Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У вересні 2015 року представник ПАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 10851 грн. 22 коп. В обґрунтування представник ПАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» вказав, що між ними та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АІ/7371764, за яким останній застрахував транспортний засіб - легковий автомобіль «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 12.03.2015 року о 18:15 год. по вул. Світла в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Деу», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та автомобілем «Шавроле», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 05.05.5015 року [PERSON], який керував автомобілем «Деу», номерний знак [NUMBER], був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення під час ДТП. [PERSON] своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, складала 21702 грн. 43 коп., згідно страхового акту по справі № 0440.609.15.01. від 04.06.2015 року на суму 21702 грн. 43 коп., яку потерпілому було виплачено. З метою врегулювання спору в досудовому порядку представником позивача було надіслано відповідачу досудову вимогу на суму 10851 грн. 22 коп. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду, страхова компанія отримала право вимоги на таке відшкодування, а тому просив суд задовольнити його позовні вимоги. До судового засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, не з'явився, надав письмове клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що 12.03.2015 року з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Деу», номерний знак [NUMBER] була скоєна дорожньо - транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Шавроле», номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 05.05.5015 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до страхового акту складає 21702 грн. 43 коп.. Судом встановлено, що між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування № АІ/7371764. 19.03.2015 року [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що позивач сплатив [PERSON] розмір страхового відшкодування в сумі 21702 грн. 43 коп. відповідно до страхового акту № 0440.609.15.01 від 04.06.2015 року, що підтверджується копією платіжного доручення №11894 від року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів після проведення виплати у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про задоволення позову про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, оскільки особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно до п. 1 ст. 38-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, що складає 10851 грн. 22 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки він є документально підтвердженими. На підставі викладеного та

Outcome: approved