Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у виді права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві імені Шевченка села Шандра Миронівського району Київської області. Право на вказану земельну частку померла мала на день смерті, оскільки була членом колективного підприємства на час отримання ним державного акта на право колективної власності на землю, була внесена до списку-додатку до державного акта. Будучи спадкоємцями померлої за заповітом, вони спадщину прийняли. Отримати свідоцтво про право на спадщину не мають змоги, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] за життя не отримала. Просили визнати за ними в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 4,41 умовних кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області. В судовому засіданні представник позивачів підтримав заявлені вимоги, уточнив розмір земельної частки паю, яка підлягає спадкуванню. Представник відповідача Миронівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з"явився. В надісланій до суду заяві представник адміністрації просить розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справу проводити у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області сільський голова заявлені ползовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову, вказав, що зборами уповноважених КСП імені Шевченка 14.12.1996 затверджено уточнений список громадян-членів КСП, які мають право на паювання. У вказаному списку [PERSON] відсутня, оскільки до вказаної дати померла. З огляду на вказані обставини вона не набула права на земельну частку (пай) у підприємстві. Представник сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Шандра» в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи вказаний відповідач повідомлений належно. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Шандрівською сільською радою Миронівського району Київської області 15 жовтня 1996 року. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві імені Шевченка села Шандра Миронівського району Київської області. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] діяли норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, відповідно до ст. 549 якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцями померлої [PERSON] за заповітом в рівних частках є позивачі. Заповіт на їх ім'я посвідчений Шандрівською сільською радою народних депутатів Миронівського району Київської області 05 квітня 1989 року за реєстровим № 9. Згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 23923676 від 11 червня 2010 року складений [PERSON] заповіт є чинним. Встановлено, що позивачі у встановлений шестимісячний строк не зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та відмову від неї. Спадщину вони прийняли фактично, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном померлої. Даний факт підтверджується довідкою Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області № 142, виданною 06 червня 2010 року. Паювання земель колишніх сільськогосподарських підприємств (колгоспів, радгоспів) повинно було здійснюватися після їх реформування у колективні сільськогосподарські підприємства (Указ № 666/94), передачі цим підприємствам земель у колективну власність, видачі державного акта на право колективної власності на землю. Коло осіб, які мають право на земельну частку (пай), встановлено Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". Статтею 1 цього Указу передбачено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно зі ст. 2 цього Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві чи була його членом. Право на земельну частку (пай) виникло у померлої [PERSON] за її життя, оскільки на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству імені Шевченка державного акта на право колективної власності на землю вона була пенсіонером, яка раніше працювала у підприємстві та залишилася його членом, була включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який додавався до державного акта на право власності на землю, під номером 349. Вказані обставини підтверджуються даними довідки виконавчого комітету Шандрівської сільської ради Мироніваського району Київської області № 21 від 16 травня 2016 року, державного акта на право колективної власності на землю, виданого колективному сільськогосподарському підприємству імені Шевченка 06 грудня 1995 року, списку-додатку до державного акта на право колективної власності на землю. Позивачі мають перешкоди у оформленні спадкових прав. У матеріалах справи містяться повідомлення нотаріуса від 16 березня 2016 року № 238/02-14 та від 18 березня 2016 року №260/02-14, за змістом яких мають місце перешкоди у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді права на земельну частку (пай) позивач не взмозі з тих підстав, що померла за життя не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Оскільки позивачі успадкували право на земельну частку (пай), що належало спадкодавцю [PERSON] та у встановленому порядку не можуть одержати правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, то успадковане право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на спадкове майно. З огляду на зміст заповіту позивачі успадкували належне померлій право на земельну частку (пай) в рівних частках, тобто по 1/2 частині. Посилання представника відповідача Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області на факт невнесення [PERSON] до уточненого списку членів КСП імені Шевченка, затвердженого зборами уповноважених членів підприємства після отримання підприємством державного акта на право колективної власності на землю не заслуговують на увагу. Право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Отже таке право померла набула з 06 грудня 1995 року та не може бути позбавлена його у зв'язку зі смертю. Визнання права на земельну частку (пай) в землях, які були розпайовані, зачіпає права інших учасників паювання, тому право позивача має бути захищено у спосіб, якщо земельна ділянка в рахунок земельної частки (паю) буде надана не за рахунок розпайованих земель, а за рахунок земель запасу та резервного фонду, який відповідно до ст. 5 ЗК України в редакції 1992 року, відповідно до якої були утворені масиви земель резервного фонду, спеціально призначений для подальшого перерозподілу і використання за цільовим призначенням. Земельна частка (пай) являє собою умовну частку сільськогосподарських земель, розмір якої визначений як середній по господарству в умовних кадастрових гектарах. На відміну від земельної ділянки, яка має чітко визначені межі й розмір у фізичних гектарах, місцезнаходження та межі земельної частки (паю) є невизначеними. Згідно положень ч. 7 ст. 25 Земельного кодексу України вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними. Розмір земельної частки у колективному сільськогосподарському підприємстві імені Шевченка складає 4,19 умовних кадастрових гектари, що підтверджується довідкою відділу Держемагенства у Миронівському районі Київської області 04 січня 2016 року. На підставі викладеного, ст.ст. 25, 152 Земельного кодексу України, ст. 5 Земельного кодексу України в редакції 1992 року, ст.ст. 16, 1216 - 1218, 1233, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 534, 542, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ", пункту 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям",

Outcome: partial