Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] фермерсько-селянського господарства про стягнення орендної плати за 2014 рік в сумі - 3981,10 грн. та пені в сумі - 3762,13 грн. обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належать дві земельні ділянки (паї) загальною площею 12,4671 га, що розташовані на території Княжицької сільської ради Ямпільського району Сумської області. Відповідно договорів оренди землі від 04.01.2005 року земельна ділянка [NUMBER] загальною площею 4,4992 га за кадастровим № [NUMBER] та земельна ділянка [NUMBER] загальною площею 4,8464 га за кадастровим № [NUMBER] були передані в оренду [PERSON] фермерсько-селянського господарства строком на 10 років. Відповідач на підставі договору оренди зобов'язувався сплачувати до 20 жовтня кожного року орендну плату. Вважає, що при визначенні розміру орендної плати необхідно керуватися Указом Президента України від 2 лютого 2002 року № 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", згідно якого визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Починаючи з листопада 2014 року він неодноразово звертався до керівника [PERSON] фермерсько-селянського господарства з вимогою провести відповідні розрахунки по орендній платі, проте відповідач не виконую свої зобов'язання за договором оренди землі добровільно, тому він був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачем було уточнено позовні вимоги, надано детальний розрахунок, згідно якого просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] фермерсько-селянського господарства 7377,69 грн., з яких: 3383, 94 грн. - розмір орендної плати за дві ділянки, 3501,75 грн. - пеня за період з 20.11.2014 року по 30.09.2015 року /в судовому засіданні позивачем було уточнено період/, тобто за 345 днів., та 492,00 грн. - сплачений ним судовий збір. Вказує, що розмір орендної плати за 2014 рік становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто: (66351,74*3% - (1990,55 грн.*15% - податки))*2 =3383,94 грн. Пеня за 2014 рік складає - 3383,94 грн. *3% *345 днів = 3501,75 грн. В судовому засіданні позивач з урахуванням наданого розрахунку та уточнення позовних вимог свої вимоги підтримав повністю, пояснив, що в 2005 році він здав в оренду Некрасівському фермерсько-селянському господарству дві земельні ділянки площею 6,4045 га та 6,0572 га, які належить йому на праві власності, про що 04.01.2005 року були укладені два договори оренди землі, строк дії яких становив 10 років. Орендар в 2014 році користувався його земельними ділянками, але орендну плату за 2014 рік йому не сплатив, хоча відповідно до п.11 договорів оренди землі зобов'язувався сплачувати орендну плату до 20 жовтня кожного року. З приводу внесення змін до договору оренди землі з пропозиціями переглянути розмір орендної плати відповідно до Указу Президента України від 2 лютого 2002 року № 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" до орендаря не звертався. Позивач не заперечував розглядати справу в заочному провадженні. Відповідач повторно на розгляд справи не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи /розписка, а.с. 55/. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні було встановлено, що 04.01.2005 року між [PERSON] та Некрасівським фермерсько-селянським господарством був укладений договір оренди землі на строкове платне користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Княжицької сільської ради, Ямпільського району, Сумської області, ділянка [NUMBER], площею 4,4992 га ріллі, на строк 10 років /а.с. 10/, та договір оренди землі на строкове платне користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Княжицької сільської ради, Ямпільського району, Сумської області, ділянка [NUMBER], площею 4,8464 га ріллі, на строк 10 років /а.с. 17/. Вказані земельні ділянки належить [PERSON] на праві власності (Свідоцтво про право спадщини за законом /а.с. 7/, Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с. 8/, державні акти на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 11.11.2004 року, [NUMBER] від 11.11.2004 року /а.с.9,10/). Договори оренди землі зареєстровані в Ямпільському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 22.06.2005 року за №040563600038 та за №040563600039. Було складено акти про погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки в натурі, переданої в оренду Некрасівському фермерсько-селянському господарству /а.с. 16, 23/ та акти приймання-передачі об'єкта оренди земельної ділянки, що надається в оренду Некрасівському фермерсько-селянському господарству /а.с. 17, 24/. Згідно вказаних вище договорів оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 29 106,82 грн.; орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі в 2005 році 320,18 грн., за наступні роки 1,1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік /п.9 договору оренди/. Орендна плата вноситься у такі строки: на протязі року, але розрахунок не пізніше 20 жовтня кожного року /п.11 договору оренди/. Протягом дії вказаних договорів оренди землі, їх умови, в т.ч. і розмір орендної плати, ні однією із сторін не переглядався. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст.288 Податкового Кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки /а.с.25,26/, видно, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки /кожної/ станом на 01.01.2014 року становить 66 351,74 грн. (11 808,04 х 1,756 х 3,2). Відповідно до п. 1 Указу Президента України 2 лютого 2002 року "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" (у редакції Указу Президента України від 19 серпня 2008 року № 725 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)") визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Виходячи з аналізу ст. 13 Закону України "Про оренду землі" та п. 1 Указу Президента України від 2 лютого 2002 року № 92 (у редакції Указу від 19 серпня 2008 року № 725) останній має рекомендаційний характер і може бути підставою для зміни умов договору оренди, за яким сторони досягли домовленості під час його укладення, чи для його розірвання за згодою сторін (ч. 1 ст. 651 ЦК України) або за правилами, передбаченими ст. 652 ЦК України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 270 "Про організаційні заходи щодо забезпечення виконання Указу Президента України від 2 лютого 2002 р. № 92" відповідним державним органам, зокрема, обласним державним адміністраціям запропоновано забезпечити проведення загальних зборів у кожному сільськогосподарському підприємстві співвласників землі - орендодавців та орендарів з питань підвищення розміру орендної плати і внесення у договори оренди відповідних змін щодо диференціації цієї плати з урахуванням особистої участі орендодавців у використанні наданих в оренду земельних ділянок і земельних часток (паїв) для забезпечення встановлення орендної плати у розмірі не менш як 3 відсотки величини нормативної грошової оцінки орендованих земельних ділянок і земельних часток (паїв). Таким чином вбачається, що на підставі названих нормативних актів у відповідача автоматично не виник обов'язок внести зміни до договору оренди та збільшити розмір орендної плати. У свою чергу позивач не звертався до відповідача з пропозиціями про перегляд розміру орендної плати. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що орендна плата позивачу повинна нараховуватися виходячи з грошової оцінки земельної ділянки в 2014 році та розміру відсотків обумовлених договором оренди землі обома сторонами. А тому розмір орендної плати за 2014 рік становить 66 351,74 грн. х 1,1% = 729,87 грн. х 2 (за дві ділянки) = 1 459,74 грн. Доказів про виплату орендної плати [PERSON] за 2014 рік, Некрасівське фермерсько-селянське господарство до суду не надало. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що розмір орендної плати, який підлягає стягненню з [PERSON] фермерсько-селянського господарства на користь позивача [PERSON] становить 1 459,74 грн. з подальшим відрахуванням усіх необхідних платежів та зборів. З матеріалів цивільної справи та з пояснень позивача вбачається, що позивач в строк передбачений договором не отримав орендну плату в натуральній формі - зерном по його собівартості або іншою сільгосппродукцією, із письмовою заявою /вимогою-претензією/ про своє бажання отримати орендну плату у грошовій формі звернувся 25 лютого 2015 року, в якій зазначив номер банківського рахунку на який необхідно перерахувати орендну плату /а.с.27/. Не зважаючи на те, що позивачем було висловлено в письмовій формі своє бажання щодо форми отримання орендної плати, відповідач вчасно не виконав свій обов'язок по її сплаті. Згідно п.14 Договорів оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за необхідне задовольнити частково в цій частині позовні вимоги, стягнути пеню за період з 21.10.2014 року по 30.09.2015 року (345 днів) із розрахунку 1 459,74 грн. х 345 х 0,3% = 1 510,83 грн. Відповідно до вимог передбачених ст.88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 212 грн. 25 коп.

Outcome: partial