Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом з метою захисту своїх особистих немайнових прав, які були порушені шляхом розповсюдження (надрукування) негативної недостовірної інформації про Позивача у випуску всеукраїнського щотижневика газети «Суббота Плюс» № [NUMBER] за [INFO] на сторінках 1, 14 в статті «[INFO]», чим було завдано шкоди його честі, гідності та діловій репутації. В позові вказує, що в зазначеній статті під назвою «[INFO]» на сторінці 14 газети розповсюджена наступна негативна і недостовірна інформація: «Отдельно стоит остановиться на господине [PERSON]. … То ли журналист, то ли черный пиарщик по найму, он некоторое время работал с «водочным бароном» [PERSON] и помогал ему в 2010 году в информационной войне со «смотрящим» [PERSON].» Зазначена інформація нічим не підтверджується, є недостовірною та носить негативний характер відносно нього оскільки зводиться до повідомлення того, що поважний і відомий бізнесмен і мецента, яким є Позивач, працював з «чорним» піарником [PERSON], та вів «інформаційні війни» з [PERSON]. Означена поширена інформація порушує особисті його немайнові права а саме порочить його честь, гідність та ділову репутацію. А саме вищевказана інформація, що порушує особисті немайнові права Позивача, була опублікована у друкованому засобі масової інформації та у мережі Інтернет, тобто повідомлена широкому колу осіб різноманітними методами. В позові зазначає , що інформація щодо його дій , а саме щодо використання в роботі послуг «чорного піарника», щодо користування послугами [PERSON], який має вкрай негативну репутацію серед мешканців Запоріжжя та України, та щодо ведення ним «інформаційної війни» з [PERSON], тобто вчинення дій, які широко засуджуються суспільством, оскільки такі дії носять вкрай негативний і навіть злочинний характер. Відтак повідомлена Відповідачем інформація щодо того, що - [PERSON] деякий час працював з журналістом і чорним піарником [PERSON]; - [PERSON] вів інформаційну війну з [PERSON] і йому у цьому допомагав [PERSON], є негативною та недостовірною. При цьому, факт йго співпраці з [PERSON], а також факт ведення інформаційної війни будь з ким, у тому числі з [PERSON] можуть бути перевірені на предмет їх достовірності. З огляду на цю обставину ця інформація, поширена Відповідачами не є оціночними судженнями. Поширена інформація щодо нього є недостовірною, не підтверджується жодним доказом, не має статусу офіційної, не підтверджена жодними органами державної влади України, в тому числі обвинувальним вироком суду чи судовим рішенням у цивільній справі. Він не мав та не має жодних робочих чи ділових стосунків з [PERSON], ніколи не вів та не веде за допомогою [PERSON] чи інших осіб інформаційних війн з [PERSON]. Однак у зазначеній вище статті в всеукраїнському щотижневику газети «Суббота плюс» наводиться інформація про це як про встановлені факти. Окрім неправдивості поширеної Відповідачем інформації, вказана інформація за своєю формою та змістом, носить образливий, негативно - звинувачуваний характер, тому, окрім іншого, принижує його честь, гідність та ділову репутацію , яка становить для нього, як людини досить відомої як успішного бізнесмена, мецената, благодійника, найвищу цінність. Така поширена Відповідачем інформація має суттєве та принципове значення для подальшого ведення та розвитку ним бізнесу , здійснення ним благодійництва. Вказує , що поширена про нього інформація підлягає спростуванню, оскільки з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів вона подана не у формі оціночних суджень, а у формі фактичних тверджень, тому що в оспорюваних висловлюваннях не вживаються такі мовно-стилістичні засоби як гіперболи, алегорії, сатира, оспорювані висловлювання не містять оцінних слів або словосполучень, оспорювані висловлювання не містять порівнянь, та окрім цього вказані висловлювання не є критикою або оцінкою дій. Поширена Відповідачами інформація наводить на думку, що він деякий час працював з журналістом і чорним піарником [PERSON] та вів інформаційну війну з [PERSON] і йому у цьому допомагав [PERSON]. Надалі представник позивача надав заяву про збільшення позовних вимог в якій зазначив , що після ознайомлення з позовною заявою Відповідач [PERSON] в продовження публікації статті «[INFO]» розмістив в глобальній мережі Інтернет на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook за адресою: [INFO] наступну інформацію: «Барская безгрешность на 120 тысяч Познакомился я с [PERSON] в середине 2000-х. Миллионер мне сначала понравился - резкий, прямой, открытый, переживает за свое дело и знает его. Чем-то, наверное, и я ему был любопытен/ интересен. Отношения у нас сложились не то, чтобы дружеские, но довольно теплые. Пару раз - знаете, бывает, когда все надоело - я даже предлагал ему купить издание. Но не сошлись в его цене - даже после оценки его, [PERSON], эксперта, платить реальную стоимость газеты коммерсант не захотел. Позже я пришел к выводу, что платить реальную стоимость [PERSON] не любит ни за какой товар или услугу. Зато любит использовать полученную от друзей информацию-знание против них самих. А еще он уверен в собственной полной правоте и безгрешности. И когда я начал [PERSON] критиковать, то получил от него уголовное дело и ушаты информационного гуано на голову. Причем главными помоечными шлангами выступали как раз псевдо-журналист [PERSON] и черный технолог [PERSON], неутомимо писавшие в подконтрольных СМИ разные байки обо мне и газете. [PERSON] с [PERSON] перепрыгнут в теплый и доходный карман "смотрящего" [PERSON] и начнут информационно "мочить" уже бывшего куратора с бывшим же остервенением. А сам [PERSON] подаст в суд на наше издание на 400 тысяч гривен (по статьям о воровстве на коммунальных предприятиях) - но отсудить до своего ареста сможет только 30 тысяч. После революции [PERSON] оказался "на коне", хотя сам публично с большим пиететом относился к власти [PERSON] (впрочем, как и подавляющее большинство бизнесменов в то время). Более того, есть темные слухи, что люди, ранее работавшие в охране коммерсанта, помогали разгонять Майдан. Но времена идут, а [PERSON] не меняется. На сегодня этот "хозяин жизни" подал иск на газету с требованием заплатить ему за "моральный ущерб" 120 тысяч гривен - за информацию о его, [PERSON], прошлом сотрудничестве с упомянутым [PERSON]. И не смутило самоуверенного миллионера, что он сам в своих же постах на ФБ давеча признал, что спонсировал выход телепередачи этого "журналиста" на местном канале "Алекс". Наверное, этот факт [PERSON] тоже забыл, как он любит забывать другие факты, которые ему не по душе. А может, дорогущие адвокаты уже готовы занести судье пухлые конверты с доказательствами правоты "водочного короля"? Ведь быть неправым этот бизнесмен, похоже, не умеет. ...Я не верю, что у [PERSON] нет интересов в Запорожье - хотя он сам об этом говорит постоянно. У него здесь остались завод, прерванный [PERSON] полет амбиций и мешок личных счетов с врагами, которых [PERSON] плодить умеет мастерски. У него здесь дорогостоящий в содержании медиа-холдинг и старые соратники вроде "регионалов" братьев [PERSON]. Он постоянно мониторит запорожские СМИ и странички местных активистов, не забывая оставлять развернутые комментарии по интересующим его темам. И при этом всем [PERSON] наш город не интересен? "Не верю!" - вторю я [PERSON]. А иск господин [PERSON] проиграет. Сколько у нас таких было - но только приближенному к семье [PERSON] "смотрящему" удалось один подобный процесс выиграть. Впрочем, в СМИ "водочного короля" очень много места уделяется команде нового Президента. Может, [PERSON] надеется на продолжение работы феодальной системы власти в Украине - и старается поцеловать [PERSON] пострастнее да позаметнее? Но мне кажется, что нового "смотрящего" запорожцы уже не потерпят. Какая бы фамилия у него не была, и какими бы связями-полномочиями он не обладал.» Вважає, що таким чином Відповідачем [PERSON] сукупно до джерел, які були зазначені в первісному позові повідомлено необмеженому колу осіб негативну і недостовірну інформацію відносно позивача . Зазначає , що підлягають спростуванню наступні стверджувальні судження, які нічим не підтверджуються та є недостовірними, а саме: - «...платить реальную стоимость [PERSON] не любит ни за какой товар или услугу. Зато любит использовать полученную от друзей информацию-знание против них самих. А еще он уверен в собственной полной правоте и безгрешности.»; - «И когда я начал [PERSON] критиковать, то получил от него уголовное дело и ушаты информационного гуано на голову. Причем главными помоечными шлангами выступали как раз псевдо-журналист [PERSON] и черный технолог [PERSON]»; - «И не смутило самоуверенного миллионера, что он сам в своих же постах на ФБ давеча признал, что спонсировал выход телепередачи этого "журналиста" [[PERSON]] на местном канале "Алекс". Наверное, этот факт [PERSON] тоже забыл, как он любит забывать другие факты, которые ему не по душе. А может, дорогущие адвокаты уже готовы занести судье пухлые конверты с доказательствами правоты "водочного короля"? Ведь быть неправым этот бизнесмен, похоже, не умеет»; - «У него здесь остались … прерванный [PERSON] полет амбиций и мешок личных счетов с врагами, которых [PERSON] плодить умеет мастерски. У него здесь дорогостоящий в содержании медиа-холдинг и старые соратники вроде "регионалов" братьев [PERSON]»; - «Может, [PERSON] надеется на продолжение работы феодальной системы власти в Украине - и старается поцеловать [PERSON] пострастнее да позаметнее?» В позові вказує що зазначена інформація носить негативний характер відносно позивача , оскільки знову ж таки зводиться до повідомлення того, що поважний і відомий бізнесмен і меценат, яким є Позивач, працював з «чорним» піарником [PERSON], крім цього негарно веде себе по відношенню до своїх друзів, має надію на продовження роботи попередньої системи влади та має намір здійснити підкуп суддів та таке iнше. Означена поширена інформація порушує особистійого немайнові права , а саме порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача . Вказує , що Він має високий рівень ділової репутації, оскільки є досить відомим у Україні діячем, благодійником, меценатом, і тому поширення про нього недостовірної негативної інформації широкому колу осіб підриває авторитет та завдає величезної шкоди його діловій репутації. Більш того недостовірна інформація, яка поширена серед представників політичних сил та громадських організацій негативно впливає на мікросоціальні, міжособистісні стосунки, знижує його авторитет як бізнесмена та діяча, викликає підозру в його порядності, погіршує гармонію соціального спілкування, з бажанням уникнути неприємних переживань, та сприяє певній психологічній ізольованості від оточення й підвищеній необхідності виправдовуватися. Позивач ідентифікує й пов'язує вагомість нематеріальних втрат зі своєю персоною та професійною діяльністю. Отже, в результаті поширення широкому колу осіб недостовірної інформації про [PERSON], яка порочить та принижує його честь, гідність та ділову репутацію, йому було завдано моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню в силу закону одночасно із спростуванням поширеної інформації. Просить суд Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] наступну негативну інформацію, розповсюджену (надруковану) у випуску всеукраїнського щотижневика газеті «Суббота Плюс» у № [NUMBER] за [INFO] в статті під назвою «[INFO]», а саме: «Отдельно стоит остановиться на господине [PERSON]. … То ли журналист, то ли черный пиарщик по найму, он некоторое время работал с «водочным бароном» [PERSON] и помогал ему в 2010 году в информационной войне со «смотрящим» [PERSON].» Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіакомпанія «Слово» , [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] в найближчому номері всеукраїнського щотижневика газеті «Суббота Плюс», який вийде після набрання законної сили рішенням по справі, спростувати недостовірну інформацію, надруковану на сторінці 14 у випуску всеукраїнського щотижневика газеті «Суббота Плюс» у № [NUMBER] за [INFO] в статті під назвою «[INFO]», а саме: «Отдельно стоит остановиться на господине [PERSON]. … То ли журналист, то ли черный пиарщик по найму, он некоторое время работал с «водочным бароном» [PERSON] и помогал ему в 2010 году в информационной войне со «смотрящим» [PERSON].» шляхом розміщення на першій (титульній) сторінці найближчого, після набрання законної сили рішенням суду, випуску всеукраїнського щотижневика газети «Суббота Плюс», резолютивної частини тексту рішення суду по цій справі, що виконаний тим самим шрифтом, що і спростовувана інформація, яка визнана недостовірною. Текст спростування не повинен містити будь-чиїх зауважень, заперечень, коментарів, тлумачень, думок. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Медіакомпанія «Слово», [PERSON], [PERSON] , [PERSON] [PERSON] розповсюджувати будь-яким чином (по телебаченню, в пресi, по paдio, в мережi Iнтернет, у зовнішній рекламі, в мiсцях публiчного розповсюдження iнформацiї, в інтерв'ю, в розмовах з будь-якими особами тощо) негативну, недостовiрну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] наступну інформацію: [PERSON] деякий час працював з [PERSON] і допомагав останньому в інформаційній війні з «смотрящим» [PERSON]. Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] наступну негативну інформацію, розповсюджену в глобальній мережі Інтернет в соціальній мережі Facebook на сторінці [PERSON] за адресою: [INFO], а саме: ...платить реальную стоимость [PERSON] не любит ни за какой товар или услугу. Зато любит использовать полученную от друзей информацию-знание против них самих. А еще он уверен в собственной полной правоте и безгрешности. И когда я начал [PERSON] критиковать, то получил от него уголовное дело и ушаты информационного гуано на голову. Причем главными помоечными шлангами выступали как раз псевдо-журналист [PERSON] и черный технолог [PERSON]. И не смутило самоуверенного миллионера, что он сам в своих же постах на ФБ давеча признал, что спонсировал выход телепередачи этого "журналиста" на местном канале "Алекс". Наверное, этот факт [PERSON] тоже забыл, как он любит забывать другие факты, которые ему не по душе. А может, дорогущие адвокаты уже готовы занести судье пухлые конверты с доказательствами правоты "водочного короля"? Ведь быть неправым этот бизнесмен, похоже, не умеет. У него здесь остались … прерванный [PERSON] полет амбиций и мешок личных счетов с врагами, которых [PERSON] плодить умеет мастерски. У него здесь дорогостоящий в содержании медиа-холдинг и старые соратники вроде "регионалов" братьев [PERSON]. Может, [PERSON] надеется на продолжение работы феодальной системы власти в Украине - и старается поцеловать [PERSON] пострастнее да позаметнее? Зобов'язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, а саме: ...платить реальную стоимость [PERSON] не любит ни за какой товар или услугу. Зато любит использовать полученную от друзей информацию-знание против них самих. А еще он уверен в собственной полной правоте и безгрешности. И когда я начал [PERSON] критиковать, то получил от него уголовное дело и ушаты информационного гуано на голову. Причем главными помоечными шлангами выступали как раз псевдо-журналист [PERSON] и черный технолог [PERSON]. И не смутило самоуверенного миллионера, что он сам в своих же постах на ФБ давеча признал, что спонсировал выход телепередачи этого "журналиста" на местном канале "Алекс". Наверное, этот факт [PERSON] тоже забыл, как он любит забывать другие факты, которые ему не по душе. А может, дорогущие адвокаты уже готовы занести судье пухлые конверты с доказательствами правоты "водочного короля"? Ведь быть неправым этот бизнесмен, похоже, не умеет. У него здесь остались … прерванный [PERSON] полет амбиций и мешок личных счетов с врагами, которых [PERSON] плодить умеет мастерски. У него здесь дорогостоящий в содержании медиа-холдинг и старые соратники вроде "регионалов" братьев [PERSON]. Может, [PERSON] надеется на продолжение работы феодальной системы власти в Украине - и старается поцеловать [PERSON] пострастнее да позаметнее? шляхом розміщення протягом одного мiсяця після набрання судовим рішенням по цій справі законної сили в глобальній мережі Інтернет на першій сторінці [PERSON] в соціальній мережі Facebook за адресою: [INFO], - резолютивної частини тексту рішення суду, що виконаний тим самим шрифтом, що і спростовувана інформація, яка визнана недостовірною. Текст спростування не повинен містити будь-чиїх зауважень, заперечень, коментарів, тлумачень, думок. Заборонити [PERSON] розповсюджувати будь-яким чином (по телебаченню, в пресi, по paдio, в мережi Iнтернет, у зовнішній рекламі, в мiсцях публiчного розповсюдження iнформацiї, в інтерв'ю, в розмовах з будь-якими особами тощо) негативну, недостовiрну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] наступну інформацію, а саме: ...платить реальную стоимость [PERSON] не любит ни за какой товар или услугу. Зато любит использовать полученную от друзей информацию-знание против них самих. А еще он уверен в собственной полной правоте и безгрешности. И когда я начал [PERSON] критиковать, то получил от него уголовное дело и ушаты информационного гуано на голову. Причем главными помоечными шлангами выступали как раз псевдо-журналист [PERSON] и черный технолог [PERSON]. И не смутило самоуверенного миллионера, что он сам в своих же постах на ФБ давеча признал, что спонсировал выход телепередачи этого "журналиста" на местном канале "Алекс". Наверное, этот факт [PERSON] тоже забыл, как он любит забывать другие факты, которые ему не по душе. А может, дорогущие адвокаты уже готовы занести судье пухлые конверты с доказательствами правоты "водочного короля"? Ведь быть неправым этот бизнесмен, похоже, не умеет. У него здесь остались … прерванный [PERSON] полет амбиций и мешок личных счетов с врагами, которых [PERSON] плодить умеет мастерски. У него здесь дорогостоящий в содержании медиа-холдинг и старые соратники вроде "регионалов" братьев [PERSON]. Может, [PERSON] надеется на продолжение работы феодальной системы власти в Украине - и старается поцеловать [PERSON] пострастнее да позаметнее? Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіакомпанія «Слово» , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] 120 000,00 гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіакомпанія «Слово» , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 6 730,80 гривень в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 730,80 гривень в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтвердив позовні вимоги в повному обсязі, просить задовольнити позов. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіакомпанія «Слово» проти позову заперечує , суду надав заперечення. Вадповідач [PERSON] в судовому засіданні від 7.10.2014 року проти позовних вимог заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились , повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, надані суду докази, заслухавши пояснення [PERSON], допитаного в якості свідка, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що у випуску всеукраїнського щотижневика газети «Суббота Плюс» № [NUMBER] за [INFO] на сторінках 1, 14 в статті «[INFO]», була надрукована стаття під назвою «[INFO]» та на сторінці 14 газети розповсюджена наступна негативна і недостовірна інформація: «Отдельно стоит остановиться на господине [PERSON]. … То ли журналист, то ли черный пиарщик по найму, он некоторое время работал с «водочным бароном» [PERSON] и помогал ему в 2010 году в информационной войне со «смотрящим» [PERSON].» На думку суду зазначена інформація нічим не підтверджується, є недостовірною та носить негативний характер відносно позивача оскільки зводиться до повідомлення того, Позивач, працював з «чорним» піарником [PERSON], та вів «інформаційні війни» з [PERSON]. Суд вваждає, що поширена інформація порушує особисті немайнові права позивача , а саме порочить його честь, гідність та ділову репутацію. Вищевказана інформація, що порушує особисті немайнові права Позивача, була опублікована у друкованому засобі масової інформації та у мережі Інтернет, тобто повідомлена широкому колу осіб різноманітними методами. Суд вважає, щоповідомлена Відповідачем інформація щодо того, що - [PERSON] деякий час працював з журналістом і чорним піарником [PERSON]; - [PERSON] вів інформаційну війну з [PERSON] і йому у цьому допомагав [PERSON],є негативною та недостовірною. При цьому, факт співпраці Позивача з [PERSON], а також факт ведення інформаційної війни будь з ким, у тому числі з [PERSON] відповідачами не була перевірена .З огляду на цю обставину ця інформація, поширена Відповідачами не є оціночними судженнями. Поширена інформація щодо Позивача є недостовірною, не підтверджується жодним доказом, не має статусу офіційної, не підтверджена жодними органами державної влади України, в тому числі обвинувальним вироком суду чи судовим рішенням у цивільній справі. Із наданих суду доказів видно, що [PERSON] не мав та не має жодних робочих чи ділових стосунків з [PERSON], ніколи не вів та не веде за допомогою [PERSON] чи інших осіб інформаційних війн з [PERSON]. Однак у зазначеній вище статті в всеукраїнському щотижневику газети «Суббота плюс» наводиться інформація про це як про встановлені факти. Також суд вважає, що вказана інформація за своєю формою та змістом, носить образливий, негативно - звинувачуваний характер, тому, окрім іншого, принижує честь, гідність та ділову репутацію Позивача. Поширена про Позивача інформація підлягає спростуванню, оскільки з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів вона подана не у формі оціночних суджень, а у формі фактичних тверджень, тому що в оспорюваних висловлюваннях не вживаються такі мовно-стилістичні засоби як гіперболи, алегорії, сатира, оспорювані висловлювання не містять оцінних слів або словосполучень, оспорювані висловлювання не містять порівнянь, та окрім цього вказані висловлювання не є критикою або оцінкою дій. Поширена Відповідачами інформація наводить на думку, що Позивач деякий час працював з журналістом і чорним піарником [PERSON] та вів інформаційну війну з [PERSON] і йому у цьому допомагав [PERSON]. Крім того , як встановлено судом , Відповідач [PERSON] в продовження публікації статті «[INFO]» розмістив в глобальній мережі Інтернет на своїй сторінці в соціальній мережі Facebook за адресою: [INFO] повідомив необмеженому колу осіб негативну і недостовірну інформацію відносно Позивача. , а саме: - «...платить реальную стоимость [PERSON] не любит ни за какой товар или услугу. Зато любит использовать полученную от друзей информацию-знание против них самих. А еще он уверен в собственной полной правоте и безгрешности.»; - «И когда я начал [PERSON] критиковать, то получил от него уголовное дело и ушаты информационного гуано на голову. Причем главными помоечными шлангами выступали как раз псевдо-журналист [PERSON] и черный технолог [PERSON]»; - «И не смутило самоуверенного миллионера, что он сам в своих же постах на ФБ давеча признал, что спонсировал выход телепередачи этого "журналиста" [[PERSON]] на местном канале "Алекс". Наверное, этот факт [PERSON] тоже забыл, как он любит забывать другие факты, которые ему не по душе. А может, дорогущие адвокаты уже готовы занести судье пухлые конверты с доказательствами правоты "водочного короля"? Ведь быть неправым этот бизнесмен, похоже, не умеет»; - «У него здесь остались … прерванный [PERSON] полет амбиций и мешок личных счетов с врагами, которых [PERSON] плодить умеет мастерски. У него здесь дорогостоящий в содержании медиа-холдинг и старые соратники вроде "регионалов" братьев [PERSON]»; - «Может, [PERSON] надеется на продолжение работы феодальной системы власти в Украине - и старается поцеловать [PERSON] пострастнее да позаметнее?» Суд вважає, що зазначена інформація також носить негативний характер відносно Позивача, оскільки знову ж таки зводиться до повідомлення того, що Позивач, працював з «чорним» піарником [PERSON], крім цього негарно веде себе по відношенню до своїх друзів, має надію на продовження роботи попередньої системи влади та має намір здійснити підкуп суддів та таке iнше. Суд вважає, що вказана поширена інформація також порушує особисті немайнові права Позивача, а саме порочить його честь, гідність та ділову репутацію. В пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова ПВСУ від 27.02.2009 року №1) зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Також в п. 15 Постанови ПВСУ від 27.02.2009 року №1 визначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет, а також в іншій формі хоча б одній особі. Вищевказана інформація, що порушує особисті немайнові права Позивача, була опублікована у друкованому засобі масової інформації та у мережі Інтернет, тобто повідомлена широкому колу осіб різноманітними методами. Це доводиться документальними доказами (копією газети, роздруківки з інтернет-сайту , висновком № 29-07/14 експертного дослідження спеціаліста з комп'ютерної техніки та програмних документів від 14.07.2014 року з роздруківкою з інтернет сайту.) Статтею 34 Конституції України визначено право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Однак цією ж статтею Законодавець передбачив, що здійснення цих прав може бути обмежено законом, в тому числі для захисту репутації або прав інших людей. Відповідно до статей 3, 28 Конституції України: - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; - кожен має право на повагу до його гідності. Пунктом 4 Постанови ПВСУ від 27.02.2009 року №1 визначено: - чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту; - зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під приниженням честі та гідності фізичної особи розуміється поширення недостовірної інформації про таку особу, членів її сім'ї або близьких родичів, внаслідок чого вона зазнала фізичних чи душевних страждань. Приниженням ділової репутації фізичної особи, є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати її діяльності у зв'язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів. Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 13 Цивільного кодексу України передбачено, що: - при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; - не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; - у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. У статті 273 Цивільного кодексу України вказано про те, що: - юридичні особи, їх працівники, окремі фізичні особи, професійні обов'язки яких стосуються особистих немайнових прав фізичної особи, зобов'язані утримуватися від дій, якими ці права можуть бути порушені; - діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права. Згідно із ст. 2 Закону України «Про інформацію» одними із основних принципів інформаційних відносин визначено достовірність та повноту інформації. Частиною 2 ст. 5 Закону України «Про інформацію» передбачено, що реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Статтею 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст. 277 Цивільного кодексу України: - фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації; - спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію; - спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила; - спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно статті 297 Цивільного кодексу України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Пунктом 9 Постанови ПВСУ від 27.02.2009 року № 1 визначено: - відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Пунктами 15, 18 Постанови ПВСУ від 27.02.2009 року №1 визначено: - недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені); - спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила; - спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. Пунктом 24 Постанови ПВСУ від 27.02.2009 року №1 передбачено: - якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту; - у судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Пленум Верховного суду України в п.19 Постанови від 27.02.2009 року №1 зазначив, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Як зазначено у ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Поширена про Позивача інформація підлягає спростуванню, оскільки з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів вона подана не у формі оціночних суджень, а у формі фактичних тверджень, тому що в оспорюваних висловлюваннях не вживаються такі мовно-стилістичні засоби як гіперболи, алегорії, сатира, оспорювані висловлювання не містять оцінних слів або словосполучень, оспорювані висловлювання не містять порівнянь, та окрім цього вказані висловлювання не є критикою або оцінкою дій. Висновки щодо того, що оскаржувані фрази є негативними та образливими, i не є оціночними судженнями, так як викладені у формі тверджень підтверджуються висновком фахівця, доктора філологічних наук, доцента [PERSON] від 15.07.2014 р., який базуючись на спеціальних лінгвістичних знаннях, в своєму висновку дав науково-лінгвістичні роз'яснення з таких питань: 1. Яким є змістове спрямування матеріалу у цілому та спірних фрагментів тексту зокрема? Чи є інформація про [PERSON], що міститься в матеріалі у цілому та у спірних фрагментах тексту зокрема, негативною за своїм характером та змістом? Відповідь фахівця: за змістом інформація про [PERSON] в аналізованому матеріалі є виключно негативною. 2. Якщо у спірному тексті є негативні відомості про [PERSON], то в якій формі вони висловлені: твердження, припущення, думки, питання, або в іншій. Які з цих повідомлень можна віднести до оціночних суджень? Відповідь фахівця: більшість спірних висловлень є твердженнями (ствердними висловленнями). Граматично вони виражені формою розповідного ствердного речення - - платить реальную стоимость [PERSON] не любит ни за какой товар или услугу; - любит использовать полученную от друзей информацию-знание против них самих; - он уверен в собственной полной правоте и безгрешности; - когда я начал [PERSON] критиковать, то получил от него уголовное дело; - он любит забывать другие факты, которые ему не по душе; - у него здесь остались … прерванный [PERSON] полет амбиций и мешок личных счетов с врагами, которых [PERSON] плодить умеет мастерски; - старается поцеловать [PERSON] пострастнее да позаметнее. Присудки у цих реченнях виражені дієсловами дійсного способу (рос. изъявительного наклонения). За данними Грамматики-80, «форма наклонения показывает, как действие относится к действительности: является ли действие реальным (имеющим место в действительности), или нереальным (желаемым, требуемым, возможным при определённых условиях)... Глаголы в изъявительном наклонении обозначают реальное действие, которое происходит, происходило или будет происходить на самом деле в определённом времени (настоящем, прошедшем или будущем)». Форму припущення мають такі спірні висловлення - - может, [PERSON] надеется на продолжение работы феодальной системы власти в Украине; - может, дорогущие адвокаты уже готовы занести судье пухлые конверты с доказательствами правоты "водочного короля". При цьому висловлення у формі припущення синтаксично поєднані з висловленнями у формі тверджень, що зменшує їх імовірність та підвищує фактологічність - - может, [PERSON] надеется на продолжение работы феодальной системы власти в Украине и старается поцеловать [PERSON] пострастнее да позаметнее; - может, дорогущие адвокаты уже готовы занести судье пухлые конверты с доказательствами правоты "водочного короля" и ведь быть неправым этот бизнесмен, похоже, не умеет. Висловлення, які визначені як спірні, не є оціночними судженнями, таким чином істинність чи хибність їх змісту перевіряється характером співвідносності з явищами дійсності і знаходиться поза межами компетенції спеціаліста-лінгвіста. 3. Чи може інформація, що міститься у спірних фрагментах тексту та у матеріалі в цілому, викликати в читачів негативне ставлення до [PERSON] як особи публічної - відомого підприємця та суспільного діяча? Чи може наведена інформація принизити честь, гідність та ділову репутацію [PERSON]? Відповідь фахівця: можна стверджувати, що інформація, яка міститься у спірних фрагментах тексту та у матеріалі у цілому принижує честь та гідність [PERSON], може зашкодити його діловій репутації, оскільки містить неоціночні твердження про аморальність [PERSON], вчинення ним неморальних та протиправних дій. Суд вважає, що зазначений висновок відповідає вимогам ст.ст. 58 та 64 ЦПК України. Таким чином, позовні вимоги про визнання інформації, що міститься у статті " Запорожьє борется за единою Украину» , розміщеної в номері Всеукраїнського тижневика (газети) "Суббота Плюс"[NUMBER] за [INFO] , та розповсюдженої в глобальній мережі Інтернет в соціальній мережі Facebook на сторінці [PERSON] за адресою: [INFO] недостовірною та такою, що порочить і принижує ділову репутацію позивача, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"(зі змінами і доповненнями) передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови). . Суд вважає, що розміщення недостовірної інформації підриває довіру населення до позивача , чим суттєво шкодить діловій репутації позивача. Приймаючи до уваги яскраво виражений негативний характер поширеної відповідачами інформації та масовість такого поширення , а також з огляду на викладене, оскільки матеріалами справи підтверджений факт визнання поширення відповідачами негативної інформації у формі фактичних тверджень, що принижує ділову репутацію позивача, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану ,

Outcome: partial