Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, зазначаючи у позовній заяві про те, що 28 вересня 2015 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме приміщення магазину продовольчих товарів з добудовою під магазин промислових товарів та офісним приміщенням, який знаходиться в м.Берестечко Горохівського району Волинської області по вул.Незалежності, 6. Спадкоємцями першої черги за законом майна померлого [PERSON], крім позивача, є його батько [PERSON] та мати [PERSON], які від спадщини відмовилися та на спадкове майно не претендують. Оскільки правовстановлюючих документів на це майно немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на цей магазин з добудовою, то позивач просила визнати за нею право власності на вищевказане приміщення магазину продовольчих товарів з добудовою під магазин промислових товарів та офісним приміщенням в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 09 червня 2016 року у вищевказаній цивільній справі первісного відповідача Горохівську міську раду Горохівського району Волинської області було замінено належним відповідачем - Берестечківською міською радою Горохівського району Волинської області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, а також змінила позовні вимоги, просила визнати за нею право на завершення будівництва приміщення магазину продовольчих товарів з добудовою під магазин промислових товарів та офісним приміщенням в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Змінені позовні вимоги мотивує тим, що 04 січня 2003 року її чоловік [PERSON] придбав будинок загальною площею 32,0 кв.м., який знаходиться в м.Берестечко Горохівського району Волинської області по вул.Незалежності, 6, який в подальшому використовувався як магазин. Рішенням Берестечківської міської ради Горохівського району Волинської області № 11 від 19 січня 2011 року [PERSON] було надано дозвіл на реконструкцію магазину продтоварів під магазин промтоварів з добудовою магазину продовольчих товарів з офісним приміщенням. Однак повністю завершити переобладнання вищевказаного магазину та оформити право власності спадкодавець за життя не встиг. На даний час у позивача виникла необхідність завершити переобладнання та отримати правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно. Крім цього, позивач звернулася до суду з письмовим клопотанням про повернення їй надмірно сплаченого судового збору. Представник відповідача - Берестечківської міської ради Горохівського району Волинської області та відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак скерували до суду письмові клопотання про розгляд справи без їх участі, змінені позовні вимоги визнають повністю. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Так, як вбачається із договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 04 січня 2003 року приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] (а.с.8), витягу про державну реєстрацію прав № 33616953, наданого 27 березня 2012 року комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" (а.с.9), [PERSON] належить на праві приватної власності будинок загальною площею 32,0 кв.м., який знаходиться в м.Берестечко Горохівського району Волинської області по вул.Незалежності, 6. Рішенням Берестечківської міської ради Горохівського району Волинської області № 11 від 19 січня 2011 року [PERSON] було надано дозвіл на реконструкцію магазину продтоварів під магазин промтоварів з добудовою магазину продовольчих товарів з офісним приміщенням, який знаходиться в м.Берестечко Горохівського району Волинської області по вул.Незалежності, 6 (а.с.14). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 177903, виданого 30 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області (а.с.7), [PERSON] помер 28 вересня 2015 року в м.Берестечко Горохівського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 44341435 від 04 липня 2016 року, виданої Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.75), заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався. Свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 269268, виданим 22 вересня 1995 року Берестечківською міською радою Горохівського району Волинської області (а.с.6), стверджується, що 22 вересня 1995 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], після чого вона змінила прізвище на "Котик". Матеріалами спадкової справи № 164/2016, заведеної 04 травня 2016 року Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.77-82), стверджується, що крім [PERSON], із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Крім того, спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належної їм части спадщини (а.с.10, 11). Як вбачається із технічної документації на магазин продовольчих та промислових товарів, який знаходиться в м.Берестечко Горохівського району Волинської області по вул.Незалежності, 6 (а.с.16-22), вищевказаний магазин складається із: І-й поверх торгового залу площею 25,4 кв.м., кладової площею 5,0 кв.м., торгового залу площею 57,9 кв.м., вбиральні площею 1,9 кв.м., котельні площею 4,1 кв.м., комори площею 5,3 кв.м., сан.вузла площею 2,7 кв.м., кладової площею 4,4 кв.м., коридора площею 7,6 кв.м.; ІІ-й поверх - хола площею 73,2 кв.м., гардеробу площею 6,1 кв.м., сан.вузла площею 8,1 кв.м. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 04 травня 2016 року (а.с.13), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на приміщення магазину продовольчих товарів з добудовою під магазин промислових товарів та офісним приміщенням, який знаходиться в м.Берестечко Горохівського району Волинської області по вул.Незалежності, 6, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Виходячи зі змісту ч.ч.1, 2 ст.331 ЦК України, ч.1 ст.182 ЦК України та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07лютого 2002 року № 7/5, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Новостворене нерухоме майно стає обєктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким субєктом правовідносин здійснено такі дії та на якого субєкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно. Як розяснено в листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. З розяснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] у звязку зі смертю не завершив реконструкцію магазину, не здав його в експлуатацію та не отримав свідоцтва про право власності на нього, а, отже, не набув права власності на новозбудований обєкт нерухомості. Разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти ці дії, а тому такі його права входять до складу спадщини, як такі, що не є нерозривно повязані з особою спадкодавця і можуть спадкуватися. Позивач не може вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного магазину через відсутність правовстановлюючих документів, яким би посвідчувалося у встановленому порядку право померлого [PERSON] на це майно. Зважаючи на те, що добудови та переобладнання приміщення магазину проводились з дозволу виконавчого комітету Берестечківської міської ради Горохівського району Волинської області, про що свідчать відповідне рішення № 11 від 19 січня 2011 року, однак це приміщення не прийняте в експлуатацію, тому, на думку суду, права спадкодавця переходять до спадкоємців. Враховуючи викладене, суд вважає уточнені позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Крім цього, на думку суду, клопотання позивача про повернення надмірно сплаченої суми судового збору задоволенню не підлягає, виходячи із наступного. Так, п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Однак позивач звернулася до суду з клопотанням не про зменшення розміру позовних вимог, а про їх зміну, фактично змінила при цьому предмет позову, а тому суд приходить до висновку, що підстав для повернення судового збору в даному випадку немає.

Outcome: approved