Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі по тексту - відповідач 1, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2, [PERSON] , Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєтрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни (далі по тексту - відповідач 3), третя особа-Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння. У позовній заяві позивач вказує на те, що 27 жовтня 2006 року за договором купівлі-продажу позивачем [PERSON] набуто у власність квартиру [ADDRESS] . На забезпечення виконання грошових зобов`язань перед Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №11056919000 від 27.10.2006 року у сумі 124 000 дол.США та іншим договором про надання споживчого кредиту №11057019000 від 27.10.2006 року у сумі 2 211 грн. [PERSON] в іпотеку передано вищевказану квартиру [ADDRESS] згідно договору іпотеки №25697 від 27.10.2006 року. Також квартира [ADDRESS] передана в наступну іпотеку за договором іпотеки №25697-Б від 16 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В. за №1506, на забезпечення зобов`язань фізичної особи-підприємця [PERSON] перед Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» за кредитним договором №11369120000 від 16.07.2008 року у сумі 132 339 дол.США. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.10.2018 року,- 16 липня 2018 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу (серія та номер 3076) від 14.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко O.A. 14 лютого 2018 року державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світланою Василівною прийнято рішення (індексний номер 39682005) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Підставою виникнення права власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» вказуються наступні документи: договір іпотеки, серія та номер 25697-Б, виданий 16.07.2008, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В.; договір іпотеки, серія та номер 25697, виданий 16.07.2008, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова С.М.; договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 649-650, виданий 13.02.2012, видавник Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В.; вимога ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», серія та номер: 09/11/17/731931 від 09.11.2017; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 0304908413457. Разом з тим, одним з договорів іпотеки, на підставі якого проведено реєстрацію права власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на квартиру [ADDRESS] , а саме пунктом 4.5 розділу 4 Договору іпотеки № 25697-Б від 16.07.2008 року передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки з застосування позасудового регулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку». Позивачем окремий договір про задоволення вимог Іпотекодержателя ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» шляхом передачі йому права власності не укладався. Та відповідач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» при поданні заяви про державну прав та їх обтяжень на предмет іпотеки - квартиру квартиру [ADDRESS] , окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя не подавав. ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» порушено вимоги договору іпотеки в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Враховуючи те, що державна реєстрація права власності на квартиру ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ» проведена за договором іпотеки №25697-Б від 16.07.2008 року, який прямо передбачає укладення з Іпотекодавцем [PERSON] окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», а такий договір не укладався то така державна реєстрація за відсутності необхідного документа, що є підставою для її проведення,- є незаконною та підлягає скасуванню. Позивач просить скасувати рішення державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни від 14.02.2018 року (індексний номер 39682005) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запис № 24838794 від 14.02.2018 року про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ». Скасувати запис № 27059249 від 16.07.2018 року про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 42078301) від 16.07.2018 року, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем. На підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 82,4 кв.м, житловою площею 52,5 кв.м. Ухвалою суду від 22 березня 2019 року відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 20 травня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», який ухвалою суду від 23.06.2019 року (протокольна) долучено до матеріалів справи. Ухвалою суду від 18 липня 2019 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою суду від 18 липня 2019 року витребувано з Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та з Київської філії Комунального підприємства «Реєтрація нерухомості та бізнесу» копію реєстраційної справи шодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року підготовче засідання закрито, призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» - Прохоров І.Р. в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у задоволені позову з підстав зазначених у відзиві. Відповідач [PERSON] в судове засідання 01.06.2021 року не з`явився, проте приймав участь у розгляді справи 23.05.2019 року, 18.07.2019 року, 23.03.2021 року, під час розгляду справи щодо позовних вимог заперечував та просив у задоволені позову відмовити. Відповідач державний реєстратор Київської філії комунального підприємства «Реєтрація нерухомості та бізнесу» Янчук С.В. до суду не з`явилась, викликалася до суду у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не відомі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко О.А. до суду не з`явився, викликалася до суду у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, враховуючи принцип достатності доказів, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог частково, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 27 жовтня 2006 року за договором купівлі-продажу позивачем [PERSON] набуто у власність квартиру [ADDRESS] . На забезпечення виконання грошових зобов`язань перед Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №11056919000 від 27.10.2006 року у сумі 124 000 дол.США та іншим договором про надання споживчого кредиту № 11057019000 від 27.10.2006 року у сумі 2 211 грн. [PERSON] в іпотеку передано вищевказану квартиру [ADDRESS] згідно договору іпотеки №25697 від 27.10.2006 року. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за № 6272. Також квартира [ADDRESS] передана в наступну іпотеку за договором іпотеки №25697-Б від 16 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В. за №1506, на забезпечення зобов`язань фізичної особи-підприємця [PERSON] перед Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» за кредитним договором №11369120000 від 16.07.2008 року у сумі 132 339 дол.США. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.10.2018 року,- 16 липня 2018 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу (серія та номер 3076) від 14.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко O.A. 14 лютого 2018 року державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світланою Василівною прийнято рішення (індексний номер 39682005) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Підставою виникнення права власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» вказуються наступні документи: -договір іпотеки, серія та номер 25697-Б, виданий 16.07.2008, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В.; -договір іпотеки, серія та номер 25697, виданий 16.07.2008, видавник Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова С.М.; -договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 649-650, виданий 13.02.2012, видавник Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В.; -вимога ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», серія та номер: 09/11/17/731931 від 09.11.2017; -рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 0304908413457. Разом з тим, одним з договорів іпотеки, на підставі якого проведено реєстрацію права власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на квартиру [ADDRESS] , а саме пунктом 4.5 розділу 4 Договору іпотеки № 25697-Б від 16.07.2008 року передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки з застосування позасудового регулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку». Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно п. 5.1 розділу 5 вказаного договору сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового регулювання. Пунктом 5.2 розділу 5 визначено, що позасудове регулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки : -передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (п.п. 5.2.1 п. 5.2 розділу 5 Договору); -отримання Іпотекодержателем права продати Предмет Іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»(п.п. 5.2.2 п. 5.2 розділу 5 Договору). Під час розгляду справи встановлено, що позивачем окремий договір про задоволення вимог Іпотекодержателя ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» шляхом передачі йому права власності не укладався. Та відповідач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» при поданні заяви про державну прав та їх обтяжень на предмет іпотеки - квартиру квартиру [ADDRESS] , окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя не подавав. Згідно п.61 Порядку державної реєстрації на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: -копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; -документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; -заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Так, ТОВ ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» порушено вимоги договору іпотеки в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Так, при відсутності окремого договору у ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були відсутні підстави для звернення до державного реєстратора із заявою про перереєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», а у державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С.В. були відсутні правові підстави для прийняття рішення (індексний номер 39682005) про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ». Враховуючи те, що державна реєстрація права власності на квартиру ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» проведена за договором іпотеки № 25697-Б від 16.07.2008 року, який прямо передбачає укладення з Іпотекодавцем [PERSON] окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», а такий договір не укладався то така державна реєстрація за відсутності необхідного документа, що є підставою для її проведення,- є незаконною та підлягає скасуванню. Отже позовна вимога позивача щодо скасування рішення державного реєстратора підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на вимогах Закону. Разом з тим, позивач просить суд скасувати запис № 27059249 від 16.07.2018 року про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 42078301) від 16.07.2018 року, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем проте суд вважає, що в її задоволені слід відмовити враховуючи наступне. Захист порушеного права має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який здатний відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. 16 січня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05 грудня 2019 року № 340-IX, яким внесено зміни до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та викладено ст. 26 у новій редакції. Так, ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" установлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пп. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому пп. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Аналіз наведених законодавчих норм свідчить про те, що з 16 січня 2020 року такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає, натомість на сьогодні способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. У п. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом. Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16 січня 2020 року цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у розумінні положень наведених норм права у чинній редакції на відміну від положень ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, правомірними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. Подібних правових висновків дійшов Касаційний цивільний суд та Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 16 вересня 2020 року у справі № 352/1021/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 761/15741/17, від 16 грудня 2020 року у справі № 755/7423/17. Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе застосувати спосіб захисту порушеного права позивача у виді скасування державної реєстрації прав. Щодо позовної вимоги позивача про витребування майна від [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] то вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, 14 липня 2018 року між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Позивач посилається на приписи ч. 1 ст. 388 ЦК України та вважає що він має право на витребування квартири [ADDRESS] у добросовісного набувача [PERSON] . Так, сама по собі вимога про скасування рішення державного реєстратора не може слугувати підставою для витребування майна, що узгоджується з позицією Верховного суду у справі № 910/15993/16 постанова від 10.05.2018 та з позицією Верховного суду у справі № 201/9100/16 постанова від 21.11.2018. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Так, жодних підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 14.07.2018 позивач не наводить та подібних вимог не заявляє, а відповідно й вимоги про витребування цього майна є безпідставними. Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги та скасувати рішення державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєтрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни від 14.02.2018 року (індексний номер 39682005) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запис № 24838794 від 14.02.2018 року про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ». За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial