Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

20 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (далі - АТ "Хмельницькгаз"), Волочиського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - Волочиський відділ ДВС), Волочиської міської ради Хмельницької області, в якому із врахуванням уточнених позовних вимог просила: - скасувати арешт на приміщення майстерні по [ADDRESS] , який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.07.2004 за № 72530; - визнати за позивачем право власності на спадкове майно - приміщення майстерні по [ADDRESS] , яке становить 239/250 частки у спільному майні нежитлової будівлі майстерні з добудовами. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] і вона є єдиним спадкоємцем. До спадкового майна належить частка приміщення майстерні по [ADDRESS] , яка згідно з висновком експерта від 17.08.2020 становить 239/250. Приміщення майстерні належало спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2001. Вказаний договір рішенням Волочиського районного суду від 06.12.2001 по справі №\~2-843/2001 визнано частково недійсним та за [PERSON] визнано право власності на гараж (приміщення Б-1). [PERSON] та [PERSON] успадкували гараж по [ADDRESS] після смерті їхнього батька [PERSON] . Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла, подавши відповідну заяву нотаріусу, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно в зв`язку із тим, що частка померлого у майні не вказана. Враховуючи викладені обставини, позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування право на належне спадкодавцю майно. Крім того, [PERSON] вказує, що на приміщення майстерні накладено заборону. Обтяження зареєстровано 20.07.2004 № 72530 Волочиською державною нотаріальною конторою. Підставою обтяження є постанова 396/4-2003 від 19.07.2004 Волочиського ДВС, державний виконавець Дембіцький О. Згідно з рішенням Волочиського районного суду від 10.06.2003 з батька стягнуто на користь Волочиської філії АТ "Хмельницькгаз" 507,35 грн. боргу за надані послуги з газопостачання станом на 01.05.2003. ТОВ "Хмельницькгаз збут" своєю відповіддю від 04.11.2019 вказало позивачу про те, що товариство є постачальною організацією, яка в межах ліцензійної діяльності з 01.07.2015 надає послуги з постачання природного газу та здійснює нарахування відповідно даних про фактичний обсяг природного газу за кожним споживачем наданих газорозподільним підприємством АТ "Хмельницькгаз". АТ "Хмельницькгаз" повідомило позивача листом від 05.12.2019, що у 2003 та 2004 роках постачання природного газу та облік фактичного обсягу природного газу побутовим споживачам здійснювало Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз". Договори поставки природного газу, що діяли у цей період не збереглися у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. На адвокатський запит Волочиський районний відділ ДВС повідомив, що на виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження по яких боржником виступає [PERSON] . Позивач вказує, що заборона на спадкове майно діє, хоча заборгованість за спадкодавцем відсутня, тому вона змушена звертатись за захистом свого права на володіння, користування та розпорядження майном до суду. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 27.02.2020 позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 31.03.2020. Залучено третіх осіб та витребувано письмові докази. 18.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від АТ "Хмельницькгаз" в якому представник Василишина Т.В. вказує, що нежитлове приміщення майстерні по [ADDRESS] не зареєстроване у базі даних АТ "Хмельницькгаз", відповідно і послуги з розподілу природного газу по ньому не надаються. Також у базі даних АТ "Хмельницькгаз" відсутня інформація про наявність у [PERSON] , який володів зазначеною майстернею, заборгованості перед товариством в сумі 507,35 грн. Надати більш детальну інформацію не можуть, так як документи за 2003 та 2004 роки не збереглись за закінченням строку їх зберігання. Ухвалою від 31.03.2020 суд призначив по справі № 671/183/20 судову будівельно-технічну експертизу та зупинив провадження. Ухвалою від 14.09.2020 провадження по справі було відновлено та призначено підготовче засідання на 05.10.2020. 05.10.2020 суд постановив ухвалу про залучення співвідповідача Волочиську міську об`єднану територіальну громаду в особі Волочиської міської ради Хмельницької області, а підготовче засідання відклав на 13 жовтня 2020 року. Ухвалою від 13 жовтня 2020 року суд закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду на 27 жовтня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилась. 05.10.2020 подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі у зв`язку із оголошеним карантином. Позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання також не з`явились. Від Волочиського відділу ДВС надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Просять суд відмовити в задоволенні позовної вимоги про скасування арешту на приміщення майстерні. Відзиву до суду не направляли. 01.10.2020 від представника АТ "Хмельницькгаз" до суду надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що Товариство не є належним відповідачем по справі, так як не накладало арешт на приміщення майстерні і не порушувало право власності позивача на майно, як і не оспорює його. 26.12.2014 Волочиську філію ПАТ "Хмельницькгаз" було ліквідовано (закрито). Представник відповідача - Волочиської міської ради в судове засідання також не з`явився. 09.10.2020 направив до суду листа, в якому зазначив, що Волочиська міська рада при розгляді позовної заяви покладається на розсуд суду, справу просив слухати у відсутності представника. Треті особи в судове засідання не з`явились. Про розгляд справи повідомлялись у встановленому процесуальним законом порядку. Заяв, клопотань чи пояснень від них не надходило. Суд розглянув справу у відсутності учасників справи. Перешкод в її розгляді за наявними матеріалами не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній письмові докази, проаналізувавши вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Єдиним його спадкоємцем являється позивач [PERSON] , яка 20.08.2019 подала приватному нотаріусу Онищук О.А. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказане підтверджується відповіддю нотаріуса від 21.08.2019 № 108/02-14 (а.с. 12). До спадкового майна належить приміщення майстерні та складів по [ADDRESS] . Частка власності померлого в даному об`єкті нерухомості становить 239/250. Вказане підтверджується договором купівлі-продажу приміщення від 06.02.2001, технічним паспортом на майстерню, рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області по справі № 2-84/2001 від 06.12.2001; висновком експерта № 768/02 за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 17.08.2020. Судом також встановлено, що треті особи являються співвласниками гаража, площею 24,9 кв. м., який знаходиться в будівлі складів "Б" і входить до складу об`єкту майстерні по [ADDRESS] . Так, рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 06.12.2001 по справі № 2-843/2001 визнано за [PERSON] право власності на гараж 5,2х6 м. (приміщення літера Б-1) по [ADDRESS] , а договір купівлі-продажу приміщення від 06.02.2001 в частині продажу гаража - недійсним. [PERSON] та [PERSON] успадкували гараж по [ADDRESS] після смерті їхнього батька [PERSON] , що підтверджується рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 16.06.2011 (справа № 2-392/11). 21.08.2020 приватний нотаріус Онищук О.А. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на приміщення майстерні, вказавши, що право власності на гараж розміром 5,20*6,00 по [ADDRESS] в приміщенні літ. Б-1 судовим рішенням визнано за іншою особою, а договір купівлі продажу приміщення від 06.02.2001 визнано частково недійсним. Гараж не є самостійним об`єктом, а є частиною будівлі майстерні по [ADDRESS] . Спадкоємцем не було надано документ про розмір частки померлого у вказаному майні. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~ \~ \~ \~Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведені норми законодавства в сукупності із фактичними обставинами справи, оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що в даних правовідносинах визнання права власності на спадкове майно є належним способом захисту, а позов [PERSON] в цій частині обґрунтованим, оскільки у позивача існують перешкоди в оформленні спадкових прав нотаріально. \~ \~ \~ \~Щодо позовної вимоги про скасування арешту, накладеного на приміщення майстерні по [ADDRESS] , який зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.07.2004 за № 72530, то суд зазначає таке. Судом встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться відомості про заборону, накладену на нежитлове приміщення майстерні. Обтяження зареєстровано Волочиською державною нотаріальною конторою 20.07.2004 під №\~72530. Підставою обтяження є постанова 396/4-2003 від 19.07.2004 Волочиського ДВС, державний виконавець Дембіцький О. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 10.06.2003 з [PERSON] на користь Волочиської філії АТ "Хмельницькгаз" стягнуто 507,35 грн. боргу за надані послуги з газопостачання станом на 01.05.2003 (справа № 2-1822/2003). Державний виконавець Дембіцький О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа Волочиського районного суду № 2-1822 від 10.06.2003 про стягнення з [PERSON] на користь Волочиської філії АТ "Хмельницькгаз" 407,35 грн. боргу виніс постанову про накладення арешту на приміщення майстерні по [ADDRESS] , яка належить боржнику на праві власності (а.с. 19). Згідно з відповіді Волочиського районного відділу ДВС від 06.09.2019 № 14749 у них на виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження боржником по яких виступає [PERSON] . Надати більш детальну інформацію не мають можливості, у зв`язку з відсутністю виконавчих проваджень, які із закінченням термінів зберігання знищено (а.с. 18). ТОВ "Хмельницькгаз збут" своєю відповіддю від 04.11.2019 вказало про те, що товариство є постачальною організацією, яка в межах ліцензійної діяльності з 01.07.2015 надає послуги з постачання природного газу та здійснює нарахування відповідно даних про фактичний обсяг природного газу за кожним споживачем наданих газорозподільним підприємством АТ "Хмельницькгаз". АТ "Хмельницькгаз" листом від 05.12.2019 повідомило, що у 2003 та 2004 роках постачання природного газу та облік фактичного обсягу природного газу побутовим споживачам здійснювало Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз". Договори поставки природного газу, що діяли у цей період не збереглися у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. Відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин та накладення арешту) у разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про звільнення майна з-під арешту надсилається боржнику та до органу (установи), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника на виконання. Майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту, а про відмову у звільненні майна боржника з-під арешту - боржнику. За наявності письмового висновку експерта щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або коли витрати, пов`язані із зверненням на нього стягнення, перевищать грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Копія постанови державного виконавця про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. У всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Суд звертає увагу на те, що доказів закінчення виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа Волочиського районного суду Хмельницької області № 2-1822 від 10.06.2003 позивач суду не надала, а тому беззаперечно встановити факт погашення боргу боржником та порушень вимог законодавства державним виконавцем при закритті відповідного провадження не вбачається за можливе. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні в справі докази, вважає доведеним факт наявності зареєстрованого в 2004 році обтяження майна, що на законних підставах належить спадкоємцю [PERSON] . На переконання суду, таке обтяження порушує законні права та інтереси позивача, а тому єдиним можливим способом їх захисту є ухвалення судом рішення про скасування арешту, що узгоджується із абз. 5 ст. 59 вищевказаного Закону та ст. 321 ЦК України. Суд переконаний, що таке рішення буде законним та справедливим. В ході розгляду даної справи, судом не встановлено будь-яких порушень прав позивача (або спадкодавця [PERSON] ) з боку відповідача - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз". Спірні правовідносини щодо не зняття арешту майна, в даному випадку, виникли між власником майна та державним виконавцем. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно за позивачем, а також скасування обтяження такого майна, не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цілому. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Частиною 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Судом встановлено, що позивач [PERSON] понесла судові витрати: 1681,60 грн. сплаченого нею судового збору, 800 грн. витрат за оцінку майна, 7000 грн. за проведену судову будівельно-технічну експертизу, а також витрати за послуги поштового зв`язку (а.с. 1, 2, 24, 115). Суд,

Outcome: approved