Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім", Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 61212,72 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь франшизу у розмірі 1000,00 грн., стягнути з відповідачів судові витрати. В обгрунтування позову вказав, що 11.07.2018 року [PERSON] о 17-52 год., керуючи автомобілем «Mitsubishi», державний номер [NUMBER] , в м.Херсоні по вул.Херсонська, 1, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] , який зупинився попереду, та від удару відкинуло на транспортний засіб ВАЗ2101, державний номер [NUMBER] , який зупинився попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 30.07.2018 року за наслідками розгляду адміністративної справи №766/13846/18 Херсонським міським судом Херсонської області, [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та притягнений до адміністративної відповідальності. Сума заподіяної матеріальної шкоди, завданої його майну, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу №АВэ-310 від 01.08.2018 року склала 62212,72 грн. Станом на момент звернення до суду шкода йому не відшкодована, внаслідок чого змушений звернутися до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.03.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. 02.04.2021 року представником Моторного (транспортного) страхового бюро України подано відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що ПрАТ "Київський страховий дім" втратило статус асоційованого члена МТСБУ, а з 05.07.2018 р. компанія втратила право укладати договори ОСЦПВВНТЗ. Всі договори, що укладені страховиком до припинення членства в МТСБУ продовжують діяти до закінчення їх строку дії. Припинення ПрАТ "Київський страховий дім" членства в МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобов`язань за укладеними раніше договорами. МТСБУ може здійснити регламентну виплату позивачу виключно, якщо вимоги останнього включені до затвердженого судом реєстру кредиторів, а також судом затверджено ліквідаційний баланс страховика, яким підтверджена відсутність коштів та майна страховика за рахунок яких можливе погашення боргу кредиторів з обов`язкового страхування. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не прибули, про причини не явки суд не повідомляли. Представник МТСБУ у відзиві на позов просив провести розгляд справи у відсутність. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] , 11.07.2018 року о 17-52 год., керуючи транспортним засобом «Mitsubishi», державний номер [NUMBER] , в м.Херсоні по вул.Херсонська, 1, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] , який зупинився попереду, та від удару відкинуло на транспортний засіб ВАЗ2101, державний номер [NUMBER] , який зупинився попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2018 року визнано винним [PERSON] у скоєні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. Постанова набрала законної сили 13.08.2018 року (арк. справи 11). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу №АВэ-310 від 01.08.2018 року, вартість матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору власнику легкового автомобіля Renault Kangoo», державний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження 11.07.2018 р. в результаті ДТП в цінах станом на час завершення дослідження складає 62212,72 грн. (арк. справи 15-21). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно полісу АМ/1785999 від 12.09.2017 року, виданого ПрАТ «Київський страховий дім» (арк. справи 12). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність ПАТ «Київський страховий дім» в стані припинення 10.08.2018 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. В силу ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частини 1 статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Статтею 9 Закону України Про страхування визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до п.12.1. ст.12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. Вирішуючи питання щодо обов`язку відшкодувати суму франшизи суд виходить з того, що у відповідності до п.36.6 ст.36 Закону, саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. При цьому суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, висловлену 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15, 12.12.2018 року у справі № 758/2356/17-ц, згідно якої володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 09.12.2015, далі -Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. За приписами ч. 1 ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Зважаючи на вимоги чинного законодавства України, з огляду на те, що під час розгляду справи не було отримано доказів, які свідчать про виконання ПАТ "Київський страховий дім" взятих на себе зобов`язань за договором страхування та оспорювання відповідачем суми збитку, зазначеному у звіті, вимоги позивача в частині стягнення суми у розмірі 62212,72 грн. страхового відшкодування з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» знайшли своє обґрунтування та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 50 Цивільного процесуального кодексу України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. В постанові Верховного Суду від 20.06.2018 N 308/3162/15-ц роз`яснено, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Статтями 12, 76, 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пунктом 41.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно п. 51.7 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика або визнання його банкрутом страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до п. 1.3 Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, бюро за рахунок коштів захисту потерпілих відшкодовує шкоду, на умовах встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, оскільки відповідальність відповідача була застрахована у передбаченому законом порядку у ПрАТ «Київський страховий дім», і виконання обов`язків такого страховика у повному обсязі врегульовано нормативно, у зв`язку з чим позивач має право в подальшому звернутись до МТСБУ з метою отримання повної суми відшкодування після завершення процедури банкрутства та/або ліквідації ПрАТ «Київський страховий дім» в разі включення його вимог до реєстру кредиторів. Як випливає з висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди, у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Незважаючи на те, що страховик перебуває в стані припинення, проте з огляду на положення ст.ст.20, 41, 52 зазначеного Закону, його зобов`язання перед позивачем із виплати останньому страхового відшкодування не припинились, а отже мають виконуватись ним же самим (його ліквідаційною комісією). При цьому, ліміт відповідальності даного страховика, з урахуванням на нульовий розмір франшизи, повністю покриває як розмір завданої позивачу майнової шкоди, так і вартість проведеного ним відновлювального ремонту авто, а отже унеможливлює пред`явлення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди до страхувальника, яким є відповідач. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час настання страхового випадку була застрахована у СК «Київський страховий дім», то обов`язок відшкодувати шкоду покладається саме на його страховика. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог до МТСБУ. На підставі ст. 141 ЦПК України, з врахуванням часткового задоволення позову, з Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 28 липня 2021 року.

Outcome: partial