Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

04.01.2017 року позивач - [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом , просить визнати договір оренди земельного паю недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності відповідно до Державного акту від 26.07.2004 року, серія [NUMBER] , належить земельна ділянка площею 6,51 га, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] яка розташована на території Старостинської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області. 01.01.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаних земельних ділянок строком на 7 років. Відповідач з 2013 по 2016 роки повністю здіснював розрахунки по орендній платі, але зважаючи на те , що позивач бажає сам господарювати на вказаній земельній ділянці / паї/ то він бажає визнати договір оренди не дійсним та розірвати договір оренди , зобов'язати відповідача повернути позивачу належну на праві власності земельну ділянку у стані, придатному для використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Позивач [PERSON], представники позивача [PERSON] , [PERSON] , повноваження яких перевірено , позов підтримали та просив задовольнити. Представники відповідача Брикалов Р.О. , Тіщенко А.О. , які діяли на підставі доручення , позов не визнали у судовому засіданні пояснили , що договір оренди земельної ділянки укладено добровільно, земельний пай належним чином обробляється, орендна плата зумовлена в договорі виплачується у встановлений договором термін , тобто до 25 грудня поточного року. Заборгованность відсутня. Підстав для визнання договору недійсним , розірвання договору оренди не встановлено , просять в задоволенні вимог відмовити. Суд, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.3 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 4 ЦПК України встановлює способи захисту, які застосовуються судом та визначає, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статті 15 та 16 ЦК України передбачають право на захист цивільних прав та інтересів та захист цивільних прав та інтересів судом. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] на праві власності відповідно до Державного акту від 26.07.2004 року, серія [NUMBER] , належить земельна ділянка площею 6,51 га, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] яка розташована на території Старостинської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області. А.с. 10,11 01.01..2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 7 років. Акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1888657 від 29.07.2013 року А.С. 11 Свої зобов'язання за договором оренди позивач виконав та передав відповідачу згідно Акту приймання-передачі від 01.01.2013 року земельну ділянку, зазначену у договорі. А.С. 8 З дослідженого в судовому засіданні договору оренди вбачається, що він розроблений на підставі типового Договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 р. №220, та у ньому визначені і зафіксовані письмово всі істотні умови, зокрема термін оренди, розмір та форма орендної плати, права, обов'язки та відповідальність сторін тощо. Умови орендної плати визначені у договорі, де вказано, що вона сплачується у розмірі в 4010, 2 грн. за 1 рік у термін по 25 грудня поточного року з подальшою індексацією , пов.язаною зі збільшенням вартості земельної ділянки. Також зазначено про індексацію зазначеної суми. Згідно додатку орендна плата збільшена. А.с. 5-7 Судом встановлено, що зазначеного обов'язку про оплату орендної плати відповідач виконав, сплачував орендну плату у повному обсязі за період 2013-2016 років, в результаті чого відсутня заборгованість А.С. - 79.Позивачем та його представниками не надано жодного доказу , який давав би суду підстави для задоволення позовних вимог. Договір укладено добровільно, волевиявлення було з обох сторін добровільним, суд підкреслює саме добровільним. Орендна плата становить на 01.01.2013 року 3 / три / відсотки від вартості земельної ділянки , тобто 4010,2 грн . Вартість земельної ділянки встановлена та складає 133673,46 грн. Див.А.с. 5, 52 Порушення даного договору оренди землі в частині сплати орендної плати, судом взагалі не встановлено , відповідач виконує зобов'язання щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно умов договору. Дана земельна ділянка засіяна та обробляється. Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду землі"(далі - Закон) відносини, пов'язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов. За змістом ст.611 ЦК України правовим наслідком порушення зобов'язання є, зокрема, розірвання договору, якщо це передбачено договором або законом. За умовами договору сторони дійшли згоди про те, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до ст.32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Одним із основних обов'язків орендаря відповідно до ст.24 Закону України "Про оренду землі"є своєчасне внесення орендної плати. Цьому положенню кореспондуються умови щодо внесення орендної плати не пізніше 25 грудня поточного року. Згідно з п. "а"ч.1 ст.96 ЗК України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. У свою чергу, орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди -ст.24 Закону "Про оренду землі". Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України, серед підстав припинення права користування земельною ділянкою зазначені такі як використання її не за цільовим призначенням, та систематична несплата орендної плати. Згідно зі ст.34 ЗУ "Про оренду землі"у разі припинення або розірвання договору оренди землі, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно до п.12 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"(зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред'явлення позову про розірвання договору. Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та і інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України на сторони в процесі , в тому числі і позивача та його представників лежить обов.язок довести ті обставини на які він посилається , крім випадків відповідно до ст.61 ЦПК України . Відповідно до вимог чинного законодавства в тому числі і ст.202-211 ЦК України вказаний договір / правочин / вчинено добровільно і він відповідає чинному законодавству. Підстав визнання недійсності вказаного договору відповідно до ст. 215 ЦК України судом не встановлено , а позивачем не надано зовсім належних доказів. Доводи щодо відсутності вартості земельної ділянки , як підстави для визнання договору недійсним спростовуються розрахунком орендної плати, а саме 3 % від 133673,46 грн становить 4010,2 грн. Між сторонами по розміру орендної плати при укладенні договору було досягнуто відповідної згоди в добровільному порядку. Волевиявлення при укладенні правочину було добровільним та обоюдним. Оскільки ТОВ " Обрій МТС" виконує взяті на себе зобов'язання за укладеним з позивачем договором оренди землі без № від 01.01.2013 року щодо цільового використання земельної ділянки та виплати орендної плати, то вимоги позивача про те ,що даний договір необхідно визнати недійсним , зобов'язати відповідача повернути позивачу належну йому на праві власності земельну ділянку необхідно залишити без задоволення. Суд зазанчає , що ТОВ « ОБРІЙ МТС Роздільна « до розглядуваного спору відношення не має, в судовому засіданні встановлено , що вказене підприємство своє існування припинило та виключено з списку ЄДРПОУ. В зв,язку з відмовою в задоволенні вимог позивача судові витрати суд покладає на позивача. На підставі ст.ст.202-21,215 ,526,610,611,651 ЦК України, ст.ст.25,32,34 Закону України "Про оренду землі", ст.96, ст.141 Земельного кодексу України, ст.17 Закону України "Про плату за землю",

Outcome: dismissed