Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі . Проте рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.12.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, та дітей залишено на піклування позивачці. Відповідач [PERSON] є батьком її доньок : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтв про народження дітей . Діти проживають із позивачкою повністю перебувають на її утриманні. З часу розірвання шлюбу та станом до теперешнього часу , позивач та відповідач не спілкуються , відповідач проживає окремо , не підтримує спілкування із дітьми, не виконує своїх батьківських обов"язків , не цікавиться здоров"ям дітей , ні вихованням, не надає жодної матеріальної домоги, не бере участі в розвитку дітей . Тобто ухиляється від виконання будь-яких своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей . Перешкод у спілкуванні з дітьми відповідачу ніхто не чинив та не чинить. У вересні 2015 року молодшій доньці було проведено низку медичних обстежень. Згідно з консультаційним висновком спеціаліста Центру слухової реабілітації "Аврора" від 16.09.2015 року, [PERSON] було встановлено діагноз: двобічне порушення функції звукосприймання, двобічна сенсоневральна приглухуватість II ступеня справа, V ступеня зліва. Зважаючи на те, що в Україні існує можливість придбання слухових апаратів, але немає можливості ефективного лікування дитини з метою відновлення слуху, позивач вирішила пройти обстеження та, за можливості, забезпечити лікування молодшої доньки [PERSON] за кордоном. Окрім того, молодша донька [PERSON] у віці 12 місяців перенесла інфекційне захворювання, внаслідок чого їй було присвоєно групу інвалідності, вона потребувала тривалого лікування та досі потребує забезпечення належного медичного догляду. Відповідачеві про це відомо, оскільки дитина захворіла та проходила реабілітацію на момент перебування позивача та відповідача у шлюбі. Також, позивач неодноразово повідомляла відповідача про стан здоров'я дитини та необхідність проведення додаткового обстеження за кордоном у зв'язку із втратою слуху, оскільки його згода як батька потрібна для перетину дитиною державного кордону України. Проте, відповідач поставився байдуже до прохання надати дозвіл виїзду дитини на лікування та не здійснив жодних дій з метою надати такий дозвіл, та не цікавиться подальшим лікуванням дитини. У зв'язку із байдужістю відповідача до стану здоров'я молодшої доньки, позивачеві довелося отримувати дозвіл на виїзд дитини за кордон на підставі рішення суду, що підтверджується рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 29.08.2016 року. Аналогічну байдужість відповідач також виявив до старшої доньки [PERSON]. За період відвідування донькою дошкільного закладу "Сонечко" у с. Заріччя та Зарічанської ЗОШ І-ІІ ст. відповідач жодного разу не цікавився навчанням доньки, не відвідував батьківські збори та не брав участі у позашкільному житті дитини. Відповідач не підтримує з донькою спілкування та не цікавиться її розвитком та вихованням. Позивач вважає, що нехтування відповідача своїми батьківськими обов'язками по вихованню та утриманню дітей носить свідомий і винний характер, своїм байдужим відношенням до доньок, позбавляє дітей нормального розвитку та виховання. А тому, просить задоволити її позовні вимоги . Позивач в судове заідання не прибула , однак на адресу суду подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила суд справу розглядати за її відсутності та на підставі поданих до суду доказів. Відповідач в жодне судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Третьою особою на адресу суду подано листа про відсутність письмових заперечень, щодо позовних вимог позивача. Просили суд справу розглядати за відсутності представника Жидачівської РДА Львівської області. На підставі ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення по справі . А тому, судом вирішено провести заочний розгляд справи за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог. Як вбачається із змісту Постанови Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" розяснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Як вбачається, із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Дублянською міською радою Жовківського району Львівської області (актовий запис № 77), та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Дублянською міською радою Жовківського району Львівської області (актовий запис № 58), що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є доньками [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із копії рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 25.12.2014 року позивач та відповідач розірвали шлюб. Неповнолітніх дітей сторін дочок [PERSON], 2008 року народження та [PERSON], 2011 року народження залишено на виховання матері [PERSON] Із довідки виданої Зарічанською сільською радою про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 20.12.2016 року №1304 вбачається, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , 1986 р.н., [PERSON], 2008 р.н., [PERSON] р.н. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Як вбачається із матеріалів даної справи зокрема, із копій належно завірених рахунків-фактур ТзОВ "Центр слухової реабілітації "Аврора", ТОВ "Центр слуху і мови" позивачка здійснила ряд платежів за лікування доньки [PERSON] . Актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї позивача [PERSON] від 20.12.2016 року №1305 , за адресою [ADDRESS], загальна площа будинку становить 70,1 кв.м. , земельна ділянка , 0,05 га. [PERSON], тимчасово не працює, так як здійснює догляд за дитиною-інвалідом [PERSON] 2011 р.н. [PERSON] разом із донечками проживає у власній квартирі з усіма вигодами. Із довідки дошкільного закладу "Сонечко" с.Заріччя загального типу, Жидачівського району , Львівської області №5 від 22.12.2016 року адміністрація дошкільного навчального закладу "Сонечко" Жидачівського району Львівської області повідомляє, що [PERSON] [INFO] є вихованкою дитячої установи. За цей час батько-[PERSON], дочку не відвідував, не брав участі у її вихованні . Дочкою опікується мама . Як вбачається із тимчасової довідки №56 від 10.12.2015 року, виданої Управлінням соціального захисту населення - [PERSON] , про те вона отримує державну соціальну допомогу на дитину - інваліда віком до 18 років [PERSON] , [INFO] року . Із довідки виданої директором Зарічанської школи від 21.12.2016 року вбачається, що дочка [PERSON] - [PERSON], [INFO] дійсно навчалася у Зарічанській ЗОШ І-ІІ ступенів з 01.09.2014 року по 27.05.2016 року . Батько дитини [PERSON] , [PERSON] жодного разу не провідував дочку у школі і не цікавився її успіхами у навчанні. Як вбачається із рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29.08.2016 року те, що [PERSON] надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України [PERSON], [INFO], яка мешкає у с. Заріччя Жидачівський район, Львівська область терміном на два роки у супроводі матері [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], або у супроводі інших осіб, уповноважених на це [PERSON], без згоди та супроводу батька. Згідно висновку органу опіки і піклування Жидачівської РДА Львівської області від 03.11.2016 року №02-17/2965 , визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.ст.150,180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як визначено ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач по справі [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх вихованням не займається, батько дітей не підтримує з ними жодних стосунків, що свідчить про ухилення батька від виконання обов'язків щодо виховання дітей. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей . Згідно п.1 ч.1 ст.167 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання. Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо своїх малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не займається їх вихованням, не цікавиться їх життям, здоров'ям та не надає матеріального утримання, не дбає про духовний та фізичний розвиток доньок . Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] Згідно ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір .

Outcome: approved