Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

В березні 2020 року позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом. В обґрунтування позову вказала, що з 27 червня 2014 року перебувають з відповідачем в шлюбі, мають двох невнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] ення та дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через психологічну несумісність, різні погляди на життя, через що постійно виникають сварки; відповідач нехтує сімейними цінностями, вживає наркотичні речовини, в результаті чого понад шість місяців спільне проживання припинено. Вважає, що їх шлюб має лише формальний характер, подальше збереження сім`ї неможливе. Просить шлюб розірвати. 30 березня 2020 року, в порядку п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року суд постановив перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судовому засіданні, виклик відповідача здійснити шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати. Відповідач, який про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, у встановлений строк відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 106, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №148, що підтверджено даними свідоцтва про шлюб (а.с.5). Під час спільного проживання у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними свідоцтв про народження (а.с.6,7). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примирення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Згідно ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Таким чином, суд вважає, що позов обгрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Отже, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі на користь позивача в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 105, 112 СК України та

Outcome: approved