Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 02.10.2019 року в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду адвокат Субботіна Л.В. з позовом до відповідача, в якому просить зняти арешт з усього нерухомого майна, належного позивачеві [PERSON] , який було накладено на підставі постанов Другого Київсього відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та скасувати (виключити) записи про обтяження в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: ВП 24288877, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 24288877 від 13.01.11 р., запис № 10807964 від 08.02.2011 року в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; ВП 41129551, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 41129551 від 04.12.2013 року, індексний номер №13581516 від 05.06.2014 року, запис № 5913285 від 05.06.2014 року в Єдиному державному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 6, 19, 55, 129 Конституції України, ст. ст. 14-16, 19 Закону України "Про виконавче провадження". Ухвалою суду від 03.10.2019 року провадження по справі відкрито. Ухвалою суду від 25.11.2019 року до участі в справі залучено третіх осіб: Перший Київський ВДВС ОМУЮ в Одеській області, Лиманський районний ВДВС ГТУЮ в Одеській області, ПАТ "МТБ БАНК" та АТ "Райффайзен Банк Аваль". Ухвалою суду\~від 17.01.2020\~року з\~ ПАТ "МТБ БАНК" витребувано інформацію. 17.02.2020 року від Другого Київського ВДВС надійшла заява про заміну неналежного відповідача. Ухвалою суду від 17.02.2020 року здійснено заміну неналежного відповідача та до участі в справі залучено ПАТ "Вектор Банк" в якості співвідповідача, у якого витребовано інформацію. Ухвалою суду від 11.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До судового засідання позивач та її представник не з`явилися. 30.03.2020 року представником позивача [PERSON] до суду електронною поштою подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Представник відповідача Другого Київського ВДВС ПМУ МЮ (м.Одеса) до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву представника щодо неналежного відповідача. Представник відповідача Першого Київського ВДВС ПМУ МЮ (м.Одеса) до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи та суті позовних вимог від відповідача до суду не надходило. Представник відповідача Лиманського районного\~ВДВС ПМУ МЮ (м.Одеса) до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву представника щодо розгляду справи за відсутності, в якій додатково повідомляють, що жодних виконавчих документів відносно позивача у відділі не перебуває. Представник відповідача ПАТ "МТБ БАНК" до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять письмові довідку, що у позивача перед банком немає заборгованості. Представник відповідача ПАТ "Вектор Банк" до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять письмові пояснення, що на цей час банк перебуває в стадії ліквідації. Уповноважена особа інформує суд, що в період з 03.03.2016 року по 02.03.2017 року банком укладено з фінансовими компаніями договори відступлення прав вимоги, всі докази щодо вказаних угод передані до Національного банку для архівного збереження, тому ухвалу суду щодо витребувння інформації не виконано. Представник вважає, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ"Вектор Банк" є неналежним відповідачем по даній справі. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що вона ознайомилась з Реєстром заборон на відчуження нерухомого майна та з`ясувала що відносно неї є наявний арешт всього її нерухомого майна, який було накладено на підставі постанов Другого Київсього відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та скасувати (виключити) записи про обтяження в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. При зверненні до відповідача щодо скасування арешту, позивач дізналась, що виконавчі документи були передані до архіву, а потім знищені, тому вона звертається до суду, так як наявність обтяжень порушує її права. Представники відповідачів: Другого Київського ВДВС ПМУ МЮ (м.Одеса) та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "Вектор Банк" вважають вказаних відповідачів неналежними відповідачами по даній справі. Представник відповідача ПАТ "МТБ\~БАНК" повідомила суд, що у позивача перед банком немає заборгованості. Представник відповідача Лиманського районного\~ВДВС ПМУ МЮ (м.Одеса) повідомив, що жодних виконавчих документів відносно позивача не перебуває у відділі та просить розглянути справу за відсутності представника. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів станом на 11-12 червня 2019 року /а.с.5-7/ в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є посилання на: ВП 24288877, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 24288877 від 13.01.11 р., запис № 10807964 від 08.02.2011 року в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; ВП 41129551, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 41129551 від 04.12.2013 року, індексний номер №13581516 від 05.06.2014 року, запис № 5913285 від 05.06.2014 року в Єдиному державному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. З відповіді Другого Київського відділу ДВС м. Одеси від 02.07.2019 року № 27392 на на запит адвоката Субботіної Л.В. /а.с.4/ вбачається, що на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження ВП №24288877 та 41129551 з примусового виконання наказу № 2-н-2949/2008, виданого Київським районним судом м. Одеси 26..11.2008 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Марфін Банк" грошових коштів. Вказане виконавче провадження 30.06.2011 року було передано до Першого Київського відділу для подальшого виконання. Інше виконавче провадження ВП №41129551 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6136/11, виданого Київським районним судом м. Одеси 25.03.2013 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" грошових коштів. Вказане виконавче провадження 27.06.2014 року було передано до Комінтернівського відділу для подальшого виконання. Також у вказаній відповіді на звернення адвоката Субботіної Л.В. начальник відділу повідомляє, що вирішити питання щодо скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не має можливості в зв`язку зі сплином строків зберігання та знищенням вказаних виконавчих проваджень, які перебували у Другому Київському ВДВС. Відповідно до п. 8.19. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передаються і підлягають знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання. Згідно п.9.9. Порядку строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 59 вказаного Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Частиною 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи судом встановлено, що на теперішній час нерухоме майно позивача перебуває під арештом, накладеним постановами державного виконавця від 13.01.11\~року та\~від 04.12.2013 року, винесеними в рамках виконавчого провадження з примусового виконання наказу та рішення суду про стягнення грошових коштів з позивача. З відповіді Другого Київського відділу ДВС м. Одеси вбачається, що на теперішній час вказані виконавчі провадження є знищеними, оскільки закінчились строки зберігання, визначені для завершених виконавчих проваджень. Судом встановлено, що по виконавчому провадженню щодо стягнення грошових коштів на користь ПАТ "Марфін Банк" питання вирішено, оскільки суд отримав від ПАТ "МТБ\~БАНК"\~(правонаступника\~ПАТ "Марфін\~Банк") лист № 94/01 від 07.02.2020 року, що у позивача перед банком немає заборгованості /а.с.54-57/. Що стосується заборгованості позивача перед ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" судом встановлено наступне. Від ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" право вимоги перейшло до ПАТ "Вектор Банк", в подальшому вказане право відступлено на користь фінансової компанії. Інформації, що у позивача по виконанню вказаного судового рішення не існує заборгованості, в ході судового розгляду справи не отримано. Суд вважає, що позивач не довела в ході слухання справи безпідставність існування арешту її майна. При цьому суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд має можливість лише надавати допомогу стороні по справі у витребуванні доказів на підтвердження позовних вимог та позбавлений процесуальним законодавством права збирати докази з власної ініціативи. В даній справі сторона позивача усунулась від виконання своїх процесуальних обов`язків, передбачених ст. 43 ЦПК України, щодо сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подання усіх наявних доказів. За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що підстави, що були причиною накладення арешту на майно позивача, на теперішній час актуальні, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Outcome: dismissed