Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25.09.2018 року шлюб між сторонами розірвано, вказаних дітей залишено проживати з позивачем. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, які навчаються та потребують матеріального забезпечення одягом, шкільним приладдям, ліками тощо. Угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач самостійно несе всі обов`язки щодо виховання та матеріального забезпечення дітей в міру своїх можливостей. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак має доходи від сезонних робіт як в Україні так і за кордоном, його стан здоров`я та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей. Тому позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі по 2 500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, 24.09.2020 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що просить зменшити заявлені нею позовні вимоги та стягувати з відповідача на утримання вказаних дітей аліменти в розмірі по 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину, а розгляд справи проводити в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Чопей М.М. 18.09.2020 року подав до суду письмову заяву [PERSON] , в якій останній просить судовий розгляд проводити у його відсутності у зв`язку з перебуванням за межами України, але за участі його представника. Крім того, представником 18.09.2020 року подано до суду відзив на позов, відповідно до якого відповідач не погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів в сумі по 2\~500 грн. щомісячно на кожну дитину. Шляхом постійних обмежень, пов`язаних з поширенням захворювання Сovid-19, він як значна частина населення втратив усталені доходи з причин економічного спаду та перебоями в роботі підприємств. Перебуваючи за межами України, він не має місця роботи та гарантованого щомісячного заробітку, практично залишився без засобів до існування, його робота носить тимчасовий характер, а дохід не є постійним та стабільним. Враховуючи встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, відповідач просить прийняти рішення, яким встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1\~500 грн. на кожну дитину. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, незважаючи на обізнаність із датою судового засідання, причин своєї неявки суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 8-10). Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25.09.2018 року шлюб між сторонами розірвано, а малолітніх дітей сторін залишено проживати з позивачем (а.с. 5). Факт проживання вказаних дітей з позивачем стверджується довідкою № 49, виданою 03.08.2020 року ОСББ "Факт" (а.с.7). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. На підставі наведеного, та враховуючи зменшення позивачем позовних вимог, вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їхнє утримання, харчування, лікування, забезпечення найбільш необхідними речами, майновий стан платника аліментів, відсутність відомостей\~про місце\~роботи та\~заробітну плату\~відповідача, суд вважає можливим визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, з яким погодилися сторони. Отже, зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved