Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог: Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 07.02.2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», на загальну суму 42004,08 грн, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування вимог, з урахуванням заяви про уточнення підстави позову, вказано, що виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору від 07.02.2014 року, який був укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» та не був нотаріально посвідчений. У позові зазначено, що ні ПАТ «Дельта Банк», ні ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не повідомляли позивача про зміну кредитора у зобов`язанні та не направляли вимог про погашення заборгованості. 24.01.2020 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулось до приватного нотаріуса Гуревічова О.М. із заявою про стягнення боргу на підставі кредитного договору від 07.02.2014 року та договору про відступлення прав вимоги. При цьому, період стягнення заборгованості вказаний поза межами строку позовної давності, відповідачем не враховано суми, сплачені позивачем в рахунок погашення боргу, а також нотаріусу не надано належної виписки з рахунку позивача. Крім того, кредитний договір, на підставі якого вчинено нотаріальний напис, укладений в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). Представник вказує, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням вимог закону, а саме за межами строку позовної давності та без надання передбачених законом документів. Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про витребування у відповідача та у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гуревічова О.М. доказів, а саме завіреної копії оспорюваного виконавчого напису та документів, які подавались нотаріусу для вчинення виконавчого напису. ІІ. Процедура та позиції сторін 08.02.2021 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. копії оспорюваного виконавчого напису та документів, які подавались нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду від 11.02.2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрованим в реєстрі за №4511, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія Управління активами» боргу в сумі 42004,08 гривень, на підставі якого здійснюється виконавче провадження №63408773. 04.03.2021 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про уточнення підстави позову. Ухвалою суду від 11.03.2021 року, яка постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, повторно витребувано з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. копії оспорюваного виконавчого напису та документів, які подавались нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а також витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенка Дмитра Степановича завірену копію виконавчого напису. 11.03.2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів з Київського державного нотаріального архіву, яке ухвалою суду від 15.03.2021 року задоволено та витребувано з Київського державного нотаріального архіву завірену копію виконавчого напису від 24.01.2020 року; завірену копію заяви ТОВ "ФК Управління активами" про вчинення виконавчого напису №4511, яка подавалась приватному нотаріусу Гуревічову О. М.; завірені копії інших документів, які подавалися приватному нотаріусу Гуревічову О. М. для вчинення виконавчого напису від 24.01.2020 року. 22.03.2021 року від представника відповідача - директора ТОВ "Фінансова компанія Управління активами» Велікданова С.К. до суду надійшла заява про врегулювання спору за участю судді, на яку 09.04.2021 року представник позивача [PERSON] подав заперечення, в якому просив у задоволенні заяви відповідача про врегулювання спору за участю судді відмовити. Частиною 1 статті 201 ЦПК України визначено, що врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. З огляду на те, що сторона позивача висловила заперечення проти врегулювання спору у порядку, визначеному ст. 201-203 ЦПК України, суддя відмовляє у призначенні врегулювання спору за участю судді. 22.03.2021 року від представника відповідача - директора ТОВ "Фінансова компанія Управління активами» Велікданова С.К. до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, у якій представник відповідача просить задоволити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача 50% судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду. 12.04.2021 року, на виконання вимог ухвали суду від 15.03.2021 року, з Київського державного нотаріального архіву до судунадійшли копії виконавчого напису №4511 від 24.01.2020 року та документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Від ТОВ «Фінансова компанія управління активами», приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гуревічова О.М. та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенка Д.С. документи, які витребувані ухвалами суду від 08.02.2021 року та від 11.03.2021 року до суду не надходили. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач та треті особи не скористались своїми процесуальними правами та не направили до суду заяв по суті справи. У судове засідання, яким закінчується розгляд справи, позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити в їх відсутності, позов підтримав та просив задоволити, при ухваленні рішення просив врахувати заяву представника відповідача про визнання позову. Представник відповідача у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи у судове засідання не з`являлися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання, яким закінчується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В пункті 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі за текстом - Перелік). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно з підпунктами 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. За правилами ч.ч. 1,2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 07.02.2014 року [PERSON] підписав заяву №004-05521-070214, відповідно до умов частини 2 якої ПАТ «Дельта Банк» відкрило йому рахунок № [NUMBER] (п. 2.1), кредитний ліміт становить 50000,00 грн (п. 2.3), строк ліміту кредитної лінії 364 дні з можливістю пролонгації на умовах, визначених п. 2.4 частини 3 цієї Пропозиції (п. 2.4), тарифний пакет - кредитна картка №1 Еволюція XL (п. 2.6). У частині 3 заяви [PERSON] просив ПАТ «Дельта Банк» на умовах, визначених у цій Пропозиції, та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» і Тарифів банку, зазначених в п. 2.6 Частини 2 цієї Пропозиції, які є невід`ємною частиною цієї пропозиції, укласти з ним Договір на невизначений строк, в рамках якого відкрити рахунок, оформити електронний платіжний засіб та встановити кредитний ліміт на рахунку у сумі та на строк, відповідно до умов, визначених у п. 2.3 та 2.4 цієї Пропозиції (частина 3 п. 1-1.3). Моментом укладення договору вважається дата відкриття банком рахунку, визначеного у п. 2.1 частини 2 цієї пропозиції (частина 3 п. 2.1). Встановлення кредитного ліміту є безумовним правом банку та здійснюється банком у межах максимально погодженої суми, наведеної у п. 3 частини 3 цієї пропозиції (частина 3 п. 2.3). Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 цієї Пропозиції. Кожен наступний кредитний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цій Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод (частина 3 п. 2.4). [PERSON] підтвердив, що отримав картку № [NUMBER] (п. 11) (а.с. 102). Також, [PERSON] підписано Тарифи на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет №1 «Еволюція» XL», тарифи за програмою «Розстрочка на карту» та таблицю орієнтованих щомісячних обов`язкових рівних платежів та подорожчання: кредитна картка №1 Еволюція XL з програмою «Розстрочка на карту» (а.с. 103-104). Тарифами на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет №1 «Еволюція» XL», які є складовою частиною укладеного між сторонами Договору, передбачено, що держатель зобов`язаний щомісячно погашати частину заборгованості у вигляді обов`язкового мінімального платежу, а також визначений розмір відсотків за користування кредитом (а.с. 103 на звороті). 23.01.2020 року за вих. № 77 313 директор ТОВ "Фінансова компанія Управління активами» Велікданов С.К. на адресу [PERSON] направив повідомлення про відступлення права вимоги, у якому вказав, що 07.02.2014 року між ПАТ "Дельта Банк" (надалі - первинний кредитор) та гр. [PERSON] (надалі - боржник) був укладений кредитний договір № 004-05521-070214 на суму 33 835,84 грн. В подальшому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором. Так, зокрема ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року на підставі договору відступлення прав вимоги №195/К від 9 лютого 2018 року, що був укладений з ПАТ «Дельта Банк». ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року, що був укладений з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, починаючи з 20 січня 2020 року право грошової вимоги за кредитним договором № 004-05521-070214 від 07.02.2014 року в сумі заборгованості 41 854,08 грн належить виключно ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (а.с. 106). Також, 23.01.2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» направила [PERSON] вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, у якій повідомлено, що станом на 23.01.2020 року заборгованість за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року становить 41854,08 грн. Товариство вимагало повернути заборгованість, та вказало, що у разі непогашення заборгованості здійснить стягнення у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с. 105). 23.01.2020 року директор ТОВ «Фінансова компанія управління активами» [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року, оскільки позичальником було порушено зобов`язання з повернення суми кредиту, заборгованість за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року становить 41854,08 грн, яка нарахована за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року включно (а.с. 100). 24.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4511, яким стягнуто з [PERSON] невиплачені у строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року, якому у свою чергу ПАТ «Дельта Банк», на підставі договору відступлення прав вимоги №195/К від 09.02.2018 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] Кошти стягнуто за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року включно у розмірі: 33835,84 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8018,24 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 150,00 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 42004,08 грн (а.с. 99). 11.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Оніщенком Д.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП №63408773 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. від 24.01.2020 року №4511 (а.с. 11-12). Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом за межами строку позовної давності та на суму боргу, яка не є безспірною, оскільки відповідачем не враховані суми коштів, які сплачені позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом досліджено копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №4511 від 24.01.2020 року, які надійшли до суду з Київського державного нотаріального архіву відповідно до ухвали суду від 15.03.2021 року, а саме копії: оспорюваного виконавчого напису; заяву про вчинення виконавчого напису; заяву [PERSON] №004-05521-070214 від 07.02.2014 року, Тарифи на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет №1 «Еволюція» XL», тарифи за програмою «Розстрочка на карту» та таблицю орієнтованих щомісячних обов`язкових платежів та подорожчання; повідомлення про відступлення права вимоги; вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань; засвідчену Стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та її строків; витяг з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року; витяг з додатку №1 до листа №ФК/67 від 20.01.2020 року(а.с. 99-109). Зі змісту наданого для вчинення виконавчого напису нотаріусу кредитного договору вбачається, що він укладений в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), тобто на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом зазначеної вимоги закону дотримано не було. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Щодо безспірності заборгованості та вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності. Дослідивши умови укладеного між сторонами кредитного договору і зміст оспорюваного виконавчого напису, судом встановлено, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без дослідження та аналізу умов укладеного між сторонами кредитного договору, відповідно до якого погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісячними платежами, нотаріусом не встановлено та не перевірено строк дії кредитного договору, строк кредитування, строк, коли у стягувача виникло право вимоги за договором, що унеможливило визначення періоду, з якого почався перебіг строку позовної давності. В заяві про вчинення виконавчого напису та у виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року. При цьому, згідно наданої нотаріусу виписки за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року, станом на 08.02.2018 року вже існувала заборгованість на загальну суму 44354,08 грн, з яких: 33835,84 грн - заборгованість за тілом, 8013,24 грн - заборгованість за процентами, 2500,00 грн - заборгованість за пенею (а.с. 101). Відомостей щодо періоду та порядку нарахування заборгованості станом на 08.02.2018 року нотаріусу надано не було. Зазначені обставини свідчать, що сума заборгованість позивача за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису не була безспірною. Відповідно до змісту укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] договору №004-05521-070214 від 07.02.2014 року, а саме п. 2.4 частини 2 договору, строк кредитування становить 364 календарних дні з можливістю пролонгації на умовах, визначених п. 2.4 частини 3 цієї Пропозиції. Пунктом 2.4 частини 3 передбачено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 частини 2 цієї Пропозиції. Кожен наступний кредитний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цій Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод (а.с. 102). При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору, термін дії кредитного договору, за яким вчиняється виконавчий надпис, закінчився 06.02.2014 року, доказів того, що відбулася пролонгація договору відповідно до п. 2.4 частини 2 договору, нотаріусу надано не було, отже з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Серед іншого, для вчинення виконавчого напису нотаріусу, окрім кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі, надано виписку з рахунку боржника [PERSON] , відповідно до якої заборгованість за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 рокуперед ТОВ «Фінансова Компанія «Аланд» станом на 23.01.2020 року складає 41584,08 грн, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 33835,84 грн; заборгованість за процентами - 8018,24 грн (а.с. 101). Дана виписка викладена у довільній формі із зазначенням суми заборгованості, її складових та періоду нарахування з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором. Основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України встановлено Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, яке затверджено Постанова Правління Національного банку України 04.07.2018 року № 75 (далі - Положення). Пунктом 61 Положення визначено, що форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Відповідно до п. 62 Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Виписка з рахунку [PERSON] за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року, яка надана відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, викладена довільно та не відповідає формі та змісту особового рахунку та виписки з нього, які встановлені Пунктом 61 Положення, оскільки у ній не відображено відомостей, які є обов`язковими для такого документу, а тому не є документом бухгалтерського обліку. Крім цього, зі змісту вказаної виписки вбачається що за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 41854,08 грн, із яких 33835,84 грн заборгованість за тілом кредиту, 8018,24 грн заборгованість за процентами, яка є непогашеною. Однак, із вказаного документа не вбачається, з якого часу, відповідно до графіку платежів, позивач не виконував свої зобов`язання, в зв`язку з чим виникла заборгованість, коли саме настав час виконання зобов`язання, що має значення для дотримання трирічного строку вчинення нотаріального напису з моменту виникнення права вимоги, відсутнє щомісячне нарахування заборгованості і відповідно суми процентів, які нараховані станом на 08.02.2018 року, що виключає взагалі можливість визначення механізму нарахування боргу з урахуванням процентів та відповідності такого розрахунку умовам договору кредиту та врахування здійснених боржником платежів. Наведене приводить до висновку, що нотаріус на підставі наданих стягувачем документів, не міг пересвідчитись в наявності безспірної заборгованості. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17, від 15 січня 2020 року у справі N305/2082/14ц, яка є послідовною і незмінною. Крім того, в позовній заяві позивач, серед іншого, як на підставу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилався також на те, що ним не було отримано повідомлення про зміну кредитора. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. У матеріалах нотаріальної справи містяться повідомлення директора ТОВ «Фінансова компанія управляння активами» Велікданова С.К. про відступлення права грошової вимоги та вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань, які датовані 23.01.2020 року - цією ж датою, якою датована заява про вчинення спірного виконавчого напису. Однак, доказів того, що [PERSON] зазначені повідомлення та вимогу отримав, матеріали справи не містять, а тому відсутні підстави вважати, що у позивача [PERSON] виникло зобов`язання саме перед ТОВ «Фінансова компанія управляння активами», як кредитором. Крім того, у оспорюваному виконавчому написі зазначено, що до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року перейшло від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року, до якого, у свою чергу, право вимоги за зазначеним кредитним договором перейшло від ПАТ «Дельта Банк», на підставі договору відступлення прав вимоги №195/К від 09.02.2018 року. Разом з тим, нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано лише витяг з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року та витяг з додатку №1 до листа №ФК/67 від 20.01.2020 року. Ні договору про відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року, який укладений між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ні договору про відступлення прав вимоги №195/К від 09.02.2018 року, який укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», нотаріусу надано не було. Таким чином, з копій матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису, які надані на запит суду, судом встановлено, що в ній відсутні докази, які б підтверджували факт переходу права вимоги за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року від ПАТ «Дельта Банк» до інших осіб. Надані нотаріусу витяг з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року та витяг з додатку №1 до листа №ФК/67 від 20.01.2020 року, не може бути розцінено як належний доказ переходу права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року, оскільки перехід права вимоги за кредитним договором здійснюється на підставі відповідних договорів про відступлення права вимоги, та належним доказом переходу такого права є виключно відповідні договори, які нотаріусу надано не були. Отже, судом встановлено, що до заяви про вчинення виконавчого напису представником ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не долучено належних та достатніх доказів того, що до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги від попереднього кредитора до нового, отже нотаріусом не перевірено факт набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а у подальшому ТОВ «Фінансова компанія управління активами», прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором №004-05521-070214 від 07.02.2014 року, який укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Крім викладеного вище, відповідач відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України подав заяву про визнання позову. Таким чином, дослідивши надані сторонами докази на предмет їх належності, достовірності і достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що виконавчий напис від 24.01.2020 року про стягнення заборгованості з позивача вчинений на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору, без надання нотаріусу належних доказів переходу до відповідача права вимоги за кредитним договором; вчинений без врахування того, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років та без надання належних документів на підтвердження розміру заборгованості, на підставі документів, які не свідчили про безспірність заявленої вимоги, відповідач скористався своїм правом і визнав заявлені позовні вимоги, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн відповідно до дублікату квитанції №0.0.1981473049.1 від 18.01.2021 року, яка видана АТ КБ «ПриватБанк», а також сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн відповідно до дублікату квитанції №0.0.1997636147.1 від 30.01.2021 року, яка видана АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 1, 33). Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 681,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 681,00 грн - 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved