Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] та визнати за ним право власності на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог послався на те, що на підставі договору дарування житлового будинку від 23.12.1997 року позивач отримав 1/2 вищевказаного житлового будинку, інша частина будинку перебуває у власності відповідача. На момент дарування надвірні будівлі були фактично розподілені. На підставі рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 22.02.2007 року належну позивачу домоволодінню присвоєно поштову адресу: [ADDRESS], а домоволодінню відповідача залишено адресу: [ADDRESS]. Позивачем на належний йому житловий будинок 24.04.2007 року виготовлено окрему технічну документацію. Однак, звернувшись до РС Світловодського МРУЮ позивач отримав відмову державного реєстратора у реєстрації права на вказаний житловий будинок на підставі ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У зв'язку із неможливістю зареєструвати своє право власності позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про визнання позову та просив розглянути цивільну справу за його відсутності. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши письмові докази у справі та враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Пленум ВСУ в п.11 Постанови № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Крім того, як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що згідно наданої суду копії Договору дарування частини будинку від 23.12.1997 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину жилого будинку з прилеглою частиною надвірних будівель по [ADDRESS] в м. Світловодську (а.с. 6). Актом розподілу земельної ділянки підтверджується згода обох сторін на розподіл присадибної ділянки по [ADDRESS] (а.с. 7). Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 22 лютого 2007 року № 615 присвоєно поштову адресу домоволодінню [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 8) та виготовлено технічний паспорт на житловий дім за вказаною адресою на [PERSON] (а.с. 9-12). Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 12.12.2013 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії [NUMBER] власник [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] м. Світловодськ площею 0,0332 га (а.с. 13, 14). Статтею 41 Конституції України кожному гарантовано право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; одним із способів захисту права є його визнання. Статтею 319 ЦК передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням положень ст. 61 ЦПК України дані обставини є визнаними сторонами і доказуванню не підлягають. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати у справі суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 325 грн. 27 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved