Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРЕМІУМ АКТИВ" 11.04.2019 звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 серпня 2018 року між ТОВ "Фінансова компанія є гроші" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2686323882-028876 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, який укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання нею певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до розділу 1 договору, заявка-анкета в особистому кабінеті клієнта на веб-сайті позикодавця, встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику та є невід`ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в додатку 1 до цього договору. Виходячи з вищезазначеного, договір №2686323882-028876 від 05.08.2018 є письмовим правочином, що підтверджує досягнення всіх істотних умов договору. Платіжним повідомленням підтверджується, що ТОВ "ФК Є ГРОШІ" було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору (п. 5.1 договору). Строк, на який надається позика за цим договором становить 31 день (п. 5.2. договору), дата надання позики - 05.08.2018 (п. 5.3. договору), дата повернення позики - не пізніше 23 год. 00 хв. 04.09.2018 включно (п. 5.4. договору). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок процентів встановлений даним договором та становить 363,7 грн. за 31 день. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 1363,70 грн. Отже, позикодавець свої зобов`язання за договором №2686323882-028876 від 05.08.2018 виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором, проте позичальник не повернула суму позики, тим самим порушила умови договору, на даний час заборгованість за договором №2686323882-028876 від 05.08.2018 не погасила. Відповідно п. 7.1. договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Позивач зазначає, що станом на 15.01.2019 відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п. 5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3023,70 грн., заборгованості за пенею 3990 грн. 15 січня 2019 року між позикодавцем та ТОВ «ФК «Преміум актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №1501/1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо суми основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «ФК «Преміум актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №2686323882-028876 від 05.08.2018. Про те, на даний час боржником не виконано своїх грошових зобов`язань перед новим кредитором, яким є позивач за договором №2686323882-028876 від 05.08.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через що фактор змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 526, 527, 1046-1053, 1054, 1077, 1084 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання позики в сумі 8013,70 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн. Ухвалою суду від 16.04.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача Маловічко А.М. в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується повідомленням про отримання 26.04.2019 рекомендованого листа з судовим викликом (а.с. 69), заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавала. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 2018 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" та [PERSON] було укладено кредитний договір у формі договору №2686323882-028876 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, підписаний сторонами за допомогою електронного підпису (далі - Кредитний договір), згідно якого відповідач отримала споживчий кредит в сумі 1000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с. 12-18). Згідно пунктів 3.1., 3.2. Кредитного договору розмір позики складає 1000 грн., сума процентів за користування позикою - 363 грн. 70 коп., за 31 день. Сторонами Кредитного договору визначено строк, на який такий договір укладено, який становить 31 день та визначено дату повернення позики - не пізніше 23 години 04.09.2018 включно (пункти 5.2., 5.4. Кредитного договору). Відповідач зобов`язалась вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою (п. 10.1.3. Кредитного договору). Згідно пунктів 6.1.-6.5. Кредитного договору сторони договору узгодили, що позикодавець нараховує проценти за користування позикою за цим договором, за кожен день користування позикою, а позичальник зобов`язується сплатити суму процентів за користування позикою не пізніше дати повернення позики. Проценти нараховуються з дати надання позики до дня повного погашення заборгованості включно. Сума процентів сплачується позичальником одноразовим платежем або частково, але не пізніше строку встановленим цим договором. Проценти, що нараховуються у випадку прострочення повернення позики за цим договором нараховуються на суму позики та мають бути сплачені позичальником шляхом внесення готівкових коштів у касу або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця протягом трьох календарних днів з моменту прострочення. У відповідності до п. 7.1. Кредитного договору визначено, що у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Згідно з платіжного доручення №5425 від 05.08.2018 відповідач отримала кредит на кредитну картку [NUMBER] (а.с. 26). 15 січня 2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" та позивачем було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №1501/1, за яким останній набув право вимоги по вищезазначеному Кредитному договору укладеному 05 серпня 2018 року з відповідачем (а.с. 8-11). У зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором станом на 15.01.2019 позивачем за період з 05.08.2018 по 15.01.2019 нарахована заборгованість в сумі 8013 грн. 70 коп., яка складається з 1000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 3023 грн. 70 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом та 3990 грн. заборгованості за пенею (а.с. 20-25). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При укладанні договору сторони керувались ч. 2 ст. 639 ЦК України, ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" згідно з яких якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Судом встановлено, що за умовами Кредитного договору сторони погодили сплату відсотків за кредитом одноразовим платежем або частково, але не пізніше строку встановленого цим договором, а саме: не пізніше дати повернення позики, тобто до 04 вересня 2018 року включно (пункти 5.2.-5.4., 6.1. Кредитного договору). Відтак, у межах строку кредитування до 04 вересня 2018 року відповідач мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за користування кредитом. Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане суд відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти після 04.09.2018. При виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки\~щодо застосування\~відповідних норм\~права,\~викладені в\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~28.03.2018\~по справі\~№444/9519/12\~про те,\~що за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, у зв`язку з порушенням умов Кредитного договору відповідачем, з останньої на користь позивача підлягає до стягнення 1000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 363 грн. 70 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 05.08.2018 до 04.09.2018 включно та 3990 грн. заборгованості за пенею, а позовні вимоги про стягнення 2660 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 05.09.2018 до 15.01.2019 включно задоволенню не підлягають. Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, щодо зменшення розміру неустойки судом не встановлено, і такі підстави відповідачем не заявлялись. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 21.02.2019 (а.с. 1), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1921 грн., що підлягає відшкодуванню відповідачем. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 5353 грн. 70 коп. заборгованості за Кредитним договором та судового збору в сумі 1921 грн., сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial