Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником. В обгрунтування вказував, що відповідач [PERSON], згідно з наказами № 42-к від 05.03.1985 року та № 117-к від 04.05.1987 року перебуває з Комунальним підприємством "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" у трудових відносинах, працює за професією електромонтер контактної мережі V розряду служби енергогосподарства. Згідно п.п. 3.14.3, 6.3, 6.4 робочої інструкції електромонтера контактної мережі служби енергогосподарства КП «ЧЕТС», затвердженої 15.12.2011 року, даний працівник зобов'язаний знати причини пошкоджень і несправностей контактної мережі та способи запобігання ним, виконувати заходи запобігання ним, несе відповідальність за своєчасне та якісне виконання отриманих завдань, а також за утримання інструменту, приладів, пристосувань, які використовуються при ремонті, у справному стані. При проведенні ремонтних робіт контактної мережі над проїжджою частиною 20.03.2013 року о 15.30 год. по вул. 30 років Перемоги м. Черкаси працівниками КП «ЧЕТС» було допущено порушення правил техніки безпеки, що спричинило ДТП - падіння механічної лебідки з висоти та пошкодження автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON]. Внаслідок ДТП [PERSON] спричинені матеріальні збитки у розмірі 16536,00 грн. Згідно з актом розслідування причин ДТП від 26.03.2013 р., затвердженого наказом по підприємству від 18.04.2013 р. № 127-к, падіння механічної лебідки з висоти та пошкодження легкового автомобіля стало можливим з таких причин: ділянка дороги, на якій проводилися ремонтні роботи, не була огороджена належним чином; не було виконане надійне кріплення натяжного пристрою до контактного тримача; низька вимогливість посадових осіб, зокрема начальника дільниці контактно- кабельної мережі служби енергогосподарства [PERSON] до безпосередньо підпорядкованих працівників, в результаті чого відповідальний за проведення робіт електромонтер контактної мережі СЕГ [PERSON] (керівник робіт) не забезпечив безпечне проведення ремонту контактної мережі. Отже, за результатами розслідування встановлено, що дана ДТП сталася з вини працівників підприємства, зокрема, електромонтера контактної мережі СЕГ [PERSON] (керівника робіт), який допустив порушення робочої інструкції електромонтера контактної мережі служби енергогосподарства, Правил охорони праці на міському електричному транспорті та Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів. За вказане порушення [PERSON] наказом від 18.04.2013 р. № 127-к оголошено догану. У звязку з вищезазначеним власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля [NUMBER] [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про відшкодування матеріальних збитків. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.07.2013 року у справі №711/3876/13-ц вирішено стягнути з КП «ЧЕТС» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 16 536,40 грн., 400,00 грн. за послуги експерта, 300,00 грн. за юридичні послуги, а всього - 17236,00 грн. Придніпровським відділом ДВС ЧМУЮ відкрито виконавче провадження №7692718 з примусового виконання вказаного рішення суду. Постановою Придніпровського відділу ДВС від 28.03.2017 року ВП №7692718 закінчене у звязку з повним фактичним виконанням виконавчого документу. Отже, сума за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.07.2013 року у справі №711/3876/13-ц була сплачена підприємством повністю. Між позивачем та відповідачем у період роботи на підприємстві укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Позивач вважає, що вказана шкода була заподіяна [PERSON] з вини електромонтера контактної мережі СЕГ КП «ЧЕТС» [PERSON] - внаслідок порушення останнім покладених на нього трудових обов'язків, вимог робочої інструкції щодо безпечного виконання робіт, за що він притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а працівник несе відповідальність за свої дії перед підприємством, вважають за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" у порядку регресу матеріальну шкоду у розмірі 17236,00 грн. Відповідач [PERSON] скерував до суду відзив, в якому зазначав, що він заперечує проти задоволення позову, оскільки посилання позивача на те, що шкода завдана [PERSON] внаслідок ДТП 20.03.2013 була заподіяна з вини електромонтера контактної мережі СЕГ КП «ЧЕТС» [PERSON] - внаслідок порушення останнім покладених на нього трудових обовязків, вимог робочої інструкції щодо безпечного виконання робіт, безпідставне. На підтвердження встановленого факту протиправних винних дій відповідача позивач не наводить жодного доказу про встановлення його вини. Позивач стверджує, що на момент вчинення ДТП керівником робіт було призначено [PERSON], проте жодного належного доказу, на підтвердження своєї позиції не надає. В матеріалах справи відсутні докази, які б доводили ті обставини, на які посилається Позивач, а тому ці твердження є лише припущеннями. Також вважає, що позивач пропустив строки позовної давності звернення до суду. Крім того, посада яку він займає не відноситься до посад які несуть повну матеріальну відповідальність, тому просить відмовити в задоволенні позову. Позивач скерував до суду відповідь на відзив, в якій зазаначав, що відповідальний за проведення робіт 20.03.2013 електромонтер контактної мережі СЕГ [PERSON] (керівник робіт згідно письмового розпорядження начальника дільниці контактно-кабельної мережі [PERSON]В.) внаслідок своєї бездіяльності порушив покладені на нього трудові обовязки - вищезазначені вимоги своєї робочої інструкції. Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів та в результаті цього не забезпечив безпечне проведення ремонту контактної мережі, що потягло за собою нанесення матеріальної шкоди [PERSON], що підтверджується актом розслідування ДТП від 26.03.2013. Також вказує, що за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.07.2013 справі №711/3876/13-ц з КП «ЧЕТС» стягнуто 17236,00 грн. на користь [PERSON] матеріальну шкоду, яка була сплачена підприємством на користь останнього повністю 09.03.2017. Тобто, з цього моменту встановлено факт відшкодування позивачем матеріальних збитків та починається однорічний строк позовної давності для предявлення регресного позову, тому позивач звернувся до суду в межаї строку позовної давності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити з наведених в позові підстав. Відповідач [PERSON]та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Суду пояснили, що ДТП відбулась не з вини відповідача, позивачем не надано жодного доказу того, що між діями відповідача та заподіянням матеріальної шкоди [PERSON]. наявний причинно наслідковий звязок, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди. Заслухавшисторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], згідно з наказами № 42-к від 05.03.1985 року та № 117-к від 04.05.1987 року перебуває з Комунальним підприємством "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" у трудових відносинах, працює за професією електромонтер контактної мережі V розряду служби енергогосподарства. Згідно з п.п. 3.14.3, 6.3, 6.4 робочої інструкції електромонтера контактної мережі служби енергогосподарства КП «ЧЕТС», затвердженої 15.12.2011 року, даний працівник зобов'язаний знати причини пошкоджень і несправностей контактної мережі та способи запобігання ним, виконувати заходи запобігання ним, несе відповідальність за своєчасне та якісне виконання отриманих завдань, а також за утримання інструменту, приладів, пристосувань, які використовуються при ремонті, у справному стані. При проведенні ремонтних робіт контактної мережі над проїжджою частиною працівниками КП "ЧЕТС" 20.03.2013 о 15.30 год. по вул. 30 річчя Перемоги в м. Черкаси було допущено порушення правил техніки безпеки, що спричинило ДТП падіння механічної лебідки з висоти та пошкодження автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON]. Внаслідок ДТП [PERSON] спричинені матеріальні збитки у розмірі 16536 грн. Згідно з актом розслідування причин ДТП від 26.03.2013 р., затвердженим наказом по підприємству від 18.04.2013 р. № 127-к, падіння механічної лебідки з висоти та пошкодження легкового автомобіля стало можливим з таких причин: ділянка дороги, на якій проводилися ремонтні роботи, не була огороджена належним чином; не було виконане надійне кріплення натяжного пристрою до контактного тримача; низька вимогливість посадових осіб, зокрема начальника дільниці контактно-кабельної мережі служби енергогосподарства [PERSON] до безпосередньо підпорядкованих працівників, в результаті чого відповідальний за проведення робіт електромонтер контактної мережі СЕГ [PERSON] (керівник робіт) не забезпечив безпечне проведення ремонту контактної мережі. Отже, за результатами розслідування встановлено, що дана ДТП сталася з вини працівників підприємства, зокрема, електромонтера контактної мережі СЕГ [PERSON] (керівника робіт), який допустив порушення робочої інструкції електромонтера контактної мережі служби енергогосподарства, Правил охорони праці на міському електричному транспорті та Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів. За вказане порушення [PERSON] наказом від 18.04.2013 р. № 127-к оголошено догану. Власник пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про відшкодування матеріальних збитків. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.07.2013 стягнуто з КП "ЧЕТС" на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 16 536, 40 грн., 400 грн., послуги експерта, 30 грн. за юридичні послуги, а всього 17236 грн. Придніпровським ДВС ЧМУЮ відкрито виконавче провадження №7692718 з примусового виконання рішення суду. Постановою Придніпровського ДВС від 28.03.2017 виконавче провадження закінчено у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Між позивачем та відповідачем у період роботи на підприємстві 30.12.2015 укладено договір № 613 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. П. 2 ст. 133 КЗпП України встановлено, що відповідно з законодавством, обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям. Згідно з ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 №14 роз`яснив, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілісності майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей, суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Вичерпний перелік випадків повної матеріальної відповідальності працівників за шкоду, заподіяну з їх вини підприємству, наведений у ст. 134 КЗпП України. Так, посада електромонтерне входить до Переліку посад, з якими можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність. Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 30.12.2015, укладений між позивачем та [PERSON], не відповідає вимогам чинного законодавства. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 29.12.1992 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» суд зобов'язаний з'ясувати наявність прямої дійсної шкоди та її розмір, якими неправомірними діями її заподіяно, і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди, в чому полягає його вина, в якій конкретно обстановці було заподіяно шкоду. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов'язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид та межі матеріальної відповідальності. Таким чином, обов'язково необхідна наявність та доведеність вини у заподіянні матеріальної шкоди. В судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи позивача про те, що саме з вини відповідача [PERSON] сталося падіння з висоти механічної лебідки і як наслідок ДТП та заподіяння матеріальної шкоди [PERSON] Посилання позивача на те, що дану шкоду заподіяно неправомірними діями відповідача - внаслідок того, що [PERSON] не забезпечив безпечне проведення ремонту контактної мережі, яке спричинило ДТП - падіння механічної лебідки з висоти та пошкодження автомобіля [PERSON], суд оцінює критично, оскільки, як вбачається з матеріалів цивільної справи відповідач [PERSON] не брав участі в проведені ремонтних робіт 20.03.2013 і не мав можливості забезпечити їх безпечне проведення. Аналізуючи наведене, суд вважає, що переконливих доказів того, що в діях чи бездіяльності відповідача наявна вина у заподіянні матеріальної шкоди позивачем не наведено, тому позов до задоволення не підлягає. Крім того посада відповідача не відноситься до категорії посад до яких може застосована повна індивідуальна матеріальна відповідальність.

Outcome: dismissed