Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.12.2001 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із: житлового будинку, розташованого в с. Тиманівка Тульчинської міської ради обєднаної територіальної громади Тульчинського району по вул. Шевченка, 26 та земельної ділянки площею 0, 50 га, яка розташована на території (колишньої Тиманівської сільської ради), а на даний час на території Тульчинської міської ради обєднаної територіальної громади, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВН № 017424, виданого 12.11.2002 року Тульчинською районною адміністрацією. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Оформити своє право на спадщину на земельну ділянку позивач не в змозі, оскільки не зберігся оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку, який є правовстановлюючим документом. У звязку з чим позивачеві нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Інакше, як в судовому порядку захистити своє право позивач не в змозі, а тому звернувся до суду та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті 11 грудня 2001 року його матері [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 50 га для ведення особистого селянського господарства в межах згідно з планом, яка розташована на території Тиманвської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, кадастровий номер 0524386200:01:002:1004 . Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від предстаника позивача до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у їх відсутність. В судове засідання представник Тульчинської міської ради обєднаної територіальної громади в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла письмова письмова заява з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносни. З копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 154731, виданого 12 грудня 2001 року виконкомом Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, судом встановлено, що [PERSON] померла 12 грудня 2001 року (а.с.18). Згідно довідки № 123 від 5 грудня 2016 року, виданої виконкомом Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із: житлового будинку, розташованого в с. Тиманівка Тульчинської міської ради обєднаної територіальної громади Тульчинського району по вул. Шевченка, 26 та з земельної ділянки площею 0, 50 га, яка розташована на території (колишньої Тиманівської сільської ради), а на даний час на території Тульчинської міської ради обєднаної територіальної громади, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВН № 017424, виданого 12.11.2002 року Тульчинською районною адміністрацією. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом залишився її син [PERSON] Факт прийняття спадщини встановлено на підставі проведених поточних ремонтних робіт в спадковому будинку за адресою: вул. Шевченка, 26, с. Тиманівка, Тульчинський район, Вінницька область (а.с.20). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії НІ-ЯР № 182671, виданого 13 лютого 1959 року виконкомом Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, де в графі "мати" записано [PERSON] (а.с. 19). Факт належності [PERSON] на праві власності земельної ділянки площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства в межах згідно з планом, яка розташована на території Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, кадастровий номер 0524386200:01:002:1004 підтверджується належним чином засвідченою відділом Держгеокадастру у Тульчинському районі Вінницької області копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІV-ВН № 017424, виданого 12.11.2002 року на підставі розпорядження Тульчинської районної державної адміністрації № 64 та листом відділу Держгеокадастру у Тульчинському районі Вінницької області від 14.12.2016 року, адресованим державному нотаріусу (а.с.21). З копії спадкової справи, відкритої після смерті 11.12.2001 року [PERSON], встановлено, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] до Тульчинської держнотконтори звернувся лише позивач [PERSON] Інші спадкоємці відсутні. Судом також встановлено, що постановою державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори від 27 грудня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 50 гектарів, що розташована на території Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.17). Вирішуючи даний спір, суд приходить до висновку, що до правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню норми ЦК УРСР, 1963 року та Закону України "Про власність", чинних на час виникнення спірних правовідносин, оскільки спадщина відкрилась до 01.01.2004 року.. За змістом ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. У відповідності зі ст. 529 ЦК УРСР позивач відноситься першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON], оскільки установлено, що він є її сином. Про факт прийняття спадщини позивачем після смерті матері в розумінні ст. 549 ЦК УРСР свідчить те, що він фактично вступив в управління спадковим майном, провівши ремонті роботи у спадковому будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Тиманівської сільської ради Тульчинського району від 05 грудня 2016 року. За змістом ст.ст. 13, 19 Закону України "Про власність", чинного на час виникнення спірних правовідносин, об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки. Право приватної власності може бути передано у спадщину громадянам, юридичним особам, державі. Статтею15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Так, при розгляді справи знайшли підтвердження факти того, що спірна земельна ділянка належала спадкодавцеві [PERSON] на праві власності та станом на час відкриття спадщина входила до складу спадкового майна. Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв, у видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом йому відмовлено узвязку з відсутністю оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку, інших спадкоємців, як іб спадщину після смерті [PERSON] прийняли, немає За таких обставин суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки в інший спосіб захистити своє право позивач можливості не має. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. \~

Outcome: approved