Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

ТОВ "Агрофірма Шаболат" звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ТОВ "Агрофірма Шаболат" право власності на комплекс будівель та споруд № 95, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] придбали відповідно у [PERSON], [PERSON], [PERSON] майнові паї КСП «Шаболат», підтвердженням чого є відповідні договори купівлі-продажу майнового паю від 10.06.2014 року, 23.06.2014 року. На підставі вищевказаних договорів нові власники майнових паїв отримали в Шабівській сільській раді Білгород-Дністровського району свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП. Відповідачі стали власниками майнових паїв, які у своїй сукупності дають право на пайовий фонд КСП «Шаболат» у вигляді комплексу будівель та споруд № 95, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада. Відповідачі є одними з засновників ТОВ «Агрофірма Шаболат» та згідно протоколу Установчих зборів від 16 квітня 2015 було затверджено баланс ТОВ «Агрофірма Шаболат», до якого на підставі передавального акту перейшло усе майно колишнього КСП «Шаболат». Вказане майно увійшло до статутного капіталу ТОВ «АФ Шаболат», який було сформовано за рахунок внесків засновників, на комплекс будівель та споруд № 95 було виготовлено технічні паспорти - по кожному з обєктів нерухомості. Оскільки процедура реєстрації права власності на виділене майно на підставі свідоцтв на майновий пай не належить до компетенції сільської ради, яка видала письмову відмову, позивач звернувся до суду для здійснення та захисту свого речового права. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за відсутністю представника позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися. В матеріалах справи наявні заяви згідно з якими, просять справу розглянути у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, якими обґрунтовуються доводи позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, громадяни України [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] придбали відповідно у громадян: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] майнові паї колективного сільськогосподарського підприємства «Шаболат», підтвердженням чого є відповідні договори купівлі-продажу майнового паю від 10.06.2014 року, 23.06.2014 року. Усі вказані договори були підписані сторонами та посвідчені посадовою особою Шабівської сільської ради. На підставі вищевказаних договорів нові власники майнових паїв отримали в Шабівській сільській раді Білгород-Дністровського району нові свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). Відповідачі стали власниками майнових паїв, які у своїй сукупності дають право на пайовий фонд колективного сільськогосподарського підприємства «Шаболат» у вигляді комплексу будівель та споруд № 95, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада. Відповідачі є одними з засновників Товариства з обмежено відповідальністю «Агрофірма Шаболат» (код ЄДРПОУ 03768767) та згідно протоколу Установчих зборів від 16 квітня 2015 було затверджено баланс ТОВ «Агрофірма Шаболат», до якого на підставі передавального акту перейшло усе майно колишнього КСП «Шаболат». Доказом того, що вищенаведене нерухоме майно знаходиться на балансі ТОВ «Агрофірма Шаболат» є довідка № 127 від 21.09.2016 р. та передавальний акт. Вказане майно увійшло до статутного капіталу ТОВ «АФ Шаболат», який було сформовано за рахунок внесків засновників, на комплекс будівель та споруд № 95 було виготовлено технічні паспорти - по кожному з обєктів нерухомості. Отже фактичним користувачем цього майнового комплексу є ТОВ «АФ Шаболат», яке використовує приміщення за призначенням, утримує їх в належному стані, тобто виконує усі функції власника та законного користувача. ТОВ «АФ Шаболат» звернулося до Шабівської сільської ради з метою оформлення права власності, проте отримало відмову, за якою сільська рада у відповідності до Закону України «про місцеве самоврядування в Україні» не наділено повноваженнями щодо видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Проте, для отримання права власності необхідно провести державну реєстрацію, для чого необхідно отримати правовстановлюючий документ, тому ТОВ «Адамівка» звернулося до суду з позовом про отримання права власності. Вказані факти сторонами не оспорюються, відповідачами визнаються. Крім того, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Окрім визнання прав позивача, правова позиція ТОВ «АФ Шаболат» цілком відповідає чинному законодавству України. Так, Рекомендаціями щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності, затверджених наказом Мінагрополітики від 09.04.2001 року №97 передбачено можливість викупу майнових паїв або часток у майні, що знаходиться у спільній частковій власності з обов'язковим укладенням відповідних договорів купівлі-продажу. При цьому, при викупі майнових паїв договори купівлі-продажу укладаються з кожним власником цих паїв і підписуються сторонами договору особисто або довіреною особою, повноваження якої посвідчуються нотаріально. Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за №305/5496, встановлено, що майновий пай у натурі може бути отриманий як індивідуально, так і в спільну часткову власність групи осіб. Частиною 1 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору , не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.5 ст. 334 ЦК України ,якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Стаття 220 ЦК України передбачає, що правочин, по якому сторони домовилися і виконали усі істотні умови договору повністю або хоч би частково і це підтверджено письмово, але є перешкоди для його нотаріального посвідчення, то такий правочин суд може визнати дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із статтею 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає зі змісту або характеру цих прав. Відповідно до п.15 наказу Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 "Про порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств"(чинного на час отримання свідоцтв про право власності на майнові паї цими особами) виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання- передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до переконання, що права позивача порушені та підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: approved