Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЮНЕКС БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, вказавши, що 26 жовтня 2011 року між ПАТ «ЮНЕКС БАНК»та [PERSON]було укладеноКредитний договір № 3.2.1001.ФО_К (надалі - Кредитний договір), відповідно до умовякого банк надав кредит у розмірі 60 000грн., на споживчі цілі,із сплатою за користування кредитом 17.72% річних зі строком погашення кредиту непізніше 26 жовтня 2021 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 26 жовтня 2011 року між банком та [PERSON], [PERSON] укладено Договір іпотеки, що був посвідчений Приватнимнотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованийв реєстрі за №5403, відповідно до умов якого Відповідачами передано в іпотеку Банкунерухоме майно, а саме 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 62 кв. м., житловою площею 44,80 кв. м. Даний предмет іпотеки належить Відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 24.04.2009 року органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради згідно розпорядження № Д-105 від 11.02.2009 року та зареєстрованого 22.10.2009 року КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 285П-306, номер запису № 306, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24220912. Реєстраційний номер майна 2862054. За домовленістю Сторін згідно п. 1.5 Договору іпотеки, вартість Предмету іпотеки становить 89 600грн. Банк належним чином виконав передбачені Кредитним договором зобов'язання, надавши Відповідачу кредиту на суму 60 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №632 від 26.10.2011р. Проте відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання належним чином, не сплачує проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допустила порушення умов Кредитного договору. Станом на 18.04.2017 року загальна заборгованість [PERSON] перед ПАТ «ЮНЕКС БАНК» складає 67 472,14 грн. До теперішнього часу відповідачі заборгованість за вказаним кредитним договором у добровільному порядку не погасили. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 3.2.1001.ФО_К від 26 жовтня 2011 року, що станом на 18.04.2017 становить 67 472,14 грн., звернути стягнення на Предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], шляхом її продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на дату проведення прилюдних торгів шляхом проведення незалежної оцінки, та стягнути з відповідачів суму судового збору в розмірі 1 600,00 грн. У подальшому 19.02.2018 року ПАТ «ЮНЕКС БАНК» уточнили позов, збільшивши позовні вимоги, вказавши, що за час розгляду судом справи, змінився розмір заборгованості як внаслідок здійснення боржником часткових погашень кредиту так і в наслідок нарахування процентів по кредиту. Таким чином, станом на 12.02.2018 року [PERSON] має наступну заборгованість перед банком, яка згідно умов кредитного договору складає 71 159,85 грн., у тому числі: -заборгованість по поверненню кредитних коштів - 45 542,06 грн. -заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 17 038,78 грн., -сума пені з розрахунку 0,1 % в день за простроченим кредитом та процентами - 8 579,01 грн. Тому позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 3.2.1001.ФО_К від 26 жовтня 2011 року, що станом на 12.02.2018 становить 71 159,85 грн., звернути стягнення на Предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 62 кв.м., житловою площею 44,80 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого 24.04.2009 року органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради, згідно розпорядження № Д-105 від11.02.2009 року та зареєстрованого 22.10.2009 року КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 285П-306, номер запису № 306, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24220912. Реєстраційний номер майна 28620754, шляхом її продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на дату проведення прилюдних торгів шляхом проведення незалежної оцінки, та стягнути з відповідачів суму судового збору в розмірі 1 762,00 грн. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «ЮНЕКС БАНК» Коваленко С.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, покладаючись на обставни викладені у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 3.2.1001.ФО_К від 26 жовтня 2011 року, що станом на 12.02.2018 становить 71 159,85 грн., звернути стягнення на Предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], шляхом її продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на дату проведення прилюдних торгів шляхом проведення незалежної оцінки, та стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. Відповідач [PERSON] надала відзив на позов, та у судовому засіданні вона та її представник [PERSON], позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні, зокрема заперечували спосіб стягнення на предмет іпотеки, який було обрано позивачем. Свою позицію також мотивували, тим, що [PERSON] не заперечує факту укладення кредитного договору та договору іпотеки між сторонами, проте вона не працює, але сплачує заборгованість за кредитним договором. Матеріали справи не містять інформації про згоду іпотеколдавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки. Просили застосувати позовну давність. Заперечуючи проти доводів відповідача [PERSON] та її представника [PERSON], представник позивача зазначав, що способом захисту є виключне право позивача, та щодо застосування строку позовної давності, вказав, що відповідачем [PERSON] постійно сплачується борг, що свідчить про визнання нею бургу. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про слухання справи повідомлялася відповідно до ст. 128 ЦПК України. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Суд вислухавши сторни, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. ст. 10 - 13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3 ) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У судовому засіданні встановлено, що 26.10.2011 року між ПАТ «Юнекс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3.2.1011.ФО К та в подальшому укладалися додаткові угоди до вказаного кредитного договору. Згідно з умовами кредитного договору, банк надав позичальнику [PERSON] кредитні кошти у розмірі 60000,00 гривень на споживчі цілі, з розрахунку 17,72 % річних на строк по 26.10.2021 рік. В частині надання кредитних коштів ПАТ «Юнекс Банк» свої обов»язання виконав в повному обсязі відповідно до меморіального ордеру № 632 від 26.10.2011 року (а.с. 6-15). 26.10.2011 року між ПАТ «Юнекс Банк» та [PERSON] і [PERSON] було укладено іпотечний договір № 3.2.1011.ФО_И, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], та зареєстрований у реєстрі за № 5453, та в подальшому укладався додатковий договір до вказаного іпотечного договору (а.с. 19-21). Відповідно до якого, з метою забезпечення виконання грошових зобов»язань за вказаним кредитним договором № 3.2.1011.ФО К від 26.10.2011 року іпотекодавці [PERSON] та [PERSON] передав в іпотеку належне їм майно: трикімнатну квартиру № [ADDRESS], загьною площею 62,0 кв.м. житловою 44,80 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого 24.04.2009 року органом приіватизації Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради, згідно розпорядження № Д-105 від 11.02.2009 року та зареєстрованого 22.10.2009 року КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації » в реєстровій книзі № 285П-306, номер запису № 306, згідно витягу про реєстрацію права влансоті на нерухоме майно № 24220912. Реєстраційний номер майна 28620754. Згідно п. 3.1.2 іпотечного договору при порушенні умов основного зобов'язання щодо строків погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, відшкодування збитків, неустойки штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцями умов договору та у випадках встановлених законодавством України у Іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основними зобов'язаннями, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 3.1.4 іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право на свій розсуд звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду;виконавчого напису нотаріуса; передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання; продажу Іпотекодержателем Предмету іпотеки. Відповідачі умови кредитного договору належним чином не виконували, про що неодноразово повідомлялися в тому числі й шляхом направленя письмової вимоги. Зобов»язаня не виконанні у зв»язку з чим станом на 12.02.2018 року заборгованість відповідачів перед позивачем становить 71159,85 грн., з яких: -заборгованість по поверненню кредитних коштів - 45 542,06 грн. -заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 17 038,78 грн., -сума пені з розрахунку 0,1 % в день за простроченим кредитом та процентами - 8 579,01 грн. (а.с. 113-124- розрахунок). Відповідно до ст. ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч.2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Виходячи з вимогст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно дост. 7 Закону України "Про іпотеку"за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно дост. 12 Закону України "Про іпотеку"у разі порушення іпотекодавецем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання-звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п.п. 4.1-4.6 договору іпотеки нерухомого майна у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань основного договору, що обумовлює основне зобов'язання, іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі. Відповідно дост. 33 Закону України "Про іпотеку"у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановленихстаттею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно дост. 38 Закону України "Про іпотеку" якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотеко держателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотеко держатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотеко держатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцяти денного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки,вправі письмово повідомити іпотеко держателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлення надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотеко держателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету ії прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотеко держатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій інший особі на власний розсуд. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотеко держателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, що передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотеко держателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю. Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотеко держателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленимистаттею 42 цього Закону. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Відповідно дост. 39 Закону України "Про іпотеку"У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленоїстаттею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Відповідно до правової позиції, що висловлена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.12.2015р. № 6-1205цс15, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам ч.6 ст.38, ст.39 Закону України «Про іпотеку» та положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому суд повинен указати, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно дост. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цьогоЗакону. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved