Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся із вказаним позовом до суду в якому зазначив, що 27 липня 2016 року він уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал-Альянс» договір №222404, предметом якого є надання інформаційних, консультаційних послуг та послуги з пошуку інформації, на виконання умов якого він сплатив кошти в сумі 15 000 гривень, згідно квитанції від 27.07.2016 року. Того ж дня між ним та відповідачем був укладений договір №222404, яким ТОВ «Глобал Альянс» за згодою позивача зобов'язується вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної у додатку №1 до договору, на підставі ст.1046, 1048 ЦК України, в розмірі 300000 гривень та на умовах діяльності програми «Глобал-Кредит», що міститься в Додатку № 2 до даного договору, в тому числі організовувати та проводити розподіл фонду учасників, здійснити надання безвідсоткової позики на користь позивача за рахунок фонду учасників. На виконання умов вказаних договорів позивачем було сплачено кошти на загальну суму 70500 гривень, проте позику [PERSON] так і не отримав. Позивач вважає, що вказані договори є недійсними, у зв'язку з відсутністю у відповідача відповідної ліцензії на надання такого роду фінансових послуг, та здійсненням відповідачем нечесної підприємницької діяльності, яка полягає зокрема, у введенні в оману споживачів. На підставі викладеного просив суд визнати недійсними договір № 222404 від 27 липня 2016 року (предметом якого є надання інформаційних, консультаційних послуг та послуги з пошуку інформації) та договір № 222404 від 27 липня 2016 року (предметом якого є певні дії спрямовані на надання безвідсоткової позики) з Додатком №1 та Додатком №2,) які укладені між ним та ТОВ «Глобал-Альянс» та стягнути з ТОВ «Глобал-Альянс» на його користь 70500 гривень. Також позивач просить стягнути з відповідача 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої правочином, так як він зазнав моральних страждань, погіршився стан його здоровя, також він був змушений брати кошти в борг, щоб сплатити внески до Фонду Учасників. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав зазначених у позові. Також просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] 630 гривень у відшкодування понесених судових витрат повязаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача. Представник відповідача ТОВ «Глобал-Альянс» в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" №207 від 03.11.2017 (а.с.35). Заперечень на позов відповідачем не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази у справі проходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 липня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал-Альянс» та [PERSON] укладено договір №222404, предметом якого є надання інформаційних, консультаційних послуг та послуги з пошуку інформації, що підтверджується копією договору (а.с.16-17) На виконання п. 2.1. даного договору [PERSON] оплатив вартість вказаних послуг в розмірі 15 000 гривень, згідно квитанції № 9405879 від 27.07.2016 року (а.с.20 ). Також що 27 липня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал-Альянс» та [PERSON] укладено договір №222404, за яким ТОВ «Глобал Альянс» зобов'язується вчинити від імені позивача певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики на умовах діяльності програми «Глобал-Кредит», що міститься в Додатку № 2 до даного договору (а.с.10). Згідно п. 2.1. Додатку №2 до Договору №222404 від 27 липня 2016 року сума безготівкової позики, яку Учасник має намір отримати на умовах Програми «Глобал- Кредит» зазначена у Додатку №1 до даного Договору.(а.с.12). Згідно Додатку №1 до Договору №222404 сторони погодили суму позики у розмірі 300000 гривень та кількість платежів (120) до Фонду Учасників (а.с.11). Згідно Додатку №2 до Договору №222404 від 27 липня 2016 року безвідсоткова позика це грошова сума у безготівковій формі, що надається учаснику на умовах програми "Глобал-Кредит" та зазначена у Додатку № 1 до Договору (а.с.12-15) Натомість програма "Глобал-Кредит" -це програма, метою якої є надання безготівкової позики, а "платіж до Фонду Учасників" це платіж, за рахунок якого Товариство здійснює надання безвідсоткової позики. Згідно п 2.3 ст. 2 Додатку №2 до Договору №222404 від 27 липня 2016 року кошти, необхідні для отримання безвідсоткової позики (Фонд Учасників) вносяться Учасником на розрахунковий рахунок Товариства щомісячно. Фонд учасників є власністю Учасників Програми «Глобал-Кредит» та може бути використаний тільки для надання безвідсоткових позик. В п. 5.1 ст. 5 Додатку №2 до Договору №222404 від 27 липня 2016 року зазначено, що товариство надає безвідсоткову позику у безготівковій формі на розрахунковий рахунок, наданий Учасником, який отримав Рішення про надання безвідсоткової позики протягом 30 банківських днів, після того як Учасником будуть виконані всі вимоги ст. 5 На виконання умов договору № 222404 від 27.07.2017 року ( предметом якого є певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики) [PERSON] було сплачено на рахунок ТОВ «Глобал-Альянс» внески до фонду учасників у сумі 5000 гривень, згідно квитанції від 13.07.16р, 5000 гривень згідно квитанції від 22.07.16р, 5000 гривень згідно квитанції від 23.07.16р, 10000 гривень згідно квитанції від 29.07.2016р, 4000 гривень згідно квитанції від 15.08.16р, 6000 гривень згідно квитанції від 29.08.16р, 3000 гривень згідно квитанції від 01.09.16р, 7500 гривень згідно квитанції від 16.09.16р, 5000 гривень згідно квитанції від 13.10.16р, та 5000 гривень згідно квитанції від 10.11.16р., що підтверджується оригіналами квитанцій дослідженими судом в засіданні, та копіями вказаних документів, що долучені до матеріалів справи (а.с.18,19,21). Відтак, умовами договорів передбачено надати позивачу позику, що за своєю суттю є фінансовою послугою у виді адміністрування фінансових активів для придбання товарів/послуг у групах, оскільки послуги, які є предметом договорів, здійснюються шляхом формування фонду групи для придбання на користь та за рахунок учасників бажаних товарів та/або отримання відповідної суми у позику, із проведенням розподілу права на отримання товару чи позики відповідно до визначеної процедури. Оскільки така діяльність ТОВ «Глобал-Альянс» містить ознаки фінансової послуги, то вона підлягає ліцензуванню. Відповідно до відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16.11.2017 року, інформація про ТОВ «Глобал-Альянс» ( місце знаходження м Суми вул. Супруна, буд 15) (далі Товариство) до Державного реєстру фінансових установ, що веде Нацкомфінпослуг, не вносилась. Товариство статусу фінансової установи не набувало, ліцензій на право провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) не отримувало. Товариство не вносилося до Реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги. Довідка про взяття на облік юридичної особи не видавалася (а.с.37). Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною першою статті 227 ЦК України визначено, що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» «№ 222-VIII від 02.03.2015 року діяльність із надання фінансових послуг підлягає ліцензуванню. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-VІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" внесено зміни до частини першої статті 4 Закону № 2664-ІІІ та доповнено її пунктом 11-1, відповідно до якого фінансовими вважаються послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Фінансова установа може провадити діяльність з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах тільки після отримання ліцензії Нацкомфінпослуг відповідно до Ліцензійних умов. Наведений правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду України від 6 квітня 2016 року (справа № 6 -2531цс15). Відповідно до приписів ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З дослідженого в судовому засіданні змісту договору №222404 від 27 липня 2016 року укладеного з [PERSON] (а.с.16-17) вбачається, що ТОВ «Глобал-Альянс» надає позивачу за обумовлену плату 15 000 гривень інформаційні, консультаційні послуги та послуги з пошуку інформації (а.с.16-17) Проте, така інформація повинна надаватись позивачу безкоштовно, оскільки право споживача на інформацію передбачено ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», яка встановлює, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість його свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Тобто, відповідач пропонуючи [PERSON] надання фінансової послуги (надання позики), уклав ще й договір про надання інформаційних послуг, при тому, що позивач, як споживач послуги, і так має право на отримання повної інформації про послугу та її виконавця, згідно із п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому необхідності в оплаті 15000 гривень позивачем за інформаційні послуги не було. Тому, всупереч принципу добросовісності, будучи зобов'язаний надати Позивачу роз'яснювальні, консультаційні та довідкові послуги з питань участі у програмі безоплатно, відповідач уклав договір, згідно за яким такі послуги надаються платно за 15000 гривень, чим ввів в оману позивача. Також в судовому засіданні встановлено, що після укладення оспорюваних договорів та сплати на рахунок ТОВ «Глобал-Альянс» коштів на загальну суму 70500 гривень [PERSON] позики не отримав. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсними договору № 222404 (предметом якого є надання інформаційних, консультаційних послуг та послуги з пошуку інформації), та договору № 222404 ( предметом якого є певні дії спрямовані на надання безвідсоткової позики) з Додатком №1 та Додатком №2, укладених з відповідачем 27.07.2017 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню із застосуванням наслідків недійсності правочину, а саме стягненню з відповідача на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 70500 гривень, відповідно до приписів ч. 1 ст. 216 ЦК України. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до висновку, що в цій частині позову [PERSON] необхідно відмовити, так як суду не надано жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачу моральних страждань, що привело до погіршення стану його здоровя, зміни способу життя, необхідності шукати додатковий заробіток. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати, пов'язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача у розмірі 630 гривень, що підтверджуються квитанцією від 27.10.2017 року (а.с.40) Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: partial