Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

позивач звернувся до суду та просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на самочинно збудований будинок, загальною площею 35,2 кв. м, що розташований в урочищі "Чиші" за межами с. Сапіжанка на території Дернівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 29 вересня 2009 року, укладеного з Кам'янка-Бузькою районною державною адміністрацією Львівської області, він є орендарем земельної ділянки, призначеної для обслуговування ставка з метою риборозведення, площею 2,3075га, яка розташована в урочищі „Чиші" за межами с. Сапіжанка на території Дернівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області та перебуває в розпорядженні Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області. Для здійснення риборозведення (запуску, годування, догляду та вилов риби), обслуговування ставка та його охорони з метою запобігання незаконному вилову риби у нього виникла необхідність для спорудження приміщення для тимчасового проживання (перебування), зберігання потрібних знарядь та інвентарю, кормів для риби, тощо. Для цього він збудував одноповерховий будинок з мансардним поверхом зовнішніми розмірами 5,98 м х 5,18 м. На даний час даний будинок він може узаконити виключно в судовому порядку. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з вищенаведених підстав, просить позов задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, оскільки позивачем не проведено погодження про початок проведення будівельних робіт. Представники третіх осіб - Дернівської сільської ради, департаменту державної архітектурно-будівної інспекції у Львівській області в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності третіх осіб. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно договору оренди земельної ділянки від 29.09.2009 року, укладеного з Кам'янка-Бузькою районною державною адміністрацією Львівської області, позивач являється орендарем земельної ділянки, призначеної для обслуговування ставка з метою риборозведення, площею 2,3075га, яка розташована в урочищі „Чиші" за межами с. Сапіжанка на території Дернівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області. На даній земельній ділянці, як пояснив в судовому засіданні позивач, для здійснення риборозведення, обслуговування ставка та його охорони з метою запобігання незаконному вилову риби, тимчасового проживання (перебування), зберігання знарядь та інвентарю, кормів для риби самочинно спорудив будинок. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Законодавством України передбачено два порядки прийняття до експлуатації житлових будинків: прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об'єктів, що будувались відповідно до затвердженого проекту, прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об'єктів, що споруджувались без затвердженого проекту та дозволу. Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівельних споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, і затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства 24.06.2011 року № 91, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.07.2011 року за № 830/19568, на даний втратив чинність, а іншого аналогічного порядку не було прийнято. Через відсутність чіткого механізму реалізації положень порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт позивач позбавлений права оформити право власності на самочинно збудоване майно в адміністративному порядку. Цивільний кодекс України встановлює можливість визнання права власності за певних умов, при цьому не містить додаткових умов, які пов'язані безпосередньо з процедурою здійснення будівельних робіт. Відповідно формальні порушення процедури не можуть впливати та визначати можливість або неможливість визнання права власності, оскільки це прямо не передбачено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (законного користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Із ст. 376 ЦК України вбачається, що для застосування ч. 5 ст. 376 ЦК України, суд повинен встановити наявність права власності чи користування на земельну ділянку особи, що просить визнати права власності, відсутність наявності порушень будівельно-технічних, санітарних норм при здійсненні самочинного будівництва, відсутність порушення прав інших осіб. Оскільки позивач є законним користувачем земельної ділянки, а його право користування земельною ділянкою не оспорюється, то в цій частині умови передбачені ст. 376 ЦК України виконані. Відповідачем не доведено порушення прав та законних інтересів будь-яких осіб у зв'язку із спорудженням позивачем самочинного будівництва. Натомість із звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж будинку від 31.03.2015 року № СК150331-011 встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд і можливість його безпечної експлуатації, а тому суд доходить висновку, що при проведенні будівельних робіт позивачем були дотримані необхідні санітарні та будівельні норми, права та свободи інших осіб не порушувались. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних і держави. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до „ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності не інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи неможливість оформити право власності на самочинно збудоване майно в адміністративному порядку, а також відсутності встановлених ст. 376 ЦК України обставин, що унеможливлюють визнання права власності на самочинне будівництво, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на самочинно збудований будинок, загальною площею 35,2 кв.м, що розташований в урочищі "Чиші" за межами с. Сапіжанка на території Дернівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області.

Outcome: approved