Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач НАВС в особі свого представника [PERSON] за довіреністю за № 46/10888 від 13.07. 2015 року ( а.с.40) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення витрат пов"язаних з утриманням у навчальному закладі у розмірі 17 154 ( сімнадцять тисяч сто п"ятдесят чотири) гривні 51 копійка та судовий збір у розмірі 1 218 ( одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень, В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє за довіреністю за № 46/10888 від 13.07. 2015 року ( а.с. 40) позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання в черговий раз не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином., про що свідчать зворотні повідомлення про вручення судової повістки 23.02. 2016 року в судове засідання 01.03. 2016 року об 14-30 годині ( а.с. 49), та відповідно про вручення судової повістки 24.03. 2016 року в судове засідання на 31.03. 2016 року об 11-30 годині, будь-яких заяв, клопотань від відповідача через загальну канцелярію не надійшло. Суд враховуючи письмову згоду позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22 липня 2006 року № 69дск [PERSON] з 1 вересня 2006 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ ( а.с.7) Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27 серпня 2010 року № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ Відповідно до вищезазначеного розпорядження, НАВС є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ ( а.с. 32). 29 листопада 2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - ГУ МВС України в місті Києві - та відповідачем [PERSON] укладено Договір № Кв-144 про підготовку фахівця у КНУВС ( а.с. 8 - 9) . Відповідно до Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби (звільнення зі служби) в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати утриманням у навчальному закладі. З 01 вересня 2006 року по 18 червня 2010 року відповідно до умов Договору Відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом КНУВС від 18 червня 2010 року № 463 Відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста ( а.с. 10). Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору Відповідача направлено для подальшого проходження служби до ГУ МВС України у м. Києві. Таким чином, навчальним закладом умови Договору виконано у повному обсязі. Наказом ГУ МВС України у м. Києві від 22 березня 2012 року № 155 о/с Відповідача звільнено з ОВС за порушення дисципліни. Тобто, у порушення умов Договору та законодавства України Відповідач свідомо допустив проступок, що послужив причиною звільнення з ОВС до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання ( а.с. 21). Відповідно до Статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом 4-го рівня акредитації. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту» ( а.с. 24 -31). Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про вищу освіту» від 17.01.2002 року (чинного на момент виникнення правовідносин), випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Також відповідно до ч.б ст. 18 ЗУ «Про міліцію» (в редакції на день звільнення Відповідача з ОВС) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органіввнутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років післязакінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ Україниза власним бажанням, через службову невідповідність або за порушеннядисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. За п. 2.1.3. Договору, виконавець зобов'язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Відповідно до п. 2.3.6. Договору, Відповідач зобов'язався у разізвільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного термінуперебування на службі за підставами передбаченими п. З Договорувідшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утриманням унавчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. П. 3.1. Договору передбачено, що однією з підстав відшкодуванняфактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за порушення дисциплінипротягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Аналогічні положення щодо укладення договору та обов'язку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» (зареєстрований Міністерством юстиції України 29 травня 2007 року за № 547/13814). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затверджено Постановою КМУ від 01 березня 2007 року №313. Відповідно до п. 2 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат здійснено відповідно вищезазначеного Порядку відшкодування. Зокрема, відповідно п.5 Порядку витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Так у довідках про доходи та відрахування розраховано грошове утримання Відповідача за період навчання з вересня 2006 року по червень 2010 року (без врахування періоду з 01.09.2006 по 31.08.2007, тобто виключений 1 рік, прирівняний до періоду строкової військової служби). Вартість витрат, яка підлягає відшкодуванню, становить 8 433,35 гри. (вісім тисяч чотириста тридцять три) грн. 35 коп. ( а.с. 16 -20) У довідці про фактичне перебування на харчовому забезпеченні розраховано витрати на продовольче забезпечення Відповідача за період навчання з вересня 2006 року по червень 2010 року. За перший навчальний рік 2006-2007, який зараховується в строк військової служби, врахована лише вартість, що складає різницю між витратами на харчування курсанта та витратами на харчування військовослужбовця, яка складає: сніданок - 0,04 грн.; обід - 0,1 грн.; вечеря - 0,04 грн., за наступні роки навчання врахована повна вартість харчування. Вартість витрат на харчування, яка підлягає відшкодуванню, становить 1 419,94 грн. (одна тисяча чотириста дев'ятнадцять) грн. 94 коп. ( а.с. 15). У Довідці-витрат речового майна перемінного складу за 2006-2010 роки розраховано вартість речового майна отриманого Відповідачем під час навчання, яка підлягає стягненню та становить 1 375,89 грн. (одна тисяча триста сімдесят п'ять) грн. 89 коп. ( а .с. 14) У Довідці про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв розраховано вартість комунальних послуг за весь період навчання (без врахування періоду з 01.09.2006 по 31.08.2007), без врахування періодів перебування у відпустках та днів звільнення від навчального процесу. Вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за період навчання, яка підлягає відшкодуванню, становить 5 925,33 грн. (п'ять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять) грн. 33 коп. ( а.с. 13). Таким чином, Відповідач навчався в КНУВС з 01 вересня 2006 року по 18 червня 2010 року, і вартість витрат, пов'язаних з утриманням його у навчальному закладі, становить 17 154,51 грн. (сімнадцять тисяч сто п'ятдесят чотири) грн. 51 коп. ( а.с. 12). Із сумою витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі відповідача ознайомлено під підпис та поінформовано про необхідність відшкодування зазначеної суми ( а.с. 11) . На сьогодні, грошові кошти від відповідача до НАВС не надходили. Статтею 257 ЦК України загальну позовну давність встановлено тривалістю у три роки. В той же час, відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня,коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого праваабо про особу, яка його порушила. Отже НАВС була повідомлена про звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни листом від 29.11.2013 М 47/23617 Дарницького РУ ГУМВС України в місті Києві. До НАВС лист надійшов 02.12.2013 (Вх № 5843), про що свідчить вхідний штамп канцелярії на листі. Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності почався саме з цієї дати і має закінчитися 03.12.2016 року ( а.с. 22). Відповідно до п.6 Постанови КМУ від 01.03. 2007 року № 313 " Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов"язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України " у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку, разом з тим , позивачем було направлено претензію щодо врегулювання спору в добровільному порядку відповідачу за № 46/11287 від 11. 08. 2015 року ( а.с.36), остання залишилася без уваги. Оскільки, відповідно до абзацу 7 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 09.07. 2002 року № 15-рп/2002 ( справа про досудове врегулювання спорів) обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов"язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Разом з тим, відповідачу відомо про судовий спір про відшкодування особами витрат, пов"язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України з 11.08. 2015 року, однак на день розгляду справи в суді відповідач і не намагався врегулювати спір в добровільному порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 1 218 ( одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень, На підставі вищевикладеного та ст.ст. 11, 14, 16, 257, 261, 509, 526, 610, 611, 623 ЦК України і

Outcome: approved