Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карток від 02.02.2016 відповідач отримала у позивача кредит у розмірі 33673,40 грн грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконання своїх зобов`язань відповідачем за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 10.12.2017 року становить 12941,86 грн., з яких: 7683,62 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 48,74 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5209,50 грн. - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак однією з позовних вимог є розгляд справи у відсутність представника позивача та винесення заочного рішення. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала, суду пояснила, що заборгованість відповідачем сплачена у повному обсязі, що підтверджується випискою з карткового рахунку, наданою банком, довідкою банку, а також випискою з особистого кабінету користувача [PERSON] ПАТ КБ "Приватбанк". Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 02.02.2016 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступник АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карток, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 33673,40 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з "1" по "25" число кожного місяця. Відповідно до довідки №162747-ВБ від 12.06.2019 АТ КБ "Приватбанк" грошові кошти на сплату судового збору у розмірі 1300,00 грн. та штрафу згідно генеральної угоди у розмірі 5209,50 грн. до банку не надходили (а.с. 123). Відповідно до квитанції від 12.03.2018 року [PERSON] внесла на картковий рахунок [NUMBER] грошові кошти у розмірі 3993,43 грн (а.с. 115). Відповідно до виписки з карткового рахунку ( [NUMBER] ) [PERSON] в АТ КБ "Приватбанк" за період з 01.01.1999 по 09.06.2019 станом на 02.02.2016 у останньої була наявна заборгованість у розмірі 33673,40 грн. Заборгованість [PERSON] по даному картковому рахунку була погашена 12.03.2018 шляхом сплати останнього платежу у розмірі 3993,43 грн. та станом на цю дату залишок грошових коштів на рахунку становив 23,44 грн. Станом на 31.03.2018 заборгованість відсутня (а.с. 125-126). Відповідно до виписки з карткового рахунку ( [NUMBER] ) з особистого кабінету користувача ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 12.03.2018 на рахунку був залишок грошових коштів у розмірі 23,44 грн. Станом на 31.03.2018 заборгованість відсутня (а.с. 114). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що наявність заборгованості по тілу кредиту [PERSON] перед позивачем спростовується довідкою АТ КБ "Приватбанк" №162747-ВБ від 12.06.2019, а заборгованість зі штрафу спростовується випискою банку за період з 01.01.1999 по 09.06.2019, суд приходить до висновку, що зобов`язання [PERSON] перед АТ КБ "Приватбанк" є припиненими, а позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 12941,86 грн. задоволенню не підлягають. На підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з задоволенням вимог позивача відповідачем після пред`явлення позову, суд присуджує стягнення понесених позивачем у справі витрат у вигляді судового збору з відповідача.

Outcome: partial