Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач 08.08.2012року звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення, в обгрунтування якої зазначив, що у відповідності до кредитного договору № LGK2GA0000000019 від 17 квітня 2008 року позивачем Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк" ( далі - «Банк») відповідачеві [PERSON] наданий кредит в сумі 85 000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,65 відсотків річних в строки та в порядку, встановленому кредитним договором з кінцевим терміном повернення 17.04.2018 року. У забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором «Банком» та відповідачем 17 квітня 2008 року укладено договір іпотеки № LGK2GA0000000019 ( далі - «договір іпотеки»), відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 48,80 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить відповідачу на підставі договору купівлі - продажу від 27.07.2007року, обумовлена сторонами договору ціна предмету іпотеки дорівнює 45000грн. У порушення умов договору відповідач зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 01.12.2011року заборгованість відповідача перед Банком дорівнює 53 159грн.03коп., яка складається з наступного: - за тілом кредиту 28155,16грн., за відсотками за користування кредитом - 15 595,29грн., по комісії за РО - 356,41грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 6282,69грн., а також штрафи відповідно до договору - 250грн.(фіксована частина), 2519,48грн.( процентна складова). Позивач, посилаючись на ч.1 ст. 33, ст.39 Закону України «Про іпотеку» просить суд: 1) звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідним установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; 2) виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у [ADDRESS], що є предметом іпотеки, зі зняттям з реєстраційного обліку у органі, до повноважень якого входить питання громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. Провадження у справі двічі зупинялося - ухвалою суду від 05.11.2012року до вирішення по суті іншої цивільної справи за позовом відповідача до позивача про визнання недійсним збільшення відсотків за вказаним кредитним договором( відновлено ухвалою суду від 05.03.2013року), та ухвалою суду від 25.06.2013року до вирішення тієї ж справи Верховним Судом України зі заявою відповідача про перегляд у зв»язку з винятковими обставинами ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 грудня 2012року, відновлено ухвалою суду від 24.10.2013року. 09.12.2013року представник позивач подав суду заяву про витребування довідки про склад сім»ї відповідача та реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, довідкою ОСББ «Ялтинський» від 02.04.2014року вих. № 6 підтверджено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. В судових засіданнях за участю представників сторін неодноразово об"являлася перерва за їх клопотаннями про надання можливості добровільно вирішити спір шляхом укладення ними договору реструктурізації заборгованості за кредитом, але сторони до спільної домовленості не прийшли. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить розписка [PERSON] від 16.06.2014року, відповідач позов не визнала, відповідно до наданої нею письмової заяви ( а.с.30-31) вона вважає, що позовна заява має бути залишена судом без розгляду, письмових заперечень суду не надала. Зі згоди представника позивача суд розглядає справу у заочному розгляді, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до п.п.2.2.2,2.2.3,2.2.4 кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем останній зобов»язався належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит( встановлені проценти та винагороду) у терміни, встановлені кредитним договором, а відповідно до п.8.3. кредитного договору забезпеченням виконання Позичальником зобов"язань за даним договором виступає іпотека двокімнатної квартири загальною площею 48,80 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 526 ЦКУ зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1050 ЦКУ за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Вимоги позивача підтверджуються матеріалами справи - копіями кредитного договору та договору іпотеки, розрахунком заборгованості за кредитом, загальна сума якої складає 53159,03грн., копією претензії відповідачу від 28.06.2011року, в якій Банк попереджає, що у разі невиконання відповідачем [PERSON] зобов»»язань за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги, Банком буде звернуто стягнення на предмет іпотеки, копією реєстру відправки претензії від 01.07.2011року( а.с. 6-19). Відповідно до ч.1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов"язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку». Згідно роз"яснень, наданих у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, дострокове стягнення кредиту, набуття права власності на предмет іпотеки) належить виключно позивачеві (ч.1 ст. 20 ЦК України). Позивач просить суд застосувати процедуру продажу відповідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку», тому суд встановлює саме такий спосіб реалізації квартири. При цьому в повноваження суду не входить видавати доручення позивачу(Банку) від імені відповідача( іпотекодавця) на продаж майна, тому суд надає позивачеві право продажу предмету іпотеки без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця [PERSON]. Згідно ч.ч.1.2. ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Згідно ч.ч.1,3, 4 ст. 109 ЖК України, ст.ст. 39-40 Закону України "Про іпотеку" виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяці з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або і в інший погоджений сторонами строк. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 1322 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 1322 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Згідно довідки ОСББ "Ялтинський" № 6 від 02.04.2014року за адресою: [ADDRESS], зареєстрована відповідач [PERSON] Виходячи з викладеного, суд вважає, що є підстави для виселення відповідача у встановленому вище порядку.

Outcome: approved