Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

У серпні 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], головного редактора українського інтернет-порталу «Цензор.НЕТ» [PERSON] про захист честі, гідності ділової репутації та спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди. Позивач зазначає, що він, як діючий Президент Громадської організації "Українська Федерація Фігурного Катання на ковзанах", дізнався, що [INFO] року о 19.48 год. у соціальній мережі Фейсбук www.Facebook.com на своїй сторінці [PERSON] виклала інформацію наступного змісту: "[INFO] в помещении Министерства молодёжи и спорта состоялась отчетно-выборная конференция Украинской Федерации фигурного катания на коньках, где был избран новый президент Федерации. Им стал 43-летний кандидат экономических наук, внук легенды отечественного ракетостроения [PERSON] - [PERSON]. Проведение Конференции не обошлось без конфликта т.к. бывший президент Федерации [PERSON] чьи успехи в развитии украинского фигурного катания за четыре года его руководства Федерацией весьма сомнительны, без проведения соответстаующей конференции внес изменения в устав Федерации, тем самым продлив себе полномочия на год и попытался заблокировать участие широкой общественности в работе Федерации. Эти изменения лишили членов Федерации права избирать и быть избранными, тем самым нарушив принципы построения общественных организаций. Члены Федерации не согласились с подобным произволом и инициировали проведение Конференции, где избрали новое руководство и утвердили изменения в Устав, вернув его на демократические рельсы. Рабочей группой были разосланы приглашения во все 19 центров и отдельные подразделения Федерации фигурного катания, согласно реестру Минюста. На Конференции присутствовали делегаты из Киева, Харькова, Днепра, Николаева, Богуслава, Запорожья, Херсона, Киевской области и т.д. Среди присутствующих были четыре заслуженных тренера Украины - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], молодые тренера, мастера спорта международного класса, директора спортивных школ, спортивные руководители, родители фигуристов. Помимо Президента были избраны вице-президенты. Ими стали: олимпийский чемпион [PERSON], который будет курироватъ международное направление и [PERSON] - спортивное направление. Коллегию тренеров возглавила заслуженный тренер Украины [PERSON], коллегию судей - судья международной категории [PERSON]. Подводя итоги конференции [PERSON] подчеркнул, что главная задача - вернуть престиж и былую славу украинского фигурного катания. Крім того, [INFO] року о 12:27 год. на сторінці в Інтернеті Українського інтернет- лорталу «Цензор.нет», головним редактором якого є [PERSON], була розміщена стаття з подібною інформацією під назвою «[INFO]» наступного змісту: ''Ним став [PERSON], повідомляє Цензор.НЕТ. Однак, під час засідання, яке проходило в Міністерстві молоді та спорту, не обійшлося без конфлікту. "Колишній президент Федерації [PERSON], чиї успіхи в розвитку українського фігурного катання за чотири роки його керівництва Федерацією вельми сумнівні. Без проведення відповідної конференції вніс зміни до Статуту Федерації, цим продовживши собі повноваження на рік і спробував заблокувати участь широкої громадськості в роботі Федерації. Ці зміни позбавили членів Федерації права обирати і бути обраними, порушивши цим принципи побудови громадських організацій", - йдеться в повідомленні прес-служби Федерації. Також прес-служба повідомляє, що "члени Федерації не погодилися з подібним свавіллям й ініціювали проведення Конференції, де обрали нове керівництво і затвердили зміни до Статуту, повернувши його на демократичні рейки". Робочою групою були розіслані запрошення в усі 19 центрів та окремі підрозділи Федерації фігурного катання, згідно з реєстром Мін'юсту. На Конференції були присутні делегати з Києва, Харкова, Дніпра, Миколаєва, Богуслава, Запоріжжя, Херсона, Київської області тощо. Серед присутніх були чотири заслужені тренери України - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], молоді тренери, майстри спорту міжнародного класу, директори спортивних шкіл, спортивні керівники, батьки фігуристів. Також на засіданні було обрано віце-президентів. Ними стали: Олімпійський чемпіон [PERSON], який буде курувати міжнародний напрямок і [PERSON] - спортивний напрямок. Колегію тренерів очолила заслужений тренер України [PERSON], колегію суддів - суддя міжнародної категорії [PERSON]. Вказана інформація, на думку позивача, є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує особисті права [PERSON] та підлягає негайному спростуванню. За викладених обставин, позивач просить: 1) визнати недостовірною та такою, що порочить честь та гідність, принижує ділову репутацію [PERSON] інформацію, що поширена [INFO] року о 12:28 год. у мережі Інтернет у статті під назвою "[INFO]"; 2) визнати недостовірною та такою, що порочить честь та гідність, принижує ділову репутацію [PERSON] інформацію, що поширена [INFO] року о 19:48 год. [PERSON] на своїй сторінці у соціальній мережі і Фейсбук; 3) зобов'язати головного редактора Українського інтернет-порталу "Цензор.НЕТ" спростувати недостовірну інформацію, поширену [INFO] року у мережі Інтернет протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили тексту спростування (тим самим шрифтом і розміром, як і у статті) під заголовком «[INFO]»; 4) зобов'язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, поширену [INFO] року на власні сторінці у соціальній мережі Фейсбук шляхом розміщення на власній сторінці протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили тексту спростування (тим самим шрифтом і розміром, як і у статті) під заголовком «[INFO]»; 5) стягнути на користь [PERSON] солідарно з [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду у сумі 10 000,00 грн. та судові витрати. У судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON]. у судове засідання з`явився, позовних вимог не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, крім того, надав до суду письмові заперечення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з"явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявка суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення з"явившихся учасників процесу, встановив наступне. Відповідно до ст.ст. 3, 28 Конституції України визначено честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, кожен має повагу до його гідності. Разом з тим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобіганню розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України). Відповідно до п. 18 Постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року роз`яснено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація (ст. 201 ЦК України). Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.15 Постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто/або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо,телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації є також вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших товарів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать честь, гідність фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Пунктом 18 Постанови зазначено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що у своєму позові позивач [PERSON] вказує, що він є діючим Президентом Громадської організації «Українська Федерація фігурного катання на ковзанах», проте, згідно виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб від 26.09.2016 року керівником Української Федерації фігурного катання на ковзанах є [PERSON]. Згідно із протоколу звітно-виборчої Конференції української Федерації фігурного катання на ковзанах від 25.08.2016 року діяльність [PERSON] на посту Президента Федерації була визнана незадовільною, його самого було переобрано, новим президентом став [PERSON] Також під час конференції були внесені зміни до статуту з метою приведення його у відповідність із українським законодавством, обрано нове керівництво Федерації. Згідно із протоколом № 1 засідання Президії Української Федерації фігурного катання на ковзанах від 25.08.2016 року під час засідання був затверджений текст Прес-релізу для розповсюдження в соціальних мережах та засобах масової інформації . Тобто, [PERSON] на своїй сторінці у соціальній мережі Фейсбук було викладено Прес-реліз, затверджений вказаним протоколом №1 від 25.08.2016 року, також вказаний Прес-реліз було використано у статті викладеній на Українському інтернет-порталі "Цензор.НЕТ". Крім того, згідно протоколу звітно-виборчої Конференції української Федерації фігурного катання на ковзанах від 25.08.2016 року діяльність [PERSON] на посту Президента Федерації одноголосно була визнана незадовільною: "за" 35 осіб, "проти" 0, "утримались" 0. Згідно ч.7 ст.277 ЦПК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів оскарження в установленому порядку протоколу звітно-виборчої Конференції української Федерації фігурного катання на ковзанах від 25.08.2016 року та протоколу № 1 засідання Президії Української Федерації фігурного катання на ковзанах від 25.08.2016 року, а тому позовні вимоги позивача про визнання недостовірною та такою, що порочить честь та гідність, принижує ділову репутацію [PERSON] інформацію, що поширена [INFO] року о 12:28 год. у мережі Інтернет у статті під назвою "[INFO]" та інформацію, що поширена [INFO] року о 19:48 год. [PERSON] на своїй сторінці у соціальній мережі і Фейсбук та зобов"язання відповідачів спрочтувати вказану інформацію не підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Позивач моральну шкоду обґрунтовував тим, що йому завдано значних душевних страждань, він не міг спілкуватись з рідними та близькими, а також було розірвано певні домовленості з діловими партнерами. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Разом з тим, позивачем не подано суду жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують факт завдання йому моральної шкоди, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань, тому у задоволенні цих позовних вимог також необхідно відмовити. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені жодними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно відхилити. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати не підлагають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed