Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду, який мотивує тим, що 15 травня 2010 р. між нею та відповідачем - [PERSON] актовим записом № 151 зареєстровано шлюб. За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. 29 травня 2013 року шлюб між ними було розірвано. При розірванні шлюбу визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] разом з позивачем, що підтверджуються копією рішення суду в справі № 346/2888/13-ц від 29 травня 2013 р.. У зв'язку з конфліктами, що виникли між ними, в 2014 р. [PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду з позовом про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Експертизою, що призначалась в справі, було встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] з вірогідністю 99,9%. Після проголошення висновку експертизи [PERSON] подав заяву про залишення позову без розгляду. 13 лютого 2015 р. вона звернулась з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] свої позовні вимоги мотивувала тим, що син знаходиться на її утриманні, вона займається його вихованням, а [PERSON], починаючи з 2013р. жодного разу не навідувався до дитини, не цікавився його життям, жодним чином не проявляв турботи про стан здоров'я дитини, та навіть не спілкувався із сином. В задоволенні позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] рішенням Коломийського міськрайонного суду в справі №346/807/15-ц від 30 липня 2015 р. відмовлено. Попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дитини [PERSON] та покладено на орган опіки та піклування обов'язок контролю за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків. Дане рішення мотивоване тим, що згідно досліджених обставин справи поведінка відповідача стосовно ухилення від виконання батьківських обов'язків була зумовлена діями позивача, які посіяли у відповідача сумнів з приводу його батьківства та перешкодами у зустрічах з дитиною. Ще під час розгляду справи № 346/807/15-ц [PERSON] виїхав на тимчасові роботи за кордон. З моменту винесення рішення 30 липня 2015 р. до часу подання даної позовної заяви [PERSON] в Україну не повернувся та не змінив свого ставлення до батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина [PERSON] Відповідач ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов'язків, що виявилось в тому, що він не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не виявляє ініціативи в такому спілкуванні, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі. За весь час, що минув з моменту виїзду відповідача за кордон, [PERSON] двічі намагався поспілкуватись з сином, 10 липня 2016 р. та 18 липня 2016 р. Позивач не чинила йому перешкод в такому спілкуванні. Загальна тривалість цих розмов не перевищує 12 хвилин, що є явно недостатнім для нормального самоусвідомлення 5-ти річного хлопчика. На підтвердження зазначених обставин до позовної заяви додаються два знімки екрану її мобільного телефону з відкритою історією спілкування з [PERSON] за допомогою програмного забезпечення «Viber». Факт відсутності інтересу у відповідача до належного виховання дитини підтверджується також довідкою ДНЗ № 16 «Орлятко» від 27 квітня 2017 р., згідно якої [PERSON] є вихованцем даного навчального закладу, а його батько в ДНЗ жодного разу не з'являвся. Вищенаведене свідчить, що ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків носить системний та постійний характер, [PERSON] свідомо ухиляється від спілкування із сином, не цікавиться станом його здоров'я та розвитку, причому робить це без будь-якої поважної причини. У зв'язку з вищенаведеним просить позбавити [PERSON], 1991 року народження, жителя [ADDRESS] батьківських прав щодо його сина - [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені останньою та документально підтверджені судові витрати в розмірі 640 грн. витрат на оплату судового збору. Позивач в судове засідання не з"явилась, але звернулась із зачявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, а тому, суд вважає за можливе слухати справу за наявних доказів в заочному порядку. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутності, підтримав долучений висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно з ст.ст. 150, 157, 180 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України). Абзацом 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до вимог п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 30.03. 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У відповідності до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази, а саме: копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], який народився [INFO], а його батьками записані [PERSON] та [PERSON]; копію рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.05.2013 року, яке набрало законної сили 09.06.2013 року, згідно якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітню дитину [PERSON] залишено на проживання при матері [PERSON]; копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 30 липня 2015 року в справі №346/807/15-ц, яким відмовлено в задоволенні позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] і попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дитини [PERSON] та покладено на орган опіки та піклування - виконком Коломийської міської ради обов'язок контролю за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків, зазначено, що відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини; довідку №25, видану 03.05.2017 року Коломийським дошкільним навчальним закладом №16 «Орлятко»,про те, що [PERSON], [INFO] відвідує даний дошкільний заклад. Вихованням дитини займається мати, а батько за період перебування дитини в ДНЗ не з'явився; акт обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] від 07.09.2017 року; висновок служби у справах дітей Коломийської міської ради Івано-Франківської області, згідно якого ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків проявляється в тому, що він не піклується про стан та здоров'я свого сина, про його духовний фізичний та моральний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, тобто батько повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], - суд приходить висновку, що вищевказаними доказами у судовому засіданні підтверджено доводи позивача про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина, що у відповідності до ст. 164 ч.1 п.2 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного та ст. 155, 164-166 СК України, ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства",

Outcome: approved