Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 112 423,75 доларів США. Свої вимоги мотивував тим, що 17 липня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк (правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ "Правекс-Банк") (надалі Позивач) та [PERSON] (надалі Відповідач 1) був укладений кредитний договір № 3296-008/07Р (надалі Кредитний договір). Відповідно до п.1.1 Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті на загальну суму 52250 доларів США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна, укладання яких здійснюється на підставі та з урахуванням вимог п.6.1.14 Договору. Згідно до п.1.2 Договору кредит надається позичальником терміном з 17 липня 2007 року до 17 липня 2032 року зі сплатою 11,99 відсотків річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Позивачем та [PERSON] був укладений Іпотечний Договір № 3296-008/07Р від 17 липня 2007 року, посвідчений 17 липня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 17 липня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 2407, відповідно до умов якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру № 19 (девятнадцять) в будинку № 26 (двадцять шість), яка складається з однієї кімнати та знаходиться на 1 поверсі 1 поверхневого будинку загальною площею 43,70 (сорок три цілих сім десятих) кв.м, житловою площею 17,80 (сімнадцять цілих вісім десятих ) кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Липи Івана і Юрія. Також, в забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між Позивачем та [PERSON] (надалі Відповідач 2) був укладений договір поруки, згідно якого Відповідач 2 зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання Відповідачем 1 зобов'язань по кредитному договору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] /за довіреністю/ позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] /за довіреністю/ позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 17 липня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк (правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ "Правекс-Банк") та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3296-008/07Р. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Позивач надав Відповідачу 1 кредит в іноземній валюті на загальну суму 52250 доларів США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна, укладання яких здійснюється на підставі та з урахуванням вимог п.6.1.14 Договору. Згідно до п.1.2 Договору кредит надається позичальником терміном з 17 липня 2007 року до 17 липня 2032 року зі сплатою 11,99 відсотків річних (а.с. 24-31). Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) Позичальником своїх зобовязань за цим Договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту і/або сплати відсотків і/або повернення кредиту не в повному обсязі). розмір процентної ставки збільшується на 1 (один) відсоток річних, починаючи з розміру, встановленого п. 1.2 Договору. У випадку наступного невиконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором розмір процентної ставки збільшується з урахуванням збільшення процентних ставок, зроблених раніше, відповідно до умов даного пункту Договору. Новий розмір процентної ставки встановлюється від дня, наступного за днем, в яких Позичальник повинен був виконати свої зобовязання, однак не виконав їх або виконав не в повному обсязі. Відповідно до п. 6.1.1. Кредитного договору Позичальник зобов'язується забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих відсотків. Згідно п.п. 3.1. та 3.3. Кредитного договору для забезпечення зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату відсотків, а також відшкодування збитків у звязку з порушенням даного Договору, Позичальник протягом 30-ти календарних днів з моменту підписання Договору передає в іпотеку Банку належне йому на праві власності нерухоме майно. При непогашенні заборгованості Позичальника перед Банком у повному обсязі Банк звертає стягнення на майно Позичальника відповідно до чинного законодавства України. На виконання зазначеного вище пункту Кредитного договору між Позивачем та [PERSON] був укладений Іпотечний Договір № 3296-008/07Р від 17 липня 2007 року, посвідчений 17 липня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 17 липня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 2407, відповідно до умов якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру № 19 (девятнадцять) в будинку № 26 (двадцять шість), яка складається з однієї кімнати та знаходиться на 1 поверсі 1 поверхневого будинку загальною площею 43,70 (сорок три цілих сім десятих) кв.м, житловою площею 17,80 (сімнадцять цілих вісім десятих ) кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Липи Івана і Юрія (в подальшому адресу змінено на [ADDRESS]). Також, в забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між Позивачем та Відповідачем-2 укладений договір поруки, згідно якого Відповідач-2 зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання Відповідачем-1 зобов'язань по кредитному договору (32-34). Згідно п. 9.1. Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування грошовими коштами Позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2. даного Договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним Договором в повному обсязі не погашена. Умовами Кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, Позичальник зобов'язаний сплачувати відсотки. Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору відсотки за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом місяця ) у термін до 10 числа місяця наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії Договору, вказаного в п. 1.2 Договору. У зв'язку з тим, що Відповідач [PERSON] кошти отримала, але не виконувала умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснювала часткове погашення кредиту та не сплачувала відсотки за користування кредитом відповідно графіку виникла заборгованість за наданим кредитом договором. Згідно розрахунку, який міститься в матеріалах справи (а.с. 16-19) заборгованість відповідачів за вказаним кредитним договором станом на 29 травня 2015 року складає 112 423,75 доларів США, в тому числі: кредиту, в тому числі простроченого 49275,00 доларів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту - 10251,89 доларів США; відсотків за користування кредитом, в тому числі прострочені - 30372,16 доларів США; пені за несвоєчасне погашення відсотків - 22524,70 доларів США. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За статтею 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та Відповідач - 1, підписавши кредитний договір, досягли згоди між собою щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідач 2, підписавши договір поруки, зобовязався відповідати перед позивачем за виконання Відповідачем -1 зобов'язань по кредитному договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Щодо застосування строків давності, на які посилався представник відповідачів, суд зазначає наступне. Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. В той же час, згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Такими діями в даному випадку слід вважати регулярну сплату Відповідачем - 1 заборгованості за кредитом, у тому числі в період травня жовтня 2015 року, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 70-74). Тому, на думку суду, даними діями Відповідач - 1 визнала існування як основного зобов'язання (з повернення кредиту), так і допоміжних зобов'язань (зі сплати процентів, пені, комісії тощо) по неповерненій частині кредиту. Згідно з пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Таким чином, враховуючи, що Відповідач -1 кошти отримала в іноземній валюті, але своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, суд вважає, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 112423,75 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути в рівних частках, а не солідарно, як просив Позивач, судові витрати в розмірі 3654 гривні. Враховуючи викладене,

Outcome: partial