ненадання є підставою для відмови у наданні адміністративної послуги. Також, на вказаному сайті визначено, що категорія заявників - мешканці, які зареєстровані в м. Харкові. Таким чином, позивач вважає, що з об`єктивних підстав вона не може скористатися послугами Центру надання адміністративних послуг для зміни договору найму, та не має можливості отримати Виписку з особового рахунку (інформації щодо заборгованості по квартирній платі), оскільки не зареєстрована в м. Харкові, а відсутність вказаної Виписки (інформації) є підставою для відмови у наданні адміністративної послуги. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частини четвертої статті 9 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом. За правилом частини першої-другої статті 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до статті 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно із положеннями статті 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Аналіз приведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку. Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Вказана правова позиція викладена в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України" із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункту 15 постанови від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Також необхідно зазначити, відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 106 ЖК Української РСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Частиною 1 статті 15, статтею 30 Житлового кодексу УРСР визначено, що державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, їхні виконавчі комітети. Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на житловий фонд. Наданими позивачкою доказами доведено її вселення в квартиру [ADDRESS] в 2002 році за згодою наймача, як члена його сім`ї - дружини. Позивач із наймачем протягом тривалого часу вели спільне господарство, мали спільний побут, що підтверджується показаннями допитаних в ході розгляду справи свідків, дані про наявність інших домовленостей користування квартирою між наймачем та його дружиною в матеріалах справи відсутні. Реєстрація позивачки за іншою адресою не доводить відсутності її фактичного зв`язку із квартирою [ADDRESS] та не проживання позивача в ній. Разом з тим, слід зазначити, що позивач не отримувала відмову від Харківської міської ради з питання щодо визнання її наймачем квартири [ADDRESS] . Посилання позивача на те, що вона позбавлена можливості звернутися до Центру надання адміністративних послуг для зміни договору найму через відсутність необхідних документів, оскільки вона не зареєстрована у м. Харкові, не доведено належними та допустимими доказами, які б свідчили про неможливість отримати останньою такі документи. Надана позивачем роздруківка з офіційного веб-сайту Харківської міської ради в мережі Інтернет на сторінці Центру надання адміністративних послуг ([INFO] , [INFO] розміщено перелік необхідних документів, серед яких є Виписка з особового рахунку (інформації щодо заборгованості по квартирній платі), а також визначено, що категорія заявників - мешканці, які зареєстровані в м. Харкові, не є таким доказом, та не свідчить про відмову [PERSON] у наданні відповідної адміністративної послуги. Крім того, матеріали справи не містять відмови дільниці № 56 КП «Жилкомсервіс» у видачі виписки з особового рахунку (інформації щодо відсутності чи наявності заборгованості по квартирній платі) квартири [ADDRESS] . Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 15 ЦК України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Необхідною умовою здійснення судового захисту, виходячи з положень статті 15 ЦК України, статті 4 ЦПК України, є наявність порушених прав особи, яка звернулась до суду. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що [PERSON] не отримала відмови від Харківської міської ради з питання щодо визнання її наймачем квартири [ADDRESS] , а також оскільки позивачкою не доведено безумовних підстав, що перешкоджають останній набути право наймача на спірну квартиру, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є передчасними, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову суд залишає судові витрати за позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed