Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

В серпні 2021 року позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом. В обґрунтування позову вказала, що з 05 листопада 1989 року перебувають з відповідачем в шлюбі, мають повнолітнього сина. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, між ними немає почуття любові, відсутня повага, відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її, матеріальної допомоги на утримання сім`ї не надає. Як подружжя не проживають багато років, вона неодноразово зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, проте щоразу справи закривались за примиренням сторін. Вважає, що шлюб має лише формальний характер, подальше збереження сім`ї неможливе. Відповідач проти розірвання шлюбу в органах РАЦС, тому просить суд строк для примирення не надавати, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». 27 вересня 2021 року, в порядку п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 106, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 1989 року у Полонському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом №219, що підтверджено даними свідоцтва про шлюб (а.с.5). Сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на життя, втрату почуття любові та поваги один до одного та зловживання відповідачем спиртними напоями. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Згідно ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примирення, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, с уд вважає, що позов обгрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі - 908 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 105, 112 СК України та

Outcome: approved