Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ №17-ОК від 03.03.2015 р. про притягнення його, як завідуючого структурним підрозділом КО «ЛО «Фармація» - ЦМА №43 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, мотивуючи відсутністю у його діях складу дисциплінарного правопорушення. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позові, доповнив, що позивач порадив [PERSON] не віддавати довіреність, бо це могло паралізувати діяльність ЦМА №43, т.я. на ім'я позивача довіреність видана не була. Він отримав довіреність тільки 03 березня 2015 р.. За відсутності довіреності ЦМА №43 не могло провести тендери на закупівлю медпрепаратів, забезпечувати господарську діяльність ЦМА і т.д.. Представник відповідача та 3-ї особи у судовому засіданні позов не визнав, суду усно та письмово пояснив, що позивач порушив вимоги керівництва, за що і був підданий дисциплінарному стягненню. 3-я особа вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Пояснення свого представника підтримала. Доповнила, що телефоном вимагала від позивача пояснення щодо неповернення довіреності, але акт про відмову від дачі цих пояснень не складався. Довіреність могла використовуватися не тільки у банку, куди повідомили про її анулювання, але й для іншої господарської діяльності. Свідок [PERSON] пояснив, що 27.02.2015 р. він разом з водієм приїхав до Лисичанська забрати довіреності на ім'я [PERSON] та [PERSON] раніше призначених керівниками ЦМА №43 на підставі наказу про анулювання довіреностей №6 від 25.02.2015 р. на їх ім'я. Довіреність [PERSON] вона йому віддала, свою довіреність [PERSON] йому не віддала, бо та знаходилася у позивача. Позивач без пояснення причин відмовився віддати довіреність. Позивачем були порушені п.1.4, 1.7, 2.1 посадової інструкції в частині безпосереднього підпорядкування позивача керівництву відповідача. Довіреність на ім'я позивача він з собою не привозив. Свідок [PERSON] чув його розмову з позивачем від відчинених дверей кабінету позивача. Свідок [PERSON] пояснив, що працює водієм КО "ЛО "Фармація", у січні 2015 р. разом із [PERSON] приїжджав до Лисичанська , у його присутності позивач відмовився віддавати довіреність [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що готувала листи на надсилала їх на адресу ЦМА, дзвонила по телефону та викликала позивача для дачі пояснень щодо його відсутності на роботі. Свідок [PERSON] пояснила, що ,довіреність на ім'я [PERSON] вона віддала [PERSON], бо та вже працювала провізором, свою не віддала, бо [PERSON] не привіз нову довіреність позивачу, а без довіреності діяльність ЦМА №43 була паралізована. Свідок [PERSON] заходив до неї відмічати шляховий лист, щоб він заходив до позивача вона не бачила. З її кабінету не чутно, що відбувається у кабінеті позивача. Свідок [PERSON] пояснив що працює водієм ЦМА №43, 27.02.2015 р. приїхав разом із позивачем до ЦМА, там вже був водій з центрального офісу з Сєвєродонецька на ім'я [PERSON]. Вони двох були на вулиці, поки не вийшов [PERSON] і не уїхав разом із [PERSON]. [PERSON] за цей час до приміщення не заходив. Свідок [PERSON] пояснив, що бачив [PERSON], який приїжджав до ЦМА №43, про причину приїзду знає зі слів позивача. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія наказів КП Луганська обласна «Фармація»; копія посадової інструкції завідувача центральної міської аптеки №43; письмові заперечення проти позову; копія вироку Лисичанського міського суду від 19.01.2015 р.; копія пояснювальної; копія доповідної записки; копія службової записки; копія акту. Суд, вислухавши пояснення позивача, 3-ї особи, представників сторін та 3-ї особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 26 червня 1995 р. працює на посаді, яка на час розгляду справи називається "Завідувач центральної міської аптеки №43 (далі ЦМА №43) КП "ЛО "Фармація" (а.с.4-7). Наказом від 14 жовтня 2014 р. №4-ОК позивач був тимчасово відсторонений від роботи (а.с.22). Наказами від 17 жовтня 2014 р. №3-ОК та від 08 грудня 2014 р. №17-ОК (а.с.23,24, 28,29) тимчасово виконуючими обов'язки завідуючого ЦМА №43 з видачею довіреностей на виконання своїх службових обов'язків були призначені [PERSON] та [PERSON].). Наказом №6 від 25 лютого 2015 р. вказані довіреності [PERSON] та [PERSON] були анульовані (а.с.2). Наказом в.о. генерального директора відповідача №17/1-ОК від 03 березня 2015 р. до позивача було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення дії, яка є грубим порушенням трудової дисципліни, субординації, що мало прояв у невиконанні службових обов'язків, а саме у навмисному ігноруванні локального нормативного акту (Наказу) підприємства та відмову від його виконання. Згідно ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані… своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни…. На підставі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Суд не вбачає у діях позивача ознак дисциплінарного правопорушення, оскільки за змістом наказу від 27.02.2015 р. в цілому та його п.2 зокрема, позивач не повинен був ознайомлюватися з цим наказом та вчиняти будь-які дії на його виконання, бо обов'язок повернення довіреностей був покладений на [PERSON] і [PERSON], а їх витребування на провідного юриста відповідача [PERSON] Також, як пояснив свідок [PERSON], довіреність [PERSON] була йому повернута самою [PERSON], тоді як в наказі від 03.03.2015 р. стягнення до позивача застосоване за відмову у виконанні наказу про повернення обох довіреностей, що не відповідає дійсності.. Сам наказ не відповідає вимогам діючого законодавства. Так, застосовуючи за аналогією роз'яснення п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.92. в частині необхідності з'ясування, в чому конкретно проявилось порушення трудової дисципліни, в описовій частині оскаржуваного наказу суд не вбачає посилання на порушення позивачем конкретних норм Положення про структурний підрозділ та його посадової інструкції, а тільки загальних опис нібито допущених ним порушень дисципліни. Окрім того, відповідно до 149 ч.1 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. В порушення наведеної норми у позивача не були витребувані пояснення, посилання на них або на відмову дати такі пояснення у наказі від 03.03.2015 р. відсутні. Суд вважає, що недотримання вимог законодавства в цій частині носило суттєвий характер. Так, стягнення було накладене за, як зазначено в самому наказі від 03.03.2015 р., безпідставну відмову ознайомлюватися з наказом від 27.02.2015 р. без обґрунтування та пояснення причин такої відмови. Однак отримання від позивача пояснень за цим "порушенням" якраз і могло безпосередньо вплинути на рішення про застосування чи не застосування до нього дисциплінарного стягнення. Докази витребування у позивача таких пояснень і відмову у їх надані суду не надані. Наявні у матеріалах справи запит відповідача (а.с.33) та службова записка позивача (а.с.38) не стосуються обставин ознайомлення з наказом від 27.02.2015 р. та поверненням довіреностей, а тому згідно ст.58 ч.3 ЦПК України. є неналежними доказами у справі. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved