Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

У вересні 2020 року позивачка подала до Ржищівського міського суду Київської області позовну заяву, посилаючись на те, що з 14 лютого 2020 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо, не надає матеріальну допомогу на утримання спільного сина, тому дитина перебуває на утриманні лише матері. Позивачка на даний час не працює, оскільки перебуває на обліку в УСЗН Ржищівської міської ради, отримує лише щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини, інших заробітків не має, тому її доходів не вистачає для забезпечення належного утримання синові. Відповідач має задовільний стан здоров`я, про місце його роботи позивачці не відомо, проте вона вважає, що він має змогу та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання спільного сина. Позивачка просила стягувати з відповідача на її користь, щомісяця аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку), починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 15 % з усіх видів доходів (заробітку) до досягнення сином трирічного віку, тобто до [INFO] . У грудні 2020 року відповідач надіслав відзив, де вказував, що позовні вимоги визнає частково, а саме заперечує проти розміру аліментів, який просить призначити позивачка. Вказував, що з 22 лютого 2005 року він є інвалідом ІІІ групи, інвалідність встановлена довічно. Причиною інвалідності стало тяжке онкозахворювання, після перенесених операцій він перебуває під спостереженням лікаря та щоденно приймає лікарські препарати, так зокрема щомісяця йому необхідно 2 упаковки препарату L-тироксин, а це 235,70 грн. У зв`язку з інвалідністю йому протипоказана важка фізична праця, хоча перед захворюванням працював різноробочим, отже великих доходів не отримував. Єдиним джерелом доходів є пенсія по інвалідності у розмірі 1 712 грн, інших доходів не має. Також вказував, що відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідач повідомив, що він не має власної нерухомості, автомобіля, грошових коштів чи будь-яких інших речей, що також є обставинами, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів. Відповідач зазначав, що враховуючи стан його здоров`я (інвалідність та необхідність постійного лікування), його дохід (пенсія по інвалідності у розмірі 1 720 грн), професію - різноробочий та протипоказання (протипоказана тяжка фізична праця), враховуючи мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, встановлений на законодавчому рівні, звертає увагу суду на наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на користь позивачки у розмірі 15 % з усіх видів доходів (заробітку) до досягнення дитиною трьох років, то відповідач вказував, що він не має змоги сплачувати аліменти на утримання позивачки взагалі, згідно із зазначеними вище обставинами. Відповідач у відзиві на позов просив позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягувати аліменти на утримання сина у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в решті позовних вимог відмовити у зв`язку з відсутність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та підтримувала вимоги, вказані у відзиві на позов. Вивчивши письмові докази, судом встановлено таке. Згідно зі свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 14 лютого 2020 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , про що Ржищівський міським ВДРАЦС зроблено відповідний актовий запис № 04 (а.с. 5). Згідно з копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 11 березня 2020 року, сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). До складу сім`ї [PERSON] , дочка - [PERSON] , син - [PERSON] . Діти перебувають на утриманні матері (а.с. 8, 9). Згідно з довідкою № 09-40/100 (а.с. 10) встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН та з квітня 2020 року по вересень 2020 року отримувала одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860 грн щомісяця, а в загальному розмірі 5 160 грн (а.с. 10). На підтвердження стану здоров`я та матеріального забезпечення, відповідачем разом з відзивом надано документи: копію довідки про інвалідність, копію виписки з історії хвороби, копію консультативного заключення, копію чека, копію трудової книжки, копію виписки по картковому рахунку (а.с. 35-46). Частинами 1 та 2 статті 3 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року) (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення: - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1 779 гривень, з 1 липня - 1 859 гривень, з 1 грудня - 1 921 гривня. Отже суд встановив, що станом на дату подання позовної заяви про стягнення аліментів 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років з 1 липня 2020 року становить 929,50 грн, тому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим зазначеного розміру. Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Крім того, необхідно зазначити, що статтею 81 СК України визначено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, а саме: перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 14 п. 1 постанови КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються особам з інвалідністю першої групи на догляд за ними. Враховуючи викладене вище, та те, що батьки в рівній мірі, відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що відповідач частково визнав позовні вимоги та просив стягувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на час подання позову складає 929,50 грн, зважаючи на те, що відповідач отримує пенсію як інвалід ІІІ групи, інших доходів не має, на даний час не працює, проте може працевлаштуватись, зважаючи на принципи розумності та справедливості, та зважаючи на те, що позивачка просила стягувати аліменти на утримання малолітнього сина та на своє утримання у мінімальному розмірі, що передбачений законодавством, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved