Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Заступник керівника Новокаховської місцевої прокуратури звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 27.04.2015 року між Головним управлінням Держземагенства в Херсонській області та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області загальною площею 59,2495 га (кадастровий номер 6522384000:02:001:0044) строком на сім років. Того ж дня даний договір був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В указаній угоді сторони визначили всі істотні її умови, зокрема розмір орендної плати, строки та порядок її проведення. Однак, [PERSON], свої зобовязання щодо своєчасної та повної сплати коштів за користування земельною ділянкою не виконав, внаслідок чого сума його боргу по орендній платі складає 61458,22 грн. Окрім цього, орендар здійснив на орендованій земельній ділянці самочинне будівництво капітальної споруди, чим порушив умови цільового використання орендованого майна та чинне законодавство, яке регулює містобудівну діяльність. За цих обставин, позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості по орендній платі, розірвати договір оренди та вилучити із користування відповідача земельну ділянку з подальшою передачею її до земель державної власності, а також компенсувати йому понесені судові витрати. В судовому засіданні представник Новокаховської місцевої прокуратури [PERSON] позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник Головного управління Держгеокадастра у Херсонській області в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно письмових пояснень, позовні вимоги підтримує з підстав заявлених позивачем. Представник Новозбурївської сільської ради в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (шляхом оголошення в пресі). За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27 квітня 2015 року Головне управління Держземагенства у Херсонській області в особі виконуючого обовязки начальника відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області [PERSON] уклало договір оренди землі з [PERSON], за яким в строкове платне користування відповідача було передано земельну ділянку площею 59,2495 га. сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області строком на сім років (а.с. 12). Укладений договір був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою, яка долучена до матеріалів справи (а.с. 16). Відповідно до п. 8 договору, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на рік, яка щороку підлягає уточненню на коефіцієнт індексації передбачені законодавством. До набрання чинності рішення про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки орендна плата вноситься у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області, що складає на момент укладення договору оренди 867,47 грн. за гектар на рік. Пунктами 10, 11 угоди передбачено, що орендна плата вноситься щорічно до 29 серпня на рахунок місцевого бюджету Новозбурївської сільської ради та справляється виключно у грошовій формі. Відповідно до п. "в" ч.1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України). Згідно листа заступника начальника відділу Держгеокадастру в Голопристанському районі від 11.05.2017р. вбачається, що нормативно-грошова оцінка на території Ново збурївської сільської ради за межами населеного пункту не проводилась та у відділі відсутня технічна документація з нормативно-грошової оцінки на спірну земельну ділянку. Крім цього, зазначено, що з урахуванням коефіцієнтів індексації та інших коефіцієнтів передбачених законодавством, нормативно-грошова оцінка одиниці площі ріллі по Херсонській області станом на 01.01.2017 року становить 34698,86 грн. З листа першого заступника начальника Головного управління ДФС у Херсонській області встановлено, що розмір заборгованості [PERSON] з орендної плати за 2016 рік становить 61458,22 грн. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, з вищевикладеного слідує, що відповідач, маючи зобовязання по сплаті орендної плати у визначений договором строк, належним чином свого обовязку не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у вищевказаній сумі, яка підлягає стягненню з нього в повному обсязі. Згідно зі ст. 13 Закону України від 6 жовтня 1998 р. N 161-XIV "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 цього Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. 36, 37 договору, дія договору припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін. Умовами розірвання договору оренди в односторонньому порядку є невиконання однією із сторін істотних умов договору, а саме: невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням протягом 6 місяців або несплата орендної плати протягом трьох місяців або відмова від перегляду розміру орендної плати. Окрім цього, п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Також, суд враховує те, що відповідно до п.2, 14 Договору, в оренду передана земельна ділянка державної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства. Згідно ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно п. 19 Договору, земельна ділянка надається не для містобудівних потреб. За змістом ч. 1 ст. 24 Закону N 161- XIVорендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 25 зазначеного Законуорендар має право господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Проте, в порушення умов договору оренди та положень закону, відповідач самовільно звів обєкт нерухомості на орендованій земельній ділянці, що підтверджується листами начальника управління ДАБІ у Херсонській області. Статтею 143 ЗК Українипередбачено, що підставою примусового припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Таким чином, суд приходить до висновку, що у звязку з порушенням відповідачем умов договору щодо своєчасної сплати орендної плати та використання земельної ділянки з порушенням мети для якої вона була надана, договір оренди підлягає розірванню на підставі ст. 32 Закону України "Про оренду землі". Згідно ст. 34 ЗУ "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Пунктом 21 договору визначено, що після припинення його дії, орендар повертає орендареві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він її одержав. Виходячи з цього, суд не вбачає потреби в задоволенні вимог про вилучення із користування відповідача земельної ділянки та передачі її до земель державної власності в особі розпорядника, оскільки підставою для такого повернення обєкта оренди є положення нормативно-правового акту (Закону), а порядок її повернення передбачений умовами договору, і тому не потребує зазначення про це в рішенні суду. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, сякщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищевказаного, з [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору, яка була понесена позивачем в розмірі 3200 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial