Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Перший Легіон» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки її виплати та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 01 березня 2014 року по 31 травня 2014 року він з відповідачем перебував у трудових відносинах, але без офіційного працевлаштування, зокрема працював на посаді охоронця із заробітною платою згідно домовленості 85 грн. за добу. Директор ТОВ «Перший Легіон» Юзенко І. О. по закінченню випробувального терміну відмовився офіційно працевлаштовувати його на посаді охоронця та виплатити йому заробітну плату за відпрацьований період. У зв»язку з чим і виникла заборгованість, яка складає 7645 грн., яку і просить стягнути з відповідача разом із компенсацією заборгованості середнього заробітку за час затримки по виплаті заробітної плати, за період з червня 20104 рік по березень 2015 року, в сумі 18115 грн.50 коп.. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, згідно яких просив змінити суму компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки по виплаті заробітної плати з 18115 грн. 50 коп. на 21772 грн. 20 коп., а також стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яку він оцінює у 3 000 грн. У судовому засіданні 27.07.2015 року позивач подав заяву про залишення його позову без розгляду в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, а решту позовних вимог з уточненнями підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Ухвалою суду від 27.07.2015 року цивільну справу за позовом [PERSON] до ТОВ «Перший Легіон» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки її виплати та моральної шкоди залишити без розгляду в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Відповідач ТОВ "Перший Легіон", неодноразово повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, до суду явку свого представника не забезпечив жодного разу. Так, в судове засідання призначене на 14.05.2015 рік відповідач не з»явився, засідання було відкладено на 03.06.2015 рік. В судове засідання 03.06.2015 року відповідач не з»явився, засідання було знову відкладено на 06.07.2015 рік. 06.07.2015 року сторони в судове засідання не з»явилися, засідання було знову відкладено на 27.07.2015 рік. 27.07.2015 року відповідач в судове засідання не з»явився, про причини не явки суду не повідомив. Отже, з огляду на вказані норми, строки розгляду справи, визначені ст.157 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується регулярно, але не рідше двох разів на місяць. Вказаний порядок передбачений і ст. 24 Закону України "Про оплату праці". Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Судом встановлено, що по 31 травня 2014 рік [PERSON] перебував з ТОВ "Перщий Легіон" у трудових відносинах, але без офіційного працевлаштування, зокрема працював на посаді охоронця. Встановлено і те, що внаслідок не виплати позивачу ТОВ "Перший Легіон" заробітної плати утворився борг на суму 7645 грн., що підтверджується довідкою відповідача ТОВ "Перший Легіон" від 07.05.2015 року за вихідним номером 68 за підписом директора І.О. Юзенко, а тому така сума заборгованості по заробітній платі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 4 Щодо позовної вимоги про стягнення морально шкоди суд зазначає наступне. Згідно з ст. 237-1. КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. (п. 13 Постанова Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Отже, враховуючи, що позивачу з березня 2014 року не виплачується заробітна плата, що в свою чергу призвело до моральних страждань позивача, нормальний життєвий устрій було порушено, тому, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди та стягнути з ТОВ "Перший Легіон" моральну шкоду з урахуванням викладених обставин в розмірі 1000 грн., враховуючи принцип розумності та справедливості, вважаючи її прийнятною для юридичної особи, яка довгий час порушувала права свого робітника. Згідно п. 2 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вище зазначене, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати в частині місячного заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 2 тієї ж ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. Такми чином, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ "Перший Легіон" на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., пропорційно до задоволених вимог з урахуванням наявності одночасно майнового і немайнового характеру спору.

Outcome: partial