Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточнення, до [PERSON] , в якому просила повернути житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] з незаконного володіння [PERSON] , поновити її право володіння вказаним будинком, визнати за нею право власності на вказаний будинок. Свої вимоги мотивовані тим, що її бабусі [PERSON] належав, за життя, житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , він фактично залишений бабусею їй та фактично нею прийнятий у спадок. При цьому, з 1994 по 1995 р. вона проживала у будинку, без реєстрації, з своєю донькою, а в 1995 р. переїхала до м. Києва на проживання та на роботу. В подальшому, вона дозволила проживати в будинку двоюрідному брату [PERSON] (помер в 2018 р.), з дружиною [PERSON] , вимагаючи від них зареєструвати право власності на будинок згідно закону. Проте, на даний час, вона не може в нього заселитися, не може зареєструвати його на своє ім`я, так як в ньому незаконно проживає та незаконно набула право власності на нього [PERSON] , яка веде аморальний спосіб життя, відмовляється покинути будинок, вчиняє з нею скандали. При цьому, вказала, що її колишній чоловік [PERSON] , який мав посвідку на право проживання в Україні, залишається зареєстрованим в даному будинку, але працівники сільради дописали в Картці прописки "до 12.09.1991 р.". В судовому засіданні: - позивачка [PERSON] вказані вимоги підтримала, з підстав вказаних в позові. Уточнила по батькові відповідачки, а саме не " [PERSON] ", а " [PERSON] ". Усно просила визнати незаконним реєстрацію будинку за [PERSON] , з тих підстав, що технічний паспорт та документи, які видані виконавчим комітетом Даницької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області являються такими, що не відповідають дійсності. Також ставила питання про виселення з житлового будинку [PERSON] , про зняття з реєстраційного обліку [PERSON], про стягнення з [PERSON] місцевих податків, страхових витрат, судового збору, 25 000 грн. витрат на правову допомогу. Додала, що ні вона, як онука, ні її мати [PERSON] , як донька не приймали спадщини після смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] , але робила для цього безрезультатні спроби у державного нотаріуса в смт. Ріпки. Вказала, що дійсно в 2000 р. без оформлення юридичних прав сім`я [PERSON] заселилась в будинок, але всю суму за нього не доплатили, сплативши тільки 1 000 грн; - відповідачка [PERSON] в задоволенні позову просила відмовити, так як вона з 2000 р. проживає у спірному будинку, який без оформлення юридичних прав придбала у [PERSON] за обумовлену суму, а в травні 2019 р. зареєструвала за собою право власності на вказаний будинок, за цей період проводила поточний його ремонт. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] до моменту смерті ( [INFO] ) була [PERSON] , що підтверджується записом в погосподарській книзі за 1991 р. Даницької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області. Судом встановлено, що 21.05.2019 р. державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ЛИТВИН Ю.О. було проведено реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності: 31636533), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 167375486 від 21.05.2019 р.. При цьому, підставою виникнення права власності у Витязі зазначено: 1) технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений ФОП [PERSON] ; 2) довідка від 14.03.2019 р. № 166, видана виконавчим комітетом Даницької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області; 3) виписка з погосподарської книги, видана виконавчим комітетом Даницької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 14.03.2019 р. № 166. Підстава внесення запису у Витязі зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46959647 від 21.05.2019 р., винесене державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ЛИТВИН Ю.О.. Судом встановлено, що: - житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,250 га в межах населеного пункту : с. Мутичів Ріпкинського району Чернігівської області, що підтверджується довідкою від 14.03.2019 р. № 166, яка видана виконавчим комітетом Даницької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області; - власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] згідно даних особового рахунку № [NUMBER] у погосподарській книзі № 3 за 2016-2020 р.р. Даницької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, на думку виконавчого комітету Даницької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, являється [PERSON] (виписка з погосподарської книги, видана виконавчим комітетом Даницької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 14.03.2019 р. № 166); - станом на 15.03.2019 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, що доводиться довідкою про технічний стан нерухомого майна № 57 від 15 березня 2019 р., яка видана ФОП " [PERSON] "; - ФОП " [PERSON] " виготовило технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де в графі рік спорудження Характеристиці будинку вказано щодо всіх будівель та споруд до 1991 р.. З пояснень [PERSON] вбачається, що ні вона, як онука, ні її мати [PERSON] , як донька не приймали спадщини після смерті [PERSON] , яка сталась [INFO] .. При цьому, доказів про прийняття спадщини будь-ким суду не надано. З показань позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] перейшов до [PERSON] та [PERSON] в 2000 р., без юридичного оформлення договору купівлі-продажу будинку у нотаріуса, що не породжує будь-яких юридичних наслідків. Тобто, з 29.05.1991 р. по 21.05.2019 р. вказаний будинок, у порядку визначеному законом, нікому, в т.ч. і [PERSON] не належав. Судом встановлено, що згідно Картки прописки за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7, 10, 62) за вказаною адресою були прописані: - [PERSON] до моменту смерті [INFO] ; - позивачка по справі [PERSON] (після зміни [PERSON] до 18.03.1991 р.; - [PERSON] з 12.03.1991 р., штампа про виписку не має, в картці (а.с. 7) на відміну від картки (а.с. 10 та наданої на запит суду на а.с. 62) відсутній пропис в штампі "ПРОПИСАН": "до 12.09.1991 р."; - [PERSON], яка виписана без зазначення дати. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ста. 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які встановлювали порядок державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56 було запроваджено державну реєстрацію нерухомого майна в сільській місцевості, а до 13 грудня 1995 року в сільській місцевості державна реєстрація нерухомого майна не проводилась і належність особі права власності на житловий будинок підтверджувалось лише записом в погосподарській книзі сільської ради. На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР (діяв до 31.12.2003 р. включно) його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч.1 ст.555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину - ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд, згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст. 328 ЦК України). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу. Стаття 387 ЦК України передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння, тобто віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Оцінка суду. Виходячи з того, що: по-перше, позивачка [PERSON] не довела того, що вона являється та/або являлась власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , що є обов`язковим для пред`явлення віндикаційного позову, для поновлення права володіння житловим будинком, яке існувало раніше, для визнання права власності за нею на житловий будинок; по-друге, відповідачка [PERSON] з 21.05.2019 р. являється законним власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , тобто володіє будинком на підставі закону, при тому, що незаконність набуття права власності [PERSON] не встановлена судом в іншій справі, при тому, що в цій справі це не є предметом даного позову; по-третє, в межах даного позову не має правового значення реєстрація/зняття з реєстрації за вказаною адресою МЕУН- [PERSON] Сомпхака; по-четверте, визнання за [PERSON] права власності на вказаний будинок можливе тільки після визнання незаконною реєстрації права власності на будинок за [PERSON] (в межах іншої справи), після належного прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка сталась 29.05.1991 р. та отримання відмови нотаріуса у видачі на житловий будинок свідоцтва про право на спадщину за законом (заповітом), суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про повернення житлового будинку з незаконного володіння, поновлення права володіння житловим будинком, визнання права власності на житловий будинок слід відмовити. Слід звернути увагу те, що всі інші вимоги, яка заявляла [PERSON] в Додатку до позовної заяви від 08.01.2020 р. та в судовому засіданні - 22.01.2020 р. (про незаконність реєстрації будинку за [PERSON] , про виселення з нього [PERSON] , про зняття з реєстраційного обліку [PERSON] Сомпхак, про стягнення з [PERSON] місцевих податків, страхових витрат, судового збору, 25 000 грн. витрат на правову допомогу) були заявлені пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, тому суд їх не розглядає та роз`яснює позивачці її право на оформлення вказаних вимог в новій позовній заяві.

Outcome: dismissed