Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що підлягали стягненню в її користь з [PERSON] згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в цивільній справі №345/325/18 від 25.04.2018, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та встановити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист по справі №345/325/18 відкликати та вирішити питання про стягнення судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 03 жовтня 2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано розірвання шлюбу, актовий запис за № 48. У них є спільний неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.04.2018, справа №345/325/18, з [PERSON] на її користь присуджено стягнення аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі по 1300,00 грн щомісячно до повноліття дитини. Даної суми явно не достатньо для задоволення соціально-побутових потреб останнього. Їй самій важко утримувати дитину, оскільки вона на даний час ніде не працює, а перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а розмір аліментів недостатній для задоволення всіх потреб дитини, крім того, він нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом на дітей відповідного віку. Дитина росте, розвивається і відповідно постійно зростає не лише розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але й інші реальні витрати на утримання і виховання дитини. Їй відомо, що відповідач офіційно на території України не працевлаштований, інших непрацездатних осіб на його утриманні не має, постійно виїжджає за межі України на роботу, тим самим отримує додаткові доходи. Відповідач за останні шість років поміняв другий автотранспортний засіб. З часу фактичного припинення шлюбних відносин відповідач не цікавиться вихованням дитини, достатньо матеріально не допомагає. В даний час позивачка створила нову сім`ю. Тому вона поставлена у важке матеріальне становище, змоги працювати не має, так як доглядає дитину. Особа, яка одержує аліменти, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я, або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Враховуючи, що відповідач є здоровим чоловіком працездатного віку, має можливість працювати та отримувати доходи, його дохід є нерегулярним та мінливим вважає за необхідне просити суд збільшити розмір аліментів, що присуджені на її користь рішенням суду на утримання їх неповнолітнього сина з 1300,00 грн. щомісячно на 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат Яшан Н.В. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її видсутності, також через канцелярію суду надала відзив на позов, у відповідності до якого просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі у зв`язку з тим, що станом на даний час [PERSON] сплачує аліменти на двох дітей, зазначає, що не відповідає дійсності посилання позивачки, що він не надає сину добровільно матеріальної допомоги, оскільки він постійно купляє сину цінні подарунки. Також не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами посилання позивачки про його хороший матеріальний стан. В нього відсутнє будь-яке нерухоме чи рухоме майно, чи будь-яке інше цінне майно. Зазначає, що не має постійного місця роботи і посилання позивачки на те, що він працює за кордоном є голослівними, оскільки він періодично їздив на сезонні заробітки, проте через пандемію та карантинні обмеження в 2020-2021 роках практично не працював і не мав доходів. Все це в сукупності не дає йому можливості слачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2500 грн., а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити, оскільки матеріали справи не містять доказів про зміну матеріального чи сімейного стану відповідача. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 18.02.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. Позивачкою подано разом з позовною заявою клопотання про витебування із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачем з метою підтвердження обставин наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у заявленному розмірі . Ухвалою суду від 18.02.2021 клопотання позивача задоволено та витебувано із Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону відповідачем за період з 01.02.2016 по даний час (а.с.25-26). 03.03.2021 на адресу суду надійшла відповідь від Головного центру обробки спеціальної інформації про дати в«їзду та виїзду через кордон України відповідачем (а.с.29). 23.03.2021 року прийнято заочне рішення, де позовні вимоги задоволено повністю. 27.04.2021 року через канцнлярію суду надійшла заява від [PERSON] про перегляд заочного рішення. Так, 25.05.2021 року ухвалою суду заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 16.06.2021 позивачка подала письмову заяву про проведення судового засідання у її відсутності, позов підтримала (а.с.91). 16.06.2021 представник відповідача адвокат Яшан Н.В. надала заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без її участі. в задоволенні позову просить відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 03 жовтня 2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Калуського МРУЮ в Івано-Франківської області зареєстровано розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №48, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 16.04.2015 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Калуського МРУЮ в Івано-Франківської області (а.с.9). 12 листопада 2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Калуського МРУЮ в Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №490, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.11.2014 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Калуського МРУЮ в Івано-Франківської області, яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). Як свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11.06.2014 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Калуського МРУЮ в Івано-Франківської області, [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис №758 (а.с.8), який відповідно до довідки №441060 від 15.02.2021 управління ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради, проживає та зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] (а.с.15). Як вбачається з рішення Калуського міськрайонного суду Iвано-Франкiвської областi від 25.04.2018 у справі №345/325/18, суд постановив проводити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1300.00 гривень з усіх видів доходу щомісячно і проводити до повноліття дитини (а.с.11-14). На підставі вказаного рішення Калуським міськрайонним судом Iвано-Франкiвської областi видано виконавчий лист №345/325/18 (а.с.14). Таким чином, у зв`язку зі зміною матеріального становища позивачки, збільшенням розміру витрат на сина, виникла необхідність у зміні розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Оцінка суду: врахувавши позицію позивачки, висловлену в її позовній заяві та позицію відповідача, висловлену у відзиві на позов, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7\~ст. 8 СК України\~передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оцінюючи положення\~статті 180 СК України\~щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. В силу частини 3 статті 181, частини 1 статті 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення міститься у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04 березня 2020 року. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. З матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення судом 25.04.2018 рішення про стягнення аліментів в розмірі 1300,00 грн. сімейне становище позивачки змінилося. Відповідач стведжує, що його матеріальне становище не змінилося, однак не заперечує, що працює на тимчасових роботах та отримує доходи, про розмір яких суд не повідомив та підтверджуючих доказів не надав. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що син [PERSON] , [INFO] , проживає з нею. Розмір утримання, якого потребує дитина, значно зріс, суми аліментів, яку сплачує відповідач на даний час не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови його життя, розвитку та харчування. На сьогоднішній день відповідач сплачує аліменти на користь позивачки на утримання їхнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та відмовляється добровільно сплачувати аліменти у мінімальному гарантованому розмірі, встановленому законом. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів, перша з яких становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Відповідно до\~ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" , установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень. Тобто, на даний час мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 2395,00 гривень. На виконання ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.02.2021 адміністрація Державної прикордонної служби України надала інформацію про перетин відповідачем державного кордону України за період часу з 24.02.2016 по 18.02.2021, із зазначенням дат виїзду та в`їзду в Україну, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] здійснював перетин державного кордону, що свідчить про те, що відповідач перебуває на сезонних роботах за кордоном, при цьому за кордоном він перебуває тривалі періоди. Так, з 26.09.2020 по час винесення ухвали суду на територію України не повернувся (а.с. 28). Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу сину, оскільки останній зростає і потребує більшого забезпечення, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано. Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що він здійснює догляд за батьками, які вже являються пенсіонерами, оскільки будь-яких доказів на підтвердження даного факту ним не надано жодних належних доказів. В той же час батьки отримують пенсію. З матеріалів справи вбачається, що на даний час [PERSON] не працює та не отримує доходів, щоб забезпечити нормальний рівень життя старшого сина [PERSON] , оскільки здійснює догляд за дочкою [PERSON] , яка народилася [INFO] . Також судом встановлено, що відповідач має на утриманні ще дитину сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого сплачує аліменти, проте наявність у відповідача ще дитини не може бути підставою для відмови у позові, так як не свідчить про зміну його сімейного стану чи матеріального становища в сторону погіршення, оскільки ця обставина існувала ще на час винесення рішення суду 25.04.2018. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.\~182,\~183,\~184 СК України). Збільшуючи розмір стягуваних аліментів, враховуючи пріоритет інтересів дитини, рівність обов"язку обох батьків щодо утримання сина, матеріальне становище та сімейне становище сторін по справі, інші обставини справи, зокрема, вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти, ріст його потреб, підвищення цін та ріст рівня мінімальних соціальних гарантій, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі 1300,00 грн. є недостатніми, тому приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі 2200,00 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи\~ вбачається, що 10.02.2021 [PERSON] уклала з адвокатом Жовніром М.Й. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі 1100,00 грн., що підтверджено квитанцією №435393 від 15.02.2021 (а.с. 18). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1100 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: partial