Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за продану електричну енергію в сумі 16\~658,44 грн., пеню у розмірі 1\~738,01 грн., втрати від інфляції 519,33 грн., три відсотки річних у сумі 146,00 грн., судовий збір у розмірі 704,80 грн., судові витрати на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом до договору про користування енергією. Відповідач не сплатив позивачу за електричну енергію за договором, що змусило його звернутися до суду з відповідним позовом. Представник відповідача надав відзив в якому виклав свої заперечення проти позову посилаючись на те, що ПАТ "Запоріжжяобленерго" знаходиться в складному фінансовому становищі, яке виникло внаслідок встановлення НКРЕКП для відповідача ще з 2015 року нульового алгоритму відрахування коштів на поточні рахунки ПАТ "Запоріжжяобленерго", встановлення щодобових додаткових відрахувань коштів з поточних рахунків ПАТ "Запоріжжяобленерго", через борги споживачів на електричну енергію, що перешкоджає виконанню підприємством свого обовязку із виконання умов договору. З урахуванням викладеного, просив розстрочити виконання рішення суду щодо стягнення заявлених сум на 12 календарних місяців, зі сплатою сум щомісячно рівними частинами. Крім того, представник відповідача вважає, що підготовка позовної заяви про стягнення заробітної плати не є складною, оформлення процесуальних документів по справі не потребувало затрати значного часу та не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Ухвалою суду від 27.11.2018 року справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи на 19.12.2018 року, яке було відкладено на 15.01.2019 року через не закінчення строку для надання учасниками справи заяв по суті, зокрема відзиву та відповіді на відзив. Учасники справи в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 23.03.2018 року ПАТ "Запоріжжяобленерго" (далі Електропостачальник) та [PERSON] (далі Споживач) уклали договір № 04124851-ДСГ про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом до договору про користування електричною енергією від 04.01.2018 року № 04124851 (далі Договір) (а.с.10-17). Також сторони уклали Додаткову угоду № 1 для внесення певних змін до Договору № 04124851-ДСГ від 23.03.2018 року (а.с.21-22). За умовами Договору Споживач бере на себе зобов'язання продавати Електропостачальнику електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об'єктом електроенергетики (генеруючою установкою) приватного домогосподарства, сонячні панелі якої вмонтовані (встановлені) на даху будинку, величина встановленої потужності якої становить 10 кВт, параметри якої відповідають вимогам державних стандартів, а Електропостачальник взяв на себе зобовязання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним господарством, в терміни, передбачені цим договором (пункт 2.1). Пунктами 3.2.1., 3.2.6., 3.2.7. договору передбачено, що відповідач зобовязаний: купувати у позивача за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством; проводити розрахунки з позивачем за «зеленим» тарифом у порядку, визначеному розділом 5 цього договору; надавати позивачу в терміни, обумовлені змістом п. 5.4 договору, підписані в двох примірниках, акти приймання-передавання товару (електричної енергії) та купівлі-продажу електроенергії. Позивач згідно з п. 3.3.1. Договору має право на отримання оплати за відпущену відповідачу електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством. Пунктом 5.4 договору (в редакції Додаткової угоди) передбачено, що оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється Електропостачальником протягом 15 днів місяця, наступного за розрахунковим, за вирахуванням з вартості проданої Споживачем електричної енергії, як доходу Споживача, який підлягає оподаткуванню, суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які Електропостачальник, як податковий агент, сплачує (перераховує) до відповідного бюджету за своїм місцезнаходженням (реєстрації) на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби. Електропостачальник повинен перераховувати кошти для оплати проданої Споживачем електричної енергії, виробленої генеруючою установкою приватного домогосподарства, на поточний рахунок Споживача відповідно до заяви повідомлення. Відповідно до п. 5.8 Договору у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим Електропостачальник зобов'язаний сплатити Споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Позивач зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме продав електричну енергію відповідачу, що підтверджується актами купівлі-продажу електричної енергії №№ 1-6 за квітень вересень 2018 року (а.с.18-19, 23-29). Як вбачається з положень ст.ст.509,\~525\~ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст.ст.526, 530, 611, 612\~ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст.ст.546, 549, 551\~ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час\~прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за придбану електричну енергію згідно з умовами договору, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором (а.с.33-41), який відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 19 061,78 грн., яка складається з сум: заборгованість за продану електроенергію 16\~658,44 грн., пеня 1 738,01 грн., втрати від інфляції - 519,33 грн., три проценти річних від прострочених сум заборгованості 146,00 грн. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн., суд виходить з такого. У відповідності до ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, повязані з розглядом справи. За змістом ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вказаних вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги, додатком до договору про надання правової допомоги, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцією до прибуткового касового ордеру на суму 1 500,00 грн. та Актом прийому-передачі наданої правничої допомоги. Відповідачем в порушення ч. 6 ст.\~137\~ЦПК України не доведено неспівмірності витрат на правничу допомогу, тому клопотання про зменшення їх розміру задоволенню не підлягає. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розміром позовних вимог, оскільки справа потребує відповідного часу на виконання розрахунків пені, інфляції і 3 %, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.\~267\~ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. У відповідності до п.2 ч.7 ст.265\~ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про: надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Враховуючи тяжкий фінансовий стан відповідача, відсутність на його поточних рахунках грошових коштів, арешт всіх поточних рахунків, наявність багатомільйонної заборгованості по заробітній платі, по податках і зборах, суд вважає за можливе заяву представника відповідача про розстрочку виконання рішення суду задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved