Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій формі у розмірі 2000,00 грн., та з урахуванням уточнення позовних вимог, просить додатково взимати з відповідача аліменти у розмірі 8000,00 грн. щомісяця для захисту прав дитини проживати в належних умовах до повного погашення заборгованості перед банком АТ "УкрСиббанк", посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, але зараз триває процес розірвання шлюбу, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, відповідач добровільно дитину не утримує. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначає, що є поручителем та іпотекодавцем за кредитною угодою між відповідачем та банком АТ "УкрСиббанк", відповідач припинив повернення коштів за умовами договору про надання споживчого кредиту, сума простроченої заборгованості зростає. У судове засідання позивач не з'явилась, звернувшись до суду з заявою розглядати справу без її участі, надавши пояснення до позовної заяви, в яких просить суд вважати позовні вимоги про стягнення додатково аліментів у розмірі 8000,00 грн. відкликаними, відмовившись від судового процесу в цій частині та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання заяви до повноліття дитини. У судове засідання відповідач не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині сплати аліментів на дитину в розмірі 1032,00 грн., пояснивши, що розмір прожиткового мінімуму дитини до 6 років згідно Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» становить у сумі 1032, 00 грн., тому просить стягнути розмір аліментів, який він спроможний сплачувати, про що зазначив у письмовій заяві. Ухвалою від 25.04.2014 року Деснянського районного суду міста Києва позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишено без розгляду в частині стягнення додатково аліментів у розмірі 8000,00 грн. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що часткове визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову частково. В частині решти позовних вимог, суд, вивчивши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами письмові докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що 05.09.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Сторони від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO], позивач та відповідач є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Відповідно Довідки №72 від 05.02.2014 року Житлово-експлуатаційної контори №319 Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва дитина [PERSON] мешкає та прописана разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Між сторонами вирішується питання про розірвання шлюбу, подружжя проживає окремо, на момент розгляду справи дитина проживає разом з позивачкою. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується Наказом №9 від 18.02.2014р., Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ-ФАРМА». Відповідно копії довідки №21 від 03.02.2014 року ЦДПВ ДКЛ №7 [PERSON], місце проживання якої: [ADDRESS], потребує домашнього догляду. Позивач утримує дитину, але власних коштів на потреби дитини та на свої потреби як матері, з якою проживає дитина, не вистачає, оскільки вона не має заробітної плати, їй допомагають батьки, відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини. Відповідно довідки №06 від 01.03.2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРУС" [PERSON] за останні шість місяців виконує обов'язки директора без нарахування заробітної плати, дивіденди не виплачуються. Відповідач платіжним дорученнями сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON] за лютий 2014, березень 2014 року у розмірі 805,00 грн. Як встановлено з пояснень відповідача, які не спростовані та знайшли підтвердження у судовому засіданні, відповідач зараз доходу не має, з його пояснень, намагається утримувати дитину, не відмовляється від оплати аліментів, але враховуючи економічну ситуацію, на цей час можливості сплачувати аліменти у розмірі, заявленому дружиною, не має. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, визначаючи розмір аліментів, бере до уваги вищенаведені обставини справи, у тому числі й матеріальне становище дитини, яка проживає з матір'ю, яка зараз не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та не має власного доходу та приходить до висновку, розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Звертаючись до суду з позовом, позивачка не надала суду доказів того, що відповідач за своїм матеріальним становищем може виплачувати аліменти на дитину у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, не наводить обґрунтування, чому вона прийшла до висновку про можливість з боку відповідача сплачувати саме такий розмір аліментів. Суд, зважаючи на часткове визнання позовних вимог відповідачем, вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини, дружини, з якою проживає дитина, і платника аліментів; встановлені обставини у даній справі, які наведені вище; те, що відповідач на цей час не отримує доход, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підстав викладеного,

Outcome: partial