Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

10 вересня 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] ПРИВАТБАНК звернулось до суду з указаним позовом, ціною 6506грн.69коп. Свої вимоги обґрунтувало тим, що на підставі укладеного 25 липня 2011 року кредитного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту первинно 300грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.\~ При цьому, позичальник погодив встановлення та зміну кредитного ліміту за рішенням банку. \~ У порушення норм Цивільного кодексу України та умов чинного договору відповідач, прийнятті зобовязання, належним чином не виконав, заборгованість визначена станом на 31 липня 2015 року. Посилаючись на порушення прав кредитора, позивач просив суд про задоволення заявлених позовних вимог. У судове засідання представник позивача не з"явився, за належності повідомлення про день, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно. У порядку ст.158 ЦПК України ним подано заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши на підтримання позовних вимог у заявленому розмірі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що 25 липня 2011 року уклав кредитний договір з банком, яким у наступному приймалося рішення про збільшення кредитного ліміту. За розпорядження кредитними коштами, не мав можливості виконання зобов"язань по договору, бо перебував на лікуванні у протуберкульозному диспансері, а з 2013 року відбуває кримінальне покарання у місцях позбавлення волі. Дослідивши докази у матеріалах справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 25 липня 2011 року за договором приєднання, умови якого визначеного ст.634 ЦК України, у складових: анкета - заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту первинно у розмірі 300грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів на рік, строком дії, що відповідає строку дії картки, з погашенням щомісячними платежами у розмірі не менше 7% від заборгованості. Відповідач дав згоду на встановлення та зміну банком кредитного ліміту за власним рішенням, а також зміну тарифів - п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідальність позичальника за порушення строків платежів більше ніж на 30 днів визначена п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг у виді сплати штрафу 500грн. (фіксована частина) + 5% від суми позову (а.с.6,8-31). Пільговий період нарахування процентів, розміри комісії, строки внесення платежів знайшли відображення у довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" . За п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с.7). Відповідач, прийняті по договору зобов'язання, не виконав. Погашення по кредитному договору проводив частково, останній платіж 16 вересня 2012 року. Заборгованість у 6506,69грн. визначена за розрахунком, станом на 31 липня 2015 року і складається із заборгованості за кредитом - 1570,53грн., по процентам - 2530,13грн., за пенею та комісією - 1620грн. Крім того, позивач провів нарахування штрафу у розмірі 500грн. фіксованої частини та 286,03грн. процентної складової (а.с.4-5). Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). За ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а саме суму боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлено договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, який є чинним, строк повернення позики не дотримує, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Суд не приймає заперечення відповідача про безпідставність нарахування банком пені та комісії, штрафних санкцій. Вказані платежі визначені умовами договору, з якими позичальник був ознайомлений під підпис. В силу ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов"язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов"язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов"язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов"язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Непереборна сила - надзвичайна і така, що не можна відвернути в даних умовах, подія Такою подією може бути стихійне лихо (землетрус і т.п.) або соціальні явища (страйки тощо). Відповідач не надав суду доказів випадку чи непереборної сили, які могли бути підставою звільнення його від відповідальності за порушення зобов"язання. Перебування на лікуванні за отримання лікарняних коштів і наступне відбування покарання в місцях позбавлення волі не мають ознак події чи непереборної сили. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодування стороні позивача судових витрат у розмірі сплаченого судового збору за платіжним дорученням від 18 серпня 2015 року (а.с.1).

Outcome: approved