Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Херсонської міської ради, в якому просила визнати за нею право забудовника житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Херсон, вул. 16 Текстильна, 19, в порядку спадкування після [PERSON], який помер 29.03.2005 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є донькою померлого 29.03.2005 року [PERSON] На момент смерті позивач проживала та була зареєстрована разом з батьком, а отже, є такою, що прийняла спадщину, та є спадкоємцем першої черги. відповідно до рішення виконкому Суворовської районної ради депутатів трудящих №266 від 24 серпня 1967 року [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 510 кв. м. за адресою: м. Херсон, вул. 16 Текстильна, 19 для будівництва житлового будинку. Отримавши у користування земельну ділянку та проектну документацію на будівництво [PERSON] приступив до будівництва домоволодіння. На момент смерті [PERSON] на зазначеній земельній ділянці останнім було побудовано будинок площею 199,4 кв. м. готовністю 89% із надвірними будівлями і спорудами, що підтверджується технічним паспортом на об'єкт незавершеного будівництва. У зв'язку з тим, що на момент смерті батька позивача будівництво закінчено не було, він не встиг здати побудоване домоволодіння в експлуатацію та оформити на нього правовстановлюючі документи. На звернення позивача до нотаріуса про отримання свідоцтва про право власності на вказаний будинок, останнім було відмовлено з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, в останнє судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнавала, в останнє судове засідання не з'явилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з зайнятістю та неможливістю направлення іншого представника. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджено свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 29.03.2005 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Відповідно до рішення виконкому Суворовської районної ради депутатів трудящих від 24.08.1967 року [PERSON] виділено земельну ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку по вул. 16 Текстильна, 19, площе. 510 кв. м. Згідно технічного паспорту виготовленого на ім'я [PERSON] за адресою 16 Текстильна у м. Херсоні, буд. 19, на земельній ділянці площею 510 кв. м. розташований недобудований будинок загальною площею 199,4 кв. м. З витягу з домової книги встановлено, що позивач на момент смерті батька [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з ним, а отже вважається такою, що прийняла спадщину у відповідності до ст. 1268 ЦК України [PERSON] Херсонської державної нотаріальної контори від 10.01.2014 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає після державної реєстрації цього права. Згідно статті 2 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з вимогами гл.7 ЗУ "Про нотаріат" та відповідною інструкцією (п.216) нотаріус має право видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно лише за умови пред'явлення спадкоємцями правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), тобто за умови, якщо право власності спадкодавця на це нерухоме майно зареєстроване за його життя. Отже, враховуючи випадки коли спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державної реєстрації, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку. Як передбачено ст. 328 ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз'яснень наданих у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз'яснень наданих у п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. З огляду на вище зазначене, суд приходить до висновку, що зважаючи на той факт, що [PERSON] здійснював будівництво згідно з законом, то його права та обов'язки як забудовника переходять до його спадкоємця [PERSON] На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який бажає прийняти спадщину, а отже має право спадкування і визнання за ним права забудовника спадкового майна, що в свою чергу не порушить права інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved