Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вінницької міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON], [PERSON], про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер дідусь позивача по лінії матері - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно - квартиру [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не складав, тому спадкування майна [PERSON] відбувається за законом. Однак, єдиним спадкоємцем за законом першої черги [PERSON] була його донька та мати позивача [PERSON], яка померла [INFO], тобто до моменту відкриття спадщини. В зв'язку з цим, позивач за правом представлення замість її матері має право на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], а також спадкоємцями за правом представлення є брат і сестра позивача - [PERSON] та [PERSON], які не прийняли спадщину та не претендують на неї. Інших спадкоємців у [PERSON] не має. Позивач зазначає, що прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], оскільки проживав разом з ним на момент відкриття спадщини та подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак документально підтвердити свою родинність позивач не може, тому що відсутній актовий запис про народження його матері [PERSON] - доньки [PERSON]. Внаслідок цього державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позом . В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Вінницької міської ради - Гордійчук А.М., в судовому засіданні у вирішенні спору покладається на думку суду. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшли заяви з проханням провести розгляд справи у її відсутність та задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] позов визнав, просив його задовольнити, на закінчення розгляду справи не з'явився, з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин суд закінчує розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів на підставі рішення від 29.03.1993 року № 183, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної власності [PERSON] та члену його сім'ї [PERSON] в долі 3/500 частки, загальною площею квартири 50,2 кв.м., приватизована (а.с.9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори 24.12.1997 року за реєстровим № 2-2873, судом встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON], померлої [INFO], є її чоловік [PERSON], якій належить ? частка квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до технічного паспорту на приватизовану квартиру, яка розташована [ADDRESS], судом вбачається, що власником 3/500 частки зазначеної квартири є [PERSON] (а.с. 11-12). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Відповідно до довідки №527 від 09.07.2011 року, виданої Приватним підприємством "Майстер-КП" вбачається, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований [ADDRESS] (а.с. 14). Також судом встановлено, що позивач [PERSON] [ADDRESS] проживає з [INFO], а зареєстрований з 12.03.1997 року, що підтверджується довідкою ПП "Майстер-КП" № 88 від 14.01.2012 року (а.с.15). З повідомлення № 1981 від 22.12.2012 року, вбачається, що запис акта про народження [PERSON], [INFO] в архівах органів ЗАГС Санкт-Петербурга відсутній (а.с. 18). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу від 06.01.2012 року вбачається, що 23.01.1977 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Горошківської сільської ради Тетіївського району Київської області, про що зроблено актовий запис №1. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с.22). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.11.1980 року міським відділом ЗАГС м. Вінниці, судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO], його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Згідно довідки про укладення шлюбу № 69, виданої відділом ЗАГС №1 адміністрації муніципальної освіти Печенгського району Мурманської області від 06.06.2012 року, суд вбачає, що 17.11.1984 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Заполярному міському бюро ЗАГС Мурманської області, про що зроблено актовий запис № 197. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с.23). Відповідно до довідки про укладення шлюбу № 70, виданої відділом ЗАГС №1 адміністрації муніципальної освіти Печенгського району Мурманської області від 06.06.2012 року, судом встановлено, що 22.10.1994 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі ЗАГС адміністрації м. Заполярний Мурманської області, про що зроблено актовий запис № 118. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 24). Також, з довідки про укладення шлюбу № 71, виданої відділом ЗАГС №1 адміністрації муніципальної освіти Печенгського району Мурманської області від 06.06.2012 року, судом встановлено, що 15.05.1998 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі ЗАГС адміністрації м. Заполярний Мурманської області, про що зроблено актовий запис № 64. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 25). З повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 20). З постанови Третьої вінницької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії судом встановлено, що [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] відмовлено в зв'язку з тим, що ним не було доведений факт, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] (а.с. 19). З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] є його внук - позивач [PERSON] Також, з матеріалів спадкової справи № 296/2011, заведеної після смерті [PERSON], судом встановлено, що [PERSON], 11.07.2011 року звернувся до Третьої вінницької держнотконтори про прийняття спадкового майна після смерті [INFO] діда [PERSON] (а.с. 51). Відповідно до заяви [PERSON] від 15.08.2014 року, поданої Третій вінницькій державній нотаріальній конторі, суд вбачає, що їй відомо що вона є спадкоємцем після смерті її діда [PERSON], однак на спадкове майно не претендує та до суду звертатись за продовженням строку для прийняття спадщини не буде (а.с.59). Аналізуючи вищенаведені докази, суд прийшов до висновку, що необхідність встановлення того, що [PERSON], яка померла [INFO], є донькою [PERSON] викликане відсутністю свідоцтва про її народження. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, а саме надає можливість оформити спадщину після смерті його діда та одержати свідоцтво про право на спадщину за законом. В суда немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником. Його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам, а також показами свідків [PERSON] та [PERSON], які теж підтвердили, що [PERSON] є донькою [PERSON], а позивач [PERSON] є його внуком. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, про встановлення якого просить заявник, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Зі змісту ст. 1269, 1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, для прийняття якої встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Стаття 1297 ЦК України передбачає обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного та

Outcome: approved