Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

25.09.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до територіальної громади с. Демівщина Кагарлицького району Київської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій позивач просив суд винести рішення, на підставі якого: - визнати причини пропуску ним, - [PERSON] , шестимісячного строку, встановленого для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , - поважними; - визначити йому, [PERSON] , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадищини, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , - до трьох місяців. 25.09.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 25.10.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до слухання в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 14.11.2019 року. 14.11.2019 року поведення підготовчого судового засідання відкладено на 14 год. 00 хв. 03.12.2019 року в зв`язку з неявкою представника відповідача. 03.12.2019 року справа зята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті на час винесення вироку по кримінальній справі № 368/515/18, провадження № 1 - кп/368/34/19, наступне підготовче судове засідання призначено на 2 год. 00 хв. 16.12.2020 року. В піготовче судове засідання, яке відбулося 16.01.2020 року, позивач [PERSON] не з`явився, проте, на адресу Кагалицького районного суду надійшла письмова заява позивача, в якій він проить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В підготовче судове засідання, яке відбулося 16.01.2020 року, представник відповідача, - територіальної громади с. Демівщина Кагарлицького району Київської області, - не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районноо суду Київської обласі надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд слухати сраву без участі його представника, позов визнає. Визнання позову відповідачем, - територіальною громадою с. Демівщина Кагарлицького району Київської області в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Враховуючи ту обставину, що даний спір стосується нерухомого майна, а саме, - земельної ділянки, яка розміщена на території Кагарлицького району Київської області, то в даному випадку дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. [INFO] , у віці 76 років, померла спадкодавець - [PERSON] , яка є бабою по лінії батька позивача по справі, - [PERSON] . Факт смерті Спадкодавця підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] яке видане 04 квітня 2018 року виконавчим комітетом Демівщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка село Демівщина Кагарлицького району Київської області, померла [INFO] у віці 76 років, про що 04 квітня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 5. Місце смерті - село Демівщина Кагарлицького району Київської області. За життя, спадкодавець по даній справі, - [PERSON] склала заповіт, а саме, - [INFO] . Згідно вищевказаного заповіту спадкодавець по даній справі, - [PERSON] зробила заповітне розпорядження, згідно з яким належний їй на праві особистої власності будинок і всі надвірні будови, та все її майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, як з`ясувалося після смерті спадкодавця, після смерті [PERSON] також відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,74 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на праві власності державного акту серії КВ № 111684 від 17 травня 2004 року, виданого Кагарлицькою РДА згідно з розпорядженням від 24 березня 2004 року № 166 ( копія правовстановлюючого документа міститься в матеріалах справи). Відповідно, спадкоємцем спадкового майна, яке належало померлій [PERSON] , згідно положень частини 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, став [PERSON] , - позивач по даній справі, як єдиний спадкоємець за її заповітом, так як інший спадкоємець, - брат позивача [PERSON] , - відмовився від належної йому частки у спадщині на користь позивача, - [PERSON] Відповідно до вимог частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однак у встановлений законом строк, позивач [PERSON] не звертався до нотаріуса з метою подання заяви про прийняття спадщини та відповідно отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв`язку з тим що вважав спадщину нимю прийнятою, так як на час відкриття спадщини (день смерті) він проживав із спадкодавцем без реєстрації місця проживання за однією адресою з нею і протягом 6-ти місячного строку з дня її смерті не заявляв про відмову від неї. Вказане правило визначене положеннями частини 3 ст.1268 ЦК України. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом тільки після закінчення встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини,, а саме, - 25 вересня 2019 року. Приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Воловенко Р.П. позивачеві [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв`язку з тим, що позивач не зміг документально довести факт постійного проживання із спадкодавцем до відкриття спадщини (її смерті), а відтак неподання мною протягом 6 місяців заяви до нотаріуса про прийняття позивачем спадщини, визнано нотаріусом пропущенням строку встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для його продовження. Як встановлено судом, спадщина у встановленому законом порядку відумерлою не визнана. Таким чином, враховуючи відповідь приватного нотаріуса, суд вважає, що права Позивача на спадкування підлягають судового захисту, - з наданням додаткового строку на прийняття спадщини, - шляхом винесення судового рішення, з огляду на наступне: Так, за змістом норм статей 1268, 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Положенням ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: - у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори: - у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Отже, якщо позивач не проживав разом зі спадкодавцем і пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року передбачено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, В силу ст. 1298 ЦК України, Позивач не заявив свого права про відмову від спадщини, а навпаки реалізуючи своє право на прийняття спадщини звернувся до нотаріальної контори, де йому було роз`яснено право на звернення до суду. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернугися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є, - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Слід зазначити, що задоволення даного позову не порушить права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки інших претендентів на спадщину у Спадкодавця не має, а Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини. В свою чергу, завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановления рішення про задоволення позову є забезпеченням права Позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати "законного очікування" фактичного користування права. Зазначене положення висвітлено в рішенні "Рисовський проти України" (ухвала щодо прийнятності від 20 жовтня 2011 року). Так в п. 70 зазначеного рішення визначено "Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судові витрати. В зв`язку з тим, що позивач в прохальній частині позовної заяви не ставить питання про стягнення судових витрат з відповідача, а суд вирішує спір лише на підставі заявлених позовних вимог, тому не може вийти за межі заявлених позовних вимог, а тому судові витрати слід залищити за позивачем, не стягуючи такі з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved