Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки звернувся представник ПАТ «Дельта Банк». В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 34409,79 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 275037,45 грн. за договором про надання споживчого кредиту №11311679001 від 30 січня 2009 року, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м. (на підставі договору іпотеки №79259 від 07 березня 2007 року) шляхом передачі іпотеко держателю Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020, вул.Щорса, 36 корпус Б м.Київ Київської області 01001) права власності на вказане майно; визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, а саме на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м.; припинити право власності іпотекодавців [PERSON], [PERSON], [PERSON] на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою; виселити з квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] іпотекодавця [PERSON], [PERSON], [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою; витребувати від [PERSON], [PERSON], [PERSON] та передати ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS]; стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по справі судового збору з відповідачів по справі. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавали. В судове засідання представник третьої особи Державної реєстраційної служби України не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк») та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11311679000 (надалі - кредитний договір). Відповідно до п.1.1. кредитного договору, банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, долар США в сумі 25000,00 доларів США (двадцять п'ять тисяч доларів США 00 центів), що дорівнює еквіваленту 126250,00 грн. (сто двадцять шість тисяч двісті п'ятдесят гривень нуль копійок) за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. При цьому, сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті. Позичальник має право отримати кредитні кошти у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати розміру суми кредиту, зазначеного в цьому пункті договору, для чого надає до банку письмову заяву (за формою згідно вимог банку), в якій зазначає бажану суму траншу (в межах загальної суми кредиту) та бажану дату його отримання. Така заява позичальника, укладена та надана згідно умов цього договору, є підставо для видачі банком траншу позичальнику. Сторони домовилися, що банк надає позичальнику кредит у вигляді одного траншу в розмірі суми кредиту, зазначеному в цьому пункті договору. Відповідно до п.1.2.1. кредитного договору надання кредиту здійснюється у наступний термін: 07 березня 2008 року. Відповідно до п.1.2.2. кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено додаток №1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 05 березня 2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. Відповідно до п.1.3.1. кредитного договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,90 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі, збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п.1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу, встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до п.1.3.2. кредитного договору, сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Відповідно до п.1.3.3. кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього договору починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо умовами пунктів 1.3.2., 5.2. договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому, проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність банку відповідно до умов договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Відповідно до п.1.3.4. кредитного договору, строк сплати процентів з 01 по 10 число включно кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. Відповідно до п.1.3.5. кредитного договору, позичальник згідно умов договору сплачує банк комісію на умовах, зазначених в цьому договорі. Відповідно до п.1.4. кредитного договору, цільове призначення (мета) кредиту - кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме для споживчих потреб. Відповідно до п.1.5. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит шляхом: зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника №26209173110100 у Банку, код банку МФО 351005. Відповідно до п.1.6. кредитного договору, сторони погодили наступну черговість погашення грошових зобов'язань позичальника за цим договором, а саме: прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); строкові комісії; прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); строкові проценти; прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); строкова сума основного боргу; штрафні санкції за договором. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, виконання зобов'язань позичальника за цим договором забезпечується наступним чином, а саме: з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника банком приймається: застава нерухомості (будівлі/споруди/приміщення), а саме: трикімнатної квартири, загальною площею 65,6 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] та є власністю [PERSON], код за ДРФО [NUMBER] та власністю [PERSON], код за ДРФО [NUMBER] та власністю [PERSON], код за ДРФО [NUMBER]; порука а саме порука [PERSON]. Відповідно до п.3.3.1. кредитного договору, банк зобов'язується належним чином виконувати свої зобов'язання за цим договором. Відповідно до п.3.4.1. кредитного договору, позичальник зобов'язується використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.4.1. кредитного договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмеженням обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України, на момент її нарахування. При цьому, банк може використовувати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого договором. Позичальник повинен сплатити пеню за цим договором за першою вимогою банку. Відповідно до п.4.3. кредитного договору, відповідно до вимог законодавства України, зокрема ст.611 ЦК України позичальник який порушив будь-яке із своїх зобов'язань, що передбачені пунктом 3.4.2. цього договору, зобов'язаний сплатити банку неустойку за таке порушення у розмірі 500 (п'ятсот) гривень. Відповідно до п.5.1. кредитного договору процентна ставка за цим договором може бути змінена в порядку і на умовах, визначених договором. Відповідно до п.5.2. кредитного договору, відповідно до законодавства України, зокрема, статті 651 ЦК України, сторони погодили, що банк згідно умов договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі: порушення позичальником кредитної дисципліни (зокрема, неналежного виконання умов цього договору, та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором) та/або погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи тощо, а також даних щодо дотримання позичальником кредитної дисципліни (зокрема, своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобов'язань позичальника за цим договором) та/або здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ; та/або підвищення ставки на 3 відсоткових пункту за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки. 30 січня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк») та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду №3 до договору про надання споживчого кредиту №11311679000 від 07 березня 2008 року щодо зміни схеми погашення кредиту (надалі - додаткова угода №3). Відповідно до п.1. додаткової угоди №3, сторони домовилися, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору зазначений при його укладенні, а саме №11311679000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11311679001 (далі - реєстраційний номер договору). При цьому, при здійсненні погашенні заборгованості за кредитом сторонами використовується реєстраційний номер договору. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, позичальник з дати підписання цієї додаткової угоди зобов'язується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтет них платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає 325,60 доларів США День сплати ануїтетного платежу 23 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов'язаний сплатити ануїтет ний платіж. Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов договору. У разі, якщо термін повернення кредиту в день сплати ануїтетного платежу припадає на вихідний, святковий або неробочий день, терміном повернення кредиту та днем сплати ануїтетного платежу вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем. Станом на 23 листопада 2013 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 34 409,79 доларів США (тридцять чотири тисячі чотириста дев»ять доларів США 79 центів), що згідно курсу НБУ складає 275037,45 грн. (двісті сімдесят п'ять тисяч тридцять сім гривень 45 копійок), яка складається з: заборгованість за кредитом в сумі 22 486,03 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 179730,84 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 11 923,76 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 95306,61 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк») (іпотеко держатель) та відповідачами [PERSON], діюча в забезпечення своїх зобов'язань; [PERSON] та [PERSON], діючі як майнові поручителі [PERSON], уклали цей договір іпотеки №79259, який посвідчений 07 березня 2008 року [PERSON], приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1037 (ВК №590424) (надалі - договір іпотеки). Відповідно до п1.1. договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю наступне нерухоме майно (далі - предмет іпотеки): житлове приміщення, а саме трикімнатна квартира визначений терміном «предмет іпотеки», що знаходиться за адресою [ADDRESS] та є спільною сумісною власністю іпотекодавців на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 січня 2001 року, виданого Управлінням житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, згідно з наказом №26 від 24 січня 2001 року, зареєстрованого Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 05 лютого 2001 року за реєстровим номером 184-36-50706. Загальна площа предмета іпотеки становить 65,6 кв.м., житлова площа 38,7 кв.м. Відповідно до п.1.2. договору іпотеки, ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності становить 361 040,00 грн. (триста шістдесят одна тисяча сорок гривень 00 копійок) у відповідності до витягу з реєстру плав власності на нерухоме майно виданого Комунальний підприємством Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації 19 лютого 2008 року за реєстраційним номером 22183625, балансова вартість становить 22 103,00 грн. (двадцять дві тисячі сто три гривні 00 копійок). Відповідно до п.1.3. договору іпотеки, іпотеко давці та іпотеко держатель ознайомлені з усіма умовами договору, що обумовлюють основне зобов'язання, в том числі стосовно можливості зміни розміру зобов'язання у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання, забезпеченого цим договором та/або договорами Сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов'язань, що забезпечуються іпотекою відповідно до цього договору, розуміючи при цьому можливість зміни розміру зобов'язань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання у випадках, передбачених умовами договору, що обумовлюють основне зобов'язання. Сторони підтверджують, що іпотекою згідно цього договору забезпечуються також і розмір зобов'язань, строк і порядок їх виконання, який може бути змінено відповідно до умов вищевказаних договорів, що обумовлюють основне зобов'язання. Відповідно до п.4.1.1. договору іпотеки, іпотекодератель має право звернення стягнення на предмет іпотеки: у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов'язань, передбачених кредитним договором, на виконання вимог ст.35 Закону України "Про іпотеку" відповідачам надіслані письмові повідомлення із вимогами про погашення заборгованості та про намір позивача звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовільнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, та в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. На момент укладання договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем є не вичерпним. Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст.40 Закону України "Про іпотеку" та ст.109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається стягнення негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмету іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу перебування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. У зв'язку з чим, слід здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах і межах процедури виконавчого провадження. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими та доведеними. Однак, відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 3 червня 2014 року №1304-УІІ, який набрав чинності на час розгляду справи в суді, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави, згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце його постійного проживання позичальника/майнового поручителя. В судовому засіданні представником позивача не подано до суду письмових доказів того, що відповідачі по справі мають інше житлове приміщення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також у відповідності до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 3 червня 2014 року №1304-УІІ, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed