Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] він має повнолітнього сина [PERSON] та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 10 лютого 2016 року з нього на користь [PERSON] стягнуто на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частки зі всіх видів заробітку, починаючи з 28 січня 2016 року і до повноліття дитини. Рішенням суду від 06 червня 2017 року з нього на користь сина [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 17 березня 2017 року і до закінчення навчання в Університеті митної справи та фінансів, але не більш ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцятитрирічного віку, тобто до [INFO] . Так, згідно з наведеними судовими рішеннями про стягнення аліментів на дітей, з нього утримується загальна Ѕ частка від всіх його доходів, тобто у нього залишається, щоб утримувати нову сім`ю (так на сьогодні позивач проживає однією сім`єю з іншою жінкою), сплачувати витрати на його лікування, піднайом житла у м. Києві та на інші витрати Ѕ частка його заробітної плати, якої ні на що не вистачає. З моменту ухвалення судових рішень про стягнення аліментів сімейний стан позивача змінився, оскільки він фактично проживає разом з іншою жінкою, з якою хоче створити нову сім`ю. Крім того, у нього наприкінці грудня 2019 року виявили злоякісну пухлину, у зв`язку з чим було зроблено хірургічне втручання з видалення щитоподібної залози і двох лімфатичних вузлів та призначено подальше лікування. На лікування, яке позивач має проходити протягом всього життя, витрачаються значні для нього кошти. Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0996452 від 13 квітня 2020 року позивачеві встановлена 3 група інвалідності з 16 березня 2020 року довічно. Висновок комісії: Протипоказана праця зі значними фізичними та психоемоційними навантаженнями. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року (справа № 183/342/16) на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з ј частки зі всіх видів заробітку на тверду грошову суму у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] не погоджуючись з пред`явленим позовом звернулась до суду із зустрічним позовом про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування зустрічного позову з урахуванням заяви про зміну предмету позову, [PERSON] посилається на те, що після ухвалення судом 10 лютого 2016 року рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , доходи відповідача значно збільшились, про що свідчать щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016-2019 роки. Крім того, з 25 січня 2021 року [PERSON] припиняє сплату аліментів в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця за рішенням суду на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. Також після рішення суду від 10 лютого 2016 року [PERSON] набув у власність земельну ділянку загальною площею 1200 м2, користується рухомим майном, яке сторони придбали у період шлюбу у 2011 році. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , установлений діагноз: міопія слабкого ступеня обох очей. Спазм акомодації обох очей. Пігментний невус кон`юнктиви лівого ока. Синдром сухого ока обох очей. Дитина систематично проходить обстеження лікаря-офтальмолога, потребує лікування. На виконання рекомендацій лікаря-офтальмолога позивачем для лікування доньки придбано медичні препарати на загальну суму 12 393,76 грн. Лікування, контрольні огляди, що мають проводитися регулярно, потребують постійних витрат на медичні препарати, проходження медичних обстежень, що підтверджується висновками офтальмолога та документами про сплату за медичні препарати. [PERSON] має право на безоплатну кваліфіковану медичну допомогу у військово-медичних закладах охорони здоров`я, на санаторно-курортне лікування та відпочинок у санаторіях тощо, з пільговою оплатою, і навіть безкоштовно. [PERSON] проживає вдвох з донькою, несе значні витрати на продукти харчування, на комунальні платежі, одяг та взуття для доньки, побутові засоби та для гігієни, приналежності та підручники для школи, її дохід є незначним, що не дозволяє їй самостійно забезпечити найкращий та повний гармонійний розвиток дитини, повну оплату витрат на дитини, у зв`язку з чим просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року у справі № 183/342/16, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] поданий відзив на позов [PERSON] , який за змістом аналогічний зустрічній позовній заяві. [PERSON] подана відповідь на відзив [PERSON] , викладене у якій тотожне обґрунтуванню його позовних вимог про зміну розміру аліментів. Додав, що виплата йому грошової допомоги у липні 2020 року не може свідчити про покращення його матеріального стану, оскільки цільове призначення допомоги - це компенсація за те, що йому була встановлена третя група інвалідності під час проходження військової служби та вказана матеріальна допомога не має систематичного характеру, надається один раз на підставі довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією. Крім того, він має непрацездатних батьків, які знаходяться на його утриманні і потребують значних коштів на лікування. [PERSON] поданий відзив на зустрічну позовну заяву, у якому, окрім зазначеного у відповіді на відзив [PERSON] , звертає увагу суду на те, що [PERSON] для реабілітації повинен їздити за кордон, оскільки в Україні немає потрібних реабілітаційних центрів, що є вартісним лікуванням. Щодо матеріального стану [PERSON] [PERSON] звертає увагу суду на те, що в квартирі, яку він отримав від Міністерства оборони у 1999 році, залишилися проживати [PERSON] з дітьми, також, що у користуванні [PERSON] є капітальний гараж, який є його особистою власністю. [PERSON] подала відповідь на відзив [PERSON] , у якому зазначає, що подані нею докази спростовують доводи [PERSON] . Ухвалою суду від 23 липня 2020 року було прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (т.1 а.с. 32-33). Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] в частині збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, об`єднавши їх в одне провадження, призначено підготовче засідання (т.1 а.с152-153). Ухвалою суду від 03 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 75). У судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову просила відмовити, посилаючись на обставини, викладені у заявах по суті справи. У судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, а у задоволенні первісного позову просила відмовити, посилаючись на обставини, викладені у заявах по суті справи. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з такого. Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомосковського районного управління юстиції Дніпропетровської області 23 липня 2004 року (а.с. 22). Дитина проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні та вихованні. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року у справі № 183/342/16 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] стягнуті аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 23). Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, [PERSON] фактично просить суд змінити спосіб стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року, з частки від заробітку на тверду грошову суму. Частинами 1-3 статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, у зв`язку з тим, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України), пред`явлені позивачем позовні вимоги про зміну розміру аліментів з ј частки зі всіх видів заробітку на тверду грошову суму у розмірі 1500 грн. щомісячно, задоволенню не підлягають, оскільки чинним законодавством не передбачено такого порядку для платника аліментів. У той же час, оцінюючи доводи [PERSON] , наведені ним у позовній заяві, відповіді на відзив, та його представником у судовому засіданні, а також надані ним докази, суд не вбачає підстав і для зменшення розміру аліментів в частці від доходу, виходячи з такого. Доказів зміни сімейного стану, [PERSON] суду не надано. Щодо зміни матеріального стану [PERSON] , судом ураховано виявлення у останнього наприкінці грудня 2019 року злоякісної пухлини, хірургічне втручання з видалення щитоподібної залози і двох лімфатичних вузлів та призначення подальшого лікування, яке потребує матеріальних витрат. У той же час, судом ураховано отримання [PERSON] регулярного доходу у вигляді пенсії, яка, як повідомив представник [PERSON] у судовому засіданні, з січня 2021 року складає приблизно 17 000 грн., а також ураховано припинення стягнення з [PERSON] за рішенням суду аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час його навчання з грудня 2020 року, ця обставина визнана сторонами і, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , судом ураховано також і те, що [PERSON] не надано належних і допустимих доказів перебування на його утриманні непрацездатних батьків, а самі лише посилання на ці обставини не можуть бути прийняті судом як доказ, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Приписами статті 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розгляді даної категорії справ необхідно також врахувати, що стягувані аліменти є власністю дитини (частина перша статті 179 СК України), а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (статті 142, 181 СК України), у тому числі й на рівне утримання батьками. У справі "Хант проти України" вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. 11 липня 2017 року Європейським судом з прав людини було ухвалено рішення у справі "М.С. проти України", у якому йдеться визначення "інтересів дитини", їх місця у взаємовідносинах між батьками. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, установлених судом, щодо зміни матеріального стану та стану здоров`я [PERSON] , суд приходить до висновку, що останній в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі, установленому рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року у справі № 183/342/16. Вирішуючи позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] , суд приходить до таких висновків. Посилання [PERSON] на те, що після ухвалення 10 лютого 2016 року рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки сторін [PERSON] , [INFO] , заробітна плата і грошова допомога [PERSON] збільшилась, що свідчить про покращення його матеріального стану, не може бути підставою для збільшення розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] отримує аліменти на доньку у частці від доходу [PERSON] , а не у твердій грошовій сумі, і зі збільшенням його заробітної плати, вона отримує більший розмір аліментів у грошовому еквіваленті. Аргументи щодо стану здоров`я [PERSON] , [INFO] , наведені [PERSON] в обґрунтування позовних вимог, також не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки ураховані судом під час розгляду спору між сторонами щодо стягнення додаткових витрат на дитину і ухвалення відповідного рішення суду у справі № 183/4736/20. Обставини щодо матеріального стану [PERSON] , наведені нею у зустрічній позовній заяві, були предметом оцінки під час ухвалення рішення суду від 10 лютого 2016 року про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , а тому також не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. Таким чином, з урахуванням наведеного вище, виходячи з положень ст. 192 СК України, суд не знаходить підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , за рішенням суду від 10 лютого 2016 року. Інші аргументи сторін, наведені в позовах та відзивах, відповідях на відзив, як самі по собі так і кожен окремо, не можуть бути самостійними та достатніми для висновку про наявність підстав для задоволення позову чи відмови в його задоволенні, а тому відхиляються судом з огляду на предмет та підстави позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed