Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

У березні 2011 р. до суду звернувся [PERSON], який з метою реалізації права на спадщину просив встановити факти родинних відносин, зокрема, що померла [INFO] [PERSON] була матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] та, відповідно, бабою [PERSON], а також визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом та за правом представлення. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.05.2011 р. позов [PERSON] було задоволено повністю. У квітні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.05.2011 р. посилаючись на те, що що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Шосткинського районною державною нотатіальною конторою [INFO] № 326, спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] (син заявника). Дана обставина не була відома на час подання позову та вирішення справа та є перешкодою в реєстрації за [PERSON] права власності на вищевказану квартиру. Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2014 р. рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.05.2011 р. ухвалене у цивільній справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Шосткинської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності скасувано у зв'язку з нововиявленими обставинами, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує з урахуванням нововиявлених обставин, тобто, зменшив розмір позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.05.1995 р. [PERSON] на праві спільної часткової власності належала 1/2 частина вищевказаної квартири, а [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині кожній. Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON], померлої [INFO], остання заповідала належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS] [PERSON], який [INFO] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 вищевказаної квартири. Відтак, позивач в даній справі [PERSON] є лише спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], оскільки після померлої [PERSON] спадкоємцем був [PERSON] З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Відповідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене, а також визнання позову відповідачем суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved