Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Представник позивача Войтюк Д. В. 08.07.2019 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в розмірі 128 651,94 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.09.2018 року у м.Києві, на проспекті Перемоги трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що належить ПАТ «Укргідроенерго». Постановою суду від 26.11.2018 р. відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Відповідно до звіту №1458 про оцінку автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 21.09 2018 р., вартість матеріального збитку власнику автомобіля становить 226 370,36 грн., яка складається з відновлювального ремонту в розмірі 179 465,00 грн. та втрати товарної вартості 46 905,36 грн. Оскільки відповідальність відповідача не була застрахована у встановленому законом порядку, позивач звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. Як зазначив позивач, у квітні ТОВ "Віді-край моторз" здійснило відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту становила 181 746,58 грн., та була сплачена позивачем. З врахуванням, що реальна вартість пошкодженого майна позивача, а саме вказаного автомобіля становила 181 746,58 грн, позивачу МТСБУ виплатило заподіяну шкоду в розмірі 100000,00 грн., то різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 81 746,58 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача та втрату товарної вартості 46 905,36 грн., а всього разом просив стягнути 128651,94 грн. Ухвалою суду від 18.07.2019 року відкрито провадження в справі, ухвалою від 04.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с.60-61, 77-78). У судовому засіданні представник позивача - Войтюк Д.В. позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки до суду невідомі, відзиву до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2018 року у м.Києві, на проспекті Перемоги, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що належить ПАТ «Укргідроенерго» (а.с.10) Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 26.11.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП (а.с. 8). Відповідальність власника автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована згідно полісу № АМ/6066848 (а.с.9). Як зазначив позивач, відповідальність водія автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] у встановленому законом порядку застрахована не була. Протилежного суду не надано. Встановлено, що позивач ПАТ «Укргідроенерго»звернулось до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, та 05.02.2019 року МТСБУ, прийняло рішення про виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 100 000,00 грн. (а.с.11). Як зазначив позивач, дані кошти було отримано. Відповідно до звіту № 1458 про оцінку автобуса Форд, держномер [NUMBER] , від 21.09.2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля та становить 226370,36 грн грн. (а.с. 12-18). У квітні ТОВ "Віді-край моторз" здійснило відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту становила 181746,58 грн. та була сплачена позивачем (а.с. 40-48). Позивач звертався до ідповідача з претензією про відшкодування шкоди (а.с.49-55), однак як зазначив позивач, дана претензія залишилась не виконана відповідачем. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то МТСБУ виплатило позивачу у відповідності до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 100000,00 грн. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарноївартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарноївартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами післяпошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6. Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарноївартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Згідно п. 4.1.2 Договору страхування страховик не відшкодовує збитки внаслідок втрати товарної вартості ТЗ. Тому при виплаті страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» не враховувала ВТВ. У пункті 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Ураховуючи те, що згідно з пунктом 8.6 Методики величина втрати товарної вартості транспортного засобу враховує втрату товарного вигляду транспортного засобу, можна вважати, що пункт 32.7 статті 32 Закону також виключав виплату страховиком потерпілій особі і відповідного відшкодування шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, згідно з підпунктом "е" цього пункту величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Саме такі правові висновки наведені в Постанові ВСУ № 6-49цс14 від 04 червня 2014 року. Таким, чином власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, в тому числі і МТСБУ, то його згідно зі статтями 1166,1187,1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. Враховуючи, що страховиком не відшкодовується шкода, яка пов`язана з втратою товарної вартості автомобіля, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, що становить 81 746,58 грн., та втрату товарної вартості 46 905,36 грн., а всього разом стягнути 128 651,94 грн. Питання судових витрат вирішити пропорційно до задоволених вимог у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved