Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 14 вересня 2017 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 24 березня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір №KTXRRX02275284, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 1447,20 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 12 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 22.08.2017 р., складає 18219,72 гривень. 19 вересня 2017 року провадження по справі було відкрито та призначено попередній розгляд справи на 29 вересня 2017 року (а.с. 21-22). Ухвалою Дружківського міського суду від 09 жовтня 2017 року справу було призначено до розгляду на 17 жовтня 2017 року (а.с.30-31). 08 листопада 2017 року термін розгляду справи було продовжено на 15 днів (а.с.43) Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" з'явився у судове засідання, на задоволенні позовних вимог наполягає, пояснив, що за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] вже було винесено рішення 06 червня 2013 року, згідно якого з неї було стягнуто 22555,45 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 1417,09 гривень; відсотки за кредитом - 7957,97 гривень; пеня 10362, 45 гривень; комісія 1267,68 гривень, штраф - 1556,26 гривень. Станом на 22 серпня 2017 року заборгованість складає 46770,81 гривня, а саме, заборгованість по рішенню суда від 06 червня 2013 року - 22555,45 гривень та різниця 25926,13, яка складається з наступного: відсотки за кредитом - 16472,68 гривень; пеня 7472, 68 гривень, яка станом на 14 квітня 2014 року становить 1477,04 гривні. Таким чином, вони просять стягнути заборгованість у сумі 18219,72 гривні. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилася, позовні вимоги визнала у повному обсязі, пояснила, що вона змінила прізвище на "[PERSON]". Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до заяви [PERSON] від 24 березня 2007 року між нею та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір №KTXRRX02275284, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 1447,20гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 12 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодилася з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані нею, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразила свою згоду. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 24 березня 2007 року, складає 18219,72 гривень, з яких: - заборгованість по відсоткам за кредитом складають - 18219,77 гривень; -заборгованість за пенею - 1477,04 гривень; Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.5.2 кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого зобов'язання, ПАТ КБ "Приватбанк" має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми позову (а.с. 12) Оскільки позичальник [PERSON] порушила строки платежів за зобов'язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 14 вересня 2017 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повина відповідно до кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу пенню, яка на час розгляду справи судом складає 1477,04 гривень. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Відповідач порушила умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором від 24 березня 2007 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 18219,72 гри-вень. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку по сплаті процентів та пені є такими, що ґрунтуються на законі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 22.08.2017 р., мала прострочену заборгованість за кредитом - 18219,71 гривень, з яких: - заборгованість по відсоткам за кредитом складають -16742,68 гривень; -заборгованість за пенею - 1477,04 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачкою не спростований. З врахуванням викладеного, заборгованість станом на 22 серпня 2017 року складає 18219,77 грн., з яких: 16742,68 грн. - заборгованість за відсотками, 1477,04грн. - заборгованість з пені, нарахованої до 14 квітня 2014 року. Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення процентів та пені з відповідача в сумі 18219,77 гривні. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру юридичними особами справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі - 1600 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 18219,77 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1600 гривень, які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON].

Outcome: approved