Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

26 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.09.2012, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позичальник [PERSON], спадкоємцем якого є відповідач - [PERSON], отримав від банку кредит у розмірі 9 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На день смерті позичальника утворилась заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 8 632,19 грн та процентів за його користування - 2 740,44 грн, а також нарахована пеня у розмірі 1 979,62 гривень З урахувань таких обставин, банк відповідно до приписів ст. 1281, 1282 ЦК звернувся до Третьої Запорізької нотаріальної контори, а у подальшому - приватного нотаріуса із вимогами про включення кредиторських вимог в спадкову справу та повідомити спадкоємця позичальника про наявність заборгованості перед банком. Також, позивачем на адресу [PERSON] направлявся Лист - претензія про необхідність сплатити заборгованість за кредитом, проте до моменту звернення до суду вимоги банку не виконанні, заборгованість не погашена, у зв'язку з чим АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду. Від позивача 26.11.2018 надійшло клопотання про витребування спадкової справи [PERSON]. Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам надано строк для подачі відзиву на позов, відповідей на відзив та заперечень, у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. витребувано спадкову справу №56 [PERSON], який помер [INFO]. Позивачем надано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Між позивачем та спадкодавцем відповідача наявні договірні правовідносини, що виникли із кредитного договору. Так, спадкодавцем відповідача - [PERSON] з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 03.09.2012 укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, що за своїм змістом є Договором між позичальником та банком про надання банківських послуг. Факт підписання підтверджується підписом позичальника - [PERSON] у заяві. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, АТ КБ "ПРИВАТБАНК", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009, а наразі на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримати банківські послуги, для чого публікує "Умови та правила надання банківських послуг". Указані Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам, які у свою чергу отримують доступ до всіх без виключення послуг банку, а укладений між [PERSON] та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" договір є договором приєднання. На виконання умов указаного договору АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами у сумі 9 000 гривень. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 25.07.2016 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, позичальник [PERSON] помер [INFO] Відповідач [PERSON], згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом № 339 від 27.01.2018, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В., є єдиним спадкоємцем [PERSON]. За приписами статей 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника за зобов'язанням у правовідносинах, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Отже, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до її спадкоємців, у зв'язку з чим відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. З урахуванням викладеного, вступом у спадщину відповідача та отриманням ним свідоцтва про спадщину, до нього перейшли й зобов'язання померлого [PERSON] за договором № б/н від 03.09.2012, укладеного між ним та банком. Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред'явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч.3 ст. 1281ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Досліджуючи питання дотримання позивачем вимог ст. 1281 ЦК України щодо шестимісячного строку пред'явлення своєї претензії до спадкоємців, які прийняли спадщину, судом встановлено таке. Встановлено, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 19.07.2017 звернулося до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори з претензією кредитора, у зв'язку з цим суд дійшов висновку про дотримання позивачем передбаченого статтею 1281 ЦК України строку пред'явлення претензії до відповідача, яким прийнято спадщину. Проаналізувавши аргументи позивача та надані суду докази на їх підтвердження, суд дійшов такого висновку. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 03.09.2012, укладеного між банком та клієнтом - [PERSON], станом на 28.11.2017 заборгованість за договором становила 8 632,19 грн - тіло кредиту, 2740,44 грн - нараховані процента за користуванням кредитом та 1979,62 грн - нарахована пеня. Проте, як вказує позивач у своєму позові вказана сума заборгованості за договором б/н від 03.09.2012 розрахована на дату смерті позичальника [PERSON], тобто станом на [INFO]. Дата смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 25.07.2016 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Окрім цього, відповідно до інформації, що міститься у наданому банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.09.2012, укладеного між банком та клієнтом [PERSON], заборгованість за наданим кредитом станом на 31.07.2016 дорівнює "0". Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Згідно з приписами ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням дійшов висновку про недостовірність та недостатність доказів, зокрема розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.09.2012, укладеного між банком та клієнтом - [PERSON], саме станом на 28.11.2017, для встановлення факту та розміру заборгованості [PERSON] перед банком на день його смерті - [INFO]. Крім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що в розрахунку наданому суду позивачем, заборгованість на день його смерті за кредитним договором взагалі відсутня. З урахуванням викладеного, суд вважає, що викладені у позовній заяві аргументи, не підтверджуються достовірними та достатніми доказами позивача, у зв'язку з цим відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача. З урахуванням викладеного, на підставі ст. 530, 634, 641, 644, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed