Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Кропивницької міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до відповідача [PERSON], в якому просив відібрати [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав; стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до повноліття дитини, тобто до [INFO]. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13.03.2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, матір'ю дитини [PERSON], [INFO] народження, записана [PERSON], батьком - [PERSON], при цьому, дитина постійно проживає в сім'ї матері, батько дитини проживає окремо у с.Аджамка Кропивницького району Кіровоградської області. Зазначив, що дитина [PERSON] з 24.03.2015 року знаходиться на обліку управління з питань захисту прав дітей як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, внаслідок ухилення матері від виконання батьківських обов'язків, при цьому, працівниками Управління, Кропивницьким міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Кропивницьким відділом поліції ГУ НП в Кіровоградській області з матір'ю [PERSON] проводилась індивідуально-профілактична робота, їй неодноразово роз'яснювались батьківські права, обов'язки та відповідальність, передбачена за ухилення від утримання та виховання дитини. Вказав, що на адресу Управління надійшло повідомлення комунального некомерційного підприємства «Клінічна дитяча міська поліклініка» Міської ради міста Кропивницького» від 09.12.2020 року №1407 про те, що до лікувального закладу звернулась дитина [PERSON], [INFO] народження, зі скаргою на те, що її вночі побила п'яна мати. При огляді дитини були виявлені множинні гематоми (синці) та виставлений діагноз: «Множинні гематоми волосяної частини голови, плечового поясу, ділянки шиї». При цьому, при спілкуванні дитини з працівниками Управління, остання пояснила, що її з незрозумілих причин вночі, перебуваючи у нетверезому стані, побила мати [PERSON], крім того, зі слів дитини, останнім часом у неї з матір'ю склались конфліктні відносини, зумовлені зловживанням матір'ю спиртними напоями та неналежним виконанням нею батьківських обов'язків. Дитина категорично відмовилася повертатися в сім'ю матері. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини 09.12.2020 року складено відповідний Акт та згідно з висновком рівня безпеки встановлено ознаку «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дитини у матері. Також, враховуючи, що дії [PERSON] складають безпосередню загрозу для життя та здоров'я дитини [PERSON], виконавчим комітетом Кропивницької міської ради прийнято рішення від 10.12.2020 року №616 «Про негайне відібрання дитини». З огляду на викладене вище, позивач зазначив, що викладені факти згідно зі статтею 170 Сімейного кодексу України є підставою для відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Процесуальні дії по справі: Ухвалою суду від 05 січня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання та викликом в судове засідання учасників справи. Крім того, ухвалою суду від 16 червня 2021 року за клопотанням представника позивача залучено до участі в справі в якості співвідповідача батька дитини [PERSON], [INFO] народження, - [PERSON]. Крім того, прийнято до розгляду заяву позивача органу опіки та піклування Кропивницької міської ради про збільшення позовних вимог, за якою позивач просив відібрати дитину [PERSON], [INFO], від батька [PERSON], без позбавлення батьківських прав; передати дитину [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради; стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Ухвалою суду від 12 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом в судове засідання учасників справи. Під час розгляду справи по суті: Представник позивача органу опіки та піклування Кропивницької міської ради Горін І.М. в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у заявах, просив позов задовольнити. Крім того, підтримав надані суду висновки органу опіки та піклування Кропивницької міської ради про доцільність відібрання дитини [PERSON], [INFO] народження, у матері [PERSON] та у батька [PERSON], без позбавлення їх батьківських прав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, судом повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України, при цьому, відповідачем [PERSON] до суду подано заяву, зареєстровану судом 11 червня 2021 року за вх.№14527, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти відібрання у неї доньки в судовому порядку. Крім того, заяву про розгляд справи за відсутності та визнання позовних вимог до суду подано і відповідачем [PERSON], яка зареєстрована судом 31 серпня 2021 року за вх.№20854. При цьому, судом відзначається, що на час судового розгляду справи по суті, відповідачі не змінили свою позицію щодо пред'явленого до них позову, та подані ними заяви про визнання позову, - не відкликали. Заслухавши пояснення представника позивача органу опіки та піклування Кропивницької міської ради Горіна І.М., а також заслухавши думку неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дитина [PERSON] народилася [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень 13 березня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №440, та Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції видано свідоцтво про народження серії І-[NUMBER]. Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі батько «[PERSON]» та в графі мати «[PERSON]». Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Клінічна дитяча міська поліклініка» міської ради міста Кропивницького» №1407 від 09.12.2020 року наданої на адресу управління з питань прав дитини Кропивницької міської ради, 09 грудня 2020 року о 09.00 год. до лікаря-хірурга КНП «КДМП МРМК» звернулася дитина [PERSON], [INFO] народження, яка проживає за адресою: [ADDRESS], зі скаргою на те, що її вночі побила п'яна мати. При зборі анамнезу з'ясовано, що мати та вітчим дитини били її неодноразово. При огляді дитини були виявлені множинні гематоми (синці). Виставлений діагноз: «Множинні гематоми волосяної частини голови, плечового поясу, ділянки шиї». Відповідно до Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини - [PERSON], [INFO] народження, яка проживає за адресою: [ADDRESS], батьками якої є: мати [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], та батько [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], складеного 09 грудня 2020 року комісією у складі: головного спеціаліста УЗПЗПД Поровчук А.А., соціального педагога КМУСССДМ Терещенко Т.М., лікаря-педіатра КНП «ЦДМСД м.Кропивницького Іващенко Т.М., інспектора СЮР КВД ГУПН Марченко Я.В., за яким висновок щодо рівня безпеки дитини є «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дитини у батьків. Крім того, 09 грудня 2020 року дитина була влаштована до закладу охорони здоров'я. Рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради «Про негайне відібрання дитини» №616 від 10 грудня 2020 року відібрано малолітню дитину [PERSON], [INFO] народження, від матері [PERSON] За інформацією комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради від 29 грудня 2020 року за вих.№0113/178/1 повідомлено на адресу Управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького, що 28 грудня 2020 року, на підставі висновку служби у справах дітей Кропивницької районної державної адміністрації від 28 грудня 2020 року №01-16/87 неповнолітня [PERSON], 2006 року народження, була передана батькові [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до інформації КЗ «Навчально-виховне об'єднання №6 «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, центр естетичного виховання «Натхнення» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 20 квітня 2021 року №266 батько дитини [PERSON], яка є ученицею зазначеного навчального закладу, - [PERSON] навчанням доньки не цікавився, до школи жодного разу не приходив, класному керівникові не телефонував. Відповідно до характеристики [PERSON], учениці 9-А класу, 2006 року народження, складеної КЗ «Навчально-виховне об'єднання №6 «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, центр естетичного виховання «Натхнення» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 06 листопада 2020 року №754, [PERSON] навчається в НВО №6 з першого класу. Виховується в багатодітній сім'ї. психологічна атмосфера в сім'ї вкрай несприятлива: мати зловживає алкогольними напоями, не працює, між матір'ю та донькою постійні конфлікти. Навчається на середньому та достатньому рівнях. Мати, [PERSON], за час навчання дитини у 8-му класі до школи не з'являлася, батьківські збори не відвідувала, телефонного зв'язку з мамою дитини класний керівник, не має. Відповідно до Акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] від 09.12.2020 року, складеного спеціалістом управління з питань захисту прав дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького Поровчук А.А., соціальним педагогом Кропивницького міського центру соціальних служб Терещенко Т.М., інспектором СЮП Марченко Я.В., проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] та встановлено, що житло розміщене на 2-му поверсі 2-ох поверхового будинку, складається з 3-ох кімнат та кухні. Є наявними часткові комунальнізручності, є необхідні меблі, побутова техніка та посуд. Поверхні меблів брудні, речі розкидані, повітря несвіже, прокурене. Помешкання потребує ремонту. Відповідно до письмових пояснень неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження, наданих управлінню з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького 09.12.2020 року, остання зазначила, що її мати [PERSON] сьогодні вночі о 01.00 год. побила її, перебуваючи в нетверезому стані, при цьому, мати била її ременем, коли вона лежала в ліжку, та їй було боляче. Вказала, що вона не розуміє, за що її побили. При цьому, вітчим не давав змоги їй залишити помешкання, однак вона втекла до знайомої, а вранці звернулася до лікаря, який її оглянув та зафіксував побої. Вказала, що вона не бажає повертатися додому, так як мати не піклується про своїх дітей, на їх (дітей) гроші, мати вживає алкогольні напої, та іноді в їх сім'ї не вистачає коштів на їжу, одяг та шкільне приладдя. Крім того, відповідно до висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 22 грудня 2020 року №6320/49-05-24, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 16.12.2020 року, вважає за доцільне відібрання дитини [PERSON], [INFO], від матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13.03.2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, матір'ю дитини [PERSON], [INFO] народження, записана [PERSON], батьком - [PERSON]. Дитина постійно проживає в сім'ї матері, батько дитини проживає окремо у с.Аджамка Кропивницького району Кіровоградської області. Дитина [PERSON] з 24.03.2015 року знаходиться на обліку управління з питань захисту прав дітей як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, внаслідок ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Працівниками Управління, Кропивницьким міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Кропивницьким відділом поліції ГУ НП в Кіровоградській області з матір'ю [PERSON] проводилась індивідуально-профілактична робота, їй неодноразово роз'яснювались батьківські права, обов'язки та відповідальність, передбачена за ухилення від утримання та виховання дитини. На адресу Управління надійшло повідомлення комунального некомерційного підприємства «Клінічна дитяча міська поліклініка» Міської ради міста Кропивницького» від 09.12.2020 року №1407 про те, що до лікувального закладу звернулась дитина [PERSON], [INFO] народження, зі скаргою на те, що її вночі побила п'яна мати. При зборі анамнезу з'ясовано, щзо мати та вітчим дитини били її неодноразово. При огляді дитини були виявлені множинні гематоми (синці) та виставлений діагноз: «Множинні гематоми волосяної частини голови, плечового поясу, ділянки шиї». [PERSON] пояснила працівникам Управління, що її з незрозумілих причин вночі, перебуваючи у нетверезому стані, побила мати [PERSON] Зі слів [PERSON] останнім часом у неї з матір'ю склались конфліктні відносини, зумовлені зловживанням матір'ю спиртними напоями та неналежним виконанням нею батьківських обов'язків. Дитина категорично відмовилася повертатися в сім'ю матері. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини 09.12.2020 року складено відповідний Акт та згідно з висновком рівня безпеки встановлено ознаку «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дитини у матері. Дитина [PERSON], [INFO] народження,тимчасово влаштована до комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська лікарня» Міської ради міста Кропивницького для проведення та документування результатів медичного обстеження дитини, надання необхідної медичної допомоги. Враховуючи те, що дії [PERSON] складають безпосередню загрозу для життя та здоров'я дитини [PERSON], виконавчим комітетом Кропивницької міської ради прийнято рішення від 10.12.2020 року №616 «Про негайне відібрання дитини». Зазначені обставини свідчать про порушення [PERSON] прав своєї дитини, що тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством України. Відповідно до Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у т.ч. дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2020 року №585, будь-які форми фізичного, психологічного, сексуального або економічного насильства над дитиною, зокрема, домашнього насильства, є жорстоким поводженням з дитиною. Викладені факти згідно зі статтею 170 СК України є підставою для відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради «Про затвердження висновку щодо доцільності відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав» №51 від 26 січня 2021 року затверджено висновок щодо доцільності відібрання дитини [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Крім того, відповідно до висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 11 травня 2021 року №2197/49-05-24, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 21.04.2021 року, вважає за доцільне відібрання дитини [PERSON], [INFO], від батька [PERSON], без позбавлення його батьківських прав. Встановлено наступне. Батьками дитини відповідно до свідоцтва про народження записані [PERSON] та [PERSON]. Неповнолітня [PERSON] з 2015 року знаходиться на обліку управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Батьки [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків. За рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 10.12.2020 року №616 «Про негайне відібрання дитини», [PERSON] відібрана від матері без позбавлення батьківських прав. Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограді від 05 січня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі. Згідно з листом Центру від 29.12.2020 року №01-13/178/1, дитину було передано батькові [PERSON]. Однак, на даний час [PERSON] проживає в сім'ї [PERSON], яка здійснює її виховання та утримання, що підтверджується поясненнями [PERSON] та актом обстеження умов проживання від 08.04.2021 року, складеним спеціалістами Управління. Відповідно до листа комунального закладу «Навчально-виховне об'єднання №6 «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, центр естетичного виховання «Натхнення» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 20.04.2021 року, батько дитини до закладу не з'являвся, навчанням доньки не цікавився. Дитина [PERSON] 08.04.2021 року письмово повідомила, що батько проживає окремо від неї, не бере участі у її вихованні та утриманні та вона не заперечує проти відібрання її від батька в судовому порядку. Гр. [PERSON] у письмовій заяві від 13.04.2021 року повідомив, що не заперечує проти відібрання у нього дитини без позбавлення його батьківських прав у зв'язку з тим, що не працює, не має належних умов для проживання, виховання та розвитку [PERSON]. Зважаючи на те, що між гр.[PERSON] та його дочкою [PERSON] не втрачений родинний зв'язок, орган опіки та піклування в інтересах дитини вважає за доцільне відібрання дитини без позбавлення гр.[PERSON] батьківських прав з метою надання батькові можливості усунути причини, які перешкоджають належному вихованню дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення гр.[PERSON] від виховання дитини, свідоме нехтування ним батьківськими обов'язками. Нормами статті 170 Сімейного кодексу України визначено, що підставою для відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав є в тому числі ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. Рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради «Про затвердження висновку щодо доцільності відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав» №332 від 25 травня 2021 року затверджено висновок щодо доцільності відібрання дитини [PERSON], [INFO], від батька [PERSON], [INFO], без позбавлення його батьківських прав. Крім того, відповідно до заяви дитини [PERSON] на адресу Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради від 08.04.2021 року, вона повідомила Управління, що з 11 січня 2021 року вона проживає в сім'ї однокласниці та весь цей час нею опікуються батьки її однокласниці, які купують їй речі, забезпечують продуктами харчування, допомагають у навчанні. Її ([PERSON]) батьки [PERSON] та [PERSON] не займаються її вихованням, не надають їй ніякої допомоги та не піклуються про неї, на підставі чого вона просить порушити питання про відібрання її не тільки від матері, але і від батька. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 08 квітня 2021 року, складеного працівниками Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького Селівановим М.С. та Балакірєвим В.Д. на підставі перебування дитини [PERSON] на обліку Управління з метою перевірки умов проживання, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS]. встановлено, що житло розміщене на 3-му поверсі 3-ох поверхового будинку, складається з 3-ох кімнат. За умовами проживання наявні всі комунальні зручності, в кімнатах є меблі та побутова техніка (ліжка, шафи, стіл, посуд, одяг, холодильник, телевізор), продукти харчування. В квартирі чисто. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: для дітей є ліжка, одяг, місце для відпочинку та навчання, одяг та шкільне приладдя. За цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON], [INFO], мати, [PERSON], [INFO], батько, [PERSON], [INFO], донька, [PERSON], [INFO] стосунки в сім'ї доброзичливі. Під час відвідування гр.Кузьменко повідомила, що в її родині проживає однокласниця її доньки - [PERSON], при цьому батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] допомоги не надають, долею доньки не цікавляться, виховання та утримання [PERSON] здійснює [PERSON] Дорослі члени родини не заперечують проти проживання [PERSON] за даною адресою в своїй родині. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. З огляду на викладене, під час судового розгляду справи в судовому засіданні була заслухана думка неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка пояснила суду, що вона проживала і зареєстрована за адресою [ADDRESS], та за вказаною адресою вона постійно проживала разом з мамою, а також її ([PERSON]) братами та сестрою, з 11 січня 2021 року вона проживає в сім'ї своєї однокласниці. Зазначила, що навчалася у 6-ій школі в м.Кропивницькому, закінчила дев'ять класів, та а даний час навчається на І-му курсі Коледжу харчування та торгівлі у м.Кропивницькому, термін навчання становить 3, 5 років. Також зазначила, що її батьки (мама і тато) не цікавляться її життям, тато зловживає алкогольними напоями, також вживає алкогольні напої і її мати, вживає алкогольні напої разом зі своїм співмешканцем, та з його появою, мама змінилася, всю свою увагу і турботу вона приділяє останньому, в той час як за своїх дітей не піклується, та навіть казала, що краще б її діти були у дитячому будинку, також зазначала, що вони (діти) зобов'язані заробляти собі на життя, прибирати в помешканні та готувати їжу. Вказала, що вона не бажає проживати ні з мамою, ні з татом та не заперечує щодо її відібрання у батьків без позбавлення їх батьківських прав, крім того, зазначила, що наміру повертатися до батьків не має, оскільки навіщо повертатися туди, де її не чекають. Крім того, по події, яка мала місце 09.12.2020 року близько 01-ої год. ночі пояснила, що в нічний час мама сиділа на кухні зі співмешканцем, випивала, при цьому вона ([PERSON])лежала в ліжку, та почула, як мама сказала, хто такі фото виставляє в Інстаграм, після чого прийшла до неї, влаштувала сварку з приводу фотографій,які вона ([PERSON]) виставила в Інстаграм, зазначивши, що вона ([PERSON]) їй не допомагає, та почала її бити, і це продовжувалося близько 15-ти хвилин, в свою чергу, вона просила у мами вибачення, казала, що більше так не буде вчиняти, їй було боляче і образливо за те, що мама так вчинила відносно неї, та вона ([PERSON]) вирішила залишити квартиру та почала збиратися, на що мама її запитала, куди вона збирається, при цьому, співмешканець матері замахнувся на неї ([PERSON]), та вдарив її, однак їй вдалося втекти до своєї однокласниці, а вранці вона пішла до лікарні, де зафіксували наявні у неї тілесні ушкодження. Близько двох тижнів вона провела в лікарні, та в цей період в лікарню приходила її мати, яка була в стані сп'яніння, та пропонувала їй повернутися, зазначивши, що навіщо вона ([PERSON]) її ганьбить. Вказала, що після лікарні вона перебувала в приюті, а потім її забрав тато та сказав, що вона буде жити разом з ним в селі, на що вона відразу погодилась, однак в подальшому її однокласниця запропонувала їй проживати у неї з її (однокласниці) батьками, на що вона погодилася, та батько відпустив її на Новорічні свята, а потім вона вирішила, що закінчить у місті 9-ий клас, в свою чергу, у батька власного житла не має, як не має і належних умов до проживання. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» в редакції чинній на момент відібрання дитини, визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків служба у справах дітей подає голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади відповідне клопотання. Після надходження клопотання голова чи інша уповноважена особа районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. На підставі рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо надійшла інформація про загрозу життю або здоров`ю дитини, яка проживає на території сільської, селищної ради, виконавчий орган сільської, селищної ради протягом одного дня приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків, забезпечує її тимчасове влаштування та у день відібрання дитини письмово повідомляє про це службу у справах дітей. Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 150 СК України батькизобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ч. 1 ст. 151 СК України). Згідно із ч.1 ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батька (матері) від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли він (вона) не піклується про фізичний, і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька (матері) свідомого нехтування ним (нею) своїми обов'язками. Відповідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на зазначене, судом відзначається, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Також судом відзначається, що права та інтереси малолітньої дитини, захищаються Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХІІ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей(Страсбург, 08.09.1995р), національним законодавством, в тому числі Сімейним Кодексом України. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв'язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Відповідно до роз'яснень, викладених в пунктах 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Оскільки підставою для відібрання дитини у батьків є випадки, при яких залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання, докази існування такої небезпеки мають бути однозначними та беззаперечними. Враховуючи викладене вище, дослідивши надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, враховуючи надані в судовому засіданні пояснення неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження, в інтересах якої позивачем органом опіки та піклування Кропивницької міської ради подано позов, суд вважає, що під час судового розгляду справи доведено винну поведінку відповідачів [PERSON] та [PERSON], яка полягає у невиконанні останніми своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини, створенніналежних умов для розвитку дитини, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відібрання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], від матері [PERSON], [INFO], та батька [PERSON], [INFO], без позбавлення їх батьківських прав та передання дитини на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради для подальшого влаштування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, судом роз'яснюється відповідачам, що відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Крім того, позивачем пред'явлено також вимоги про стягнення з відповідачів з кожного окремо аліментів в розмірі по ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до повноліття дитини, тобто до [INFO], які підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності,забезпечення дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Окрім того, відповідно до ч. 1ст. 170 СК України у разі постановлення судом рішення про відібрання дитини, дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органу опіки та піклування. Також при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину (ч. 4 ст. 170 СК України). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її матері, батька. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). На підставі вищевикладеного, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідно до положень якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, приймаючи до уваги, що на теперішній час неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] народження, проживає в сім'ї [PERSON], яка здійснює її виховання та утримання, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платників аліментів інших аліментних зобов'язань, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, приймаючи також до уваги що, відповідачі є молодими, здоровими та працездатними особами, оскільки іншого судом не встановлено, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідачів на утримання їх неповнолітньої дитини, які (аліменти) слід розуміти як витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема, потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку та виховання дитини, реалізації її здібностей, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, та стягненню з відповідачів[PERSON] та [PERSON] з кожного окремо аліменти в розмірі по ј частині заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позивачем позову, а саме:з 17 грудня 2020 року, і до повноліття дитини, тобто до [INFO]. При цьому, судом також відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, заінтересовані особи не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. В порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв'язку з чим судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.підлягає стягненню з відповідача [PERSON], в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави, приймаючи до уваги, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду з заявленими позовними вимогами про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved