Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

16 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду з позовом до Державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Іскрова О.В., Державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про визнання неправомірних дій державного реєстратора, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права та їх обтяжень, скасування запису про право на власність на предмет іпотеки, припинення права власності на предмет іпотеки, поновлення права власності та визнання права власності на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що вона є одноособовим власником нерухомого майна - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 341,1 кв.м., житловою площею - 126,8 кв.м., який складається з одного яч. бетонного житлового будинку, позначеного на плані під літ. «А,А(1), а,а(1)»; тамбура - під літ. «Б»; альтанка -під літ «В»; сауни - під літ «Г»; погребу - під літ. «г»; гаражу - під літ. «Д»; сараю - під літ «Е; навісу - під літ. «Е»; навісу - під літ. «е»; сходів - під літ. «е(1)»; споруджень - під № 1-13, I, II. Вищевказаний житловий будинок, розташований на належній [PERSON] земельній ділянці (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами), загальною площею 0,2120 гектарів, у тому числі по угіддям: рілля - 0,0110 га, багаторічні насадження - 0,1052 г; під одно- та двоповерховою забудовою - 0,0958 га га під [ADDRESS]. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Вищевказаний житловий будинок разом з вищевказаною земельною ділянкою знаходяться в іпотеці, згідно іпотечного договору від 30.05.07 р., що укладено між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], що посвідчено приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В., реєстраційний номер 405 (надалі за текстом - іпотечний договір). Іпотечний договір було укладено в забезпечення кредитного договору № 014/79729/82/80584 від 27.08.07 р. що укладено між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (надалі за текстом - кредитний договір).Літом 2017 року [PERSON] отримала позовну заяву від [PERSON], з якої стало відомо, що в Овідіопольському районному суді Одеської області (суддя Бочаров А.І.) перебуває цивільна справа № 509/1946/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про виселення (надалі - позовна заява про виселення). До цієї позовної заяви було додано копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 88508970 від 31.05.2017 року, із змісту якого стало відомо, що на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 35459955 від 31.05.2017 13:16:59), що прийнято державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем, [PERSON] набрав право власності на: - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 341,1 кв.м., житловою площею - 126,8 кв.м., який складається з одного яч. бетонного житлового будинку, позначеного на плані під літ. «А,А(1), а,а(1)»; тамбура - під літ. «Б»; альтанка - під літ «В»; сауни - під літ «Г»; погребу - під літ. «г»; гаражу - під літ. «Д»; сараю - під літ «Е; навісу - під літ. «Е»; навісу - під літ. «е»; сходів - під літ. «е(1)»; споруджень - під № 1-13, I, II. Із змісту позовної заяви про виселення [PERSON] набув статус «Нового кредитора» за кредитним договором на підставі Договору відступлення вимоги № 14-03/17/1 від 14.03.17 р., що укладено між ТОВ «СТАНДАРТ ФИНАНС ГРУПП» та [PERSON]. 15 березня 2017 року на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки (що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., реєстраційний № 1017) [PERSON] набув статус «Нового Іпотекодержателя» за іпотечним договором. 14 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна були прийнятті наступні рішення: - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 34262358 від 14.03.2017 22:57:33); - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 34262358 від 14.03.2017 22:57:33); - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 34262358 від 14.03.2017 22:57:33). За вищевказаними рішеннями були внесені записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 20 березня 2017 року (згідно змісту позовної заяви про виселення) [PERSON] надіслав до [PERSON] вимогу про усунення порушення (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»), яку вона не отримувала. 29 травня 2017 року [PERSON] звернувся до Одеської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації» і 31 травня 2017 року державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем було прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 35459955 від 31.05.2017 13:16:59) та внесено запис за даним рішенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після замовлення та отримання Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 95888039 від 31.08.2017 року та № 95888041 від 31.08.2017 року Позивачу стало відомо: 1) на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 35376182 від 25.05.2017 17:59:14), що прийнято державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем та внесено запис за даним рішенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і відповідно: [PERSON] набрав право власності на земельну ділянку (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS]; 2) на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 35376534 від 25.05.2017 18:22:43), що прийнято державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем та внесено запис за даним рішенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і відповідно: [PERSON] набув право власності на земельну ділянку (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS]). 14 березня 2017 року були укладені 3 договори про відступлення права вимоги: між ПАТ «РАЙФАЙЗЕНБАНК АВАЛЬ» та ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНЙ БАНК» Договір відступлення вимоги № б/н, у тому числі за кредитним та іпотечним договором, укладеними між Банком та Позичальником та Іпотекодавцем; між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНЙ БАНК» та ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАНС ГРУПП» Договір відступлення вимоги № б/н, у тому числі за кредитним та іпотечним договором, укладеними між Банком та Позичальником та Іпотекодавцем; між ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАНС ГРУПП» та [PERSON] та Договір відступлення вимоги № 14-03/17/1, у тому числі за кредитним та іпотечним договором, укладеними між Банком та Позичальником та Іпотекодавцем; На виконання п. 2.7. Договір відступлення вимоги № 14-03/17/1 від 14.03.17 р., що укладено між ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАНС ГРУПП» та [PERSON], 15.03.2017 року між «ТОВ «СТАНДАРТ ФІНАНС ГРУПП» та [PERSON] було укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки (що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., реєстраційний № 1017). 31 травня 2017 року державний реєстратор Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича прийняв рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на предмет іпотеки. З вищевказаними діями відповідачів позивач не згоден. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Відповідач Іскров О.В. у судове засідання не з"явився , надіслав на адресу суду заяву у якій просив слухати справу за його відсутності. Відповідач Махортов І.О. у судове засідання не з"явився , надіслав на адресу суду заяву у якій просив слухати справу за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. За таких обставин поновлення прав позивача, шляхом скасування державної реєстрації прав власності за відповідачем, що відповідає вимогам закону. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 35459955 від 31.05.2017 13:16:59); Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 35376182 від 25.05.2017 17:59:14; Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 35376534 від 25.05.2017 18:22:43), що прийняті державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем незаконними, та таким, що порушують майнові права [PERSON] та підлягають скасуванню з огляду на наступне. В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; ) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Згідно п.1, п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: право власності та речові права, похідні від права власності, серед яких іпотека . Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Відповідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Аналогічне застереження міститься і в п. 5.5.1.1 Іпотечного договору. Відповідно до п.61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Також згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Наведене також вказано в іпотечному договорі від 30 серпня 2007 року, що укладено між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], що посвідчено приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В., реєстраційний номер 405. Таким чином, виходячи із аналізу вищезазначених норм законів та нормативно-правових актів, можливо зробити висновок, що звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом передачі іпотекодержателю прав власності на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває лише за умови надання до реєстратора відповідних документів. Реєстратор для вчинення реєстраційної дії з реєстрації права власності має перевірити не тільки наявність, а зміст і повноту поданих документів, тобто застереження, про яке домовились сторони. Такий висновок цілком відповідає приписам ст.ст. 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» і недобросовісні дії реєстратора призвели до незаконного позбавлення права власності на майно іпотекодавця. 1) Ознайомившись із змістом копії документа, що має назву «Вимога про усунення порушення (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»)» від 20.03.2017 року до [PERSON] можливо відмітити, що: - абз. 5 арк. 1 документа, що має назву «Вимога про усунення порушення (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»)» від 20.03.2017 року до [PERSON] не може рахуватися у якості стислого змісту порушених зобов'язань, тому що він містить тільки розмір заборгованості і не вказує за яким саме зобов'язанням та за який період ця заборгованість виникла. - абз. 3 арк. 2 документа, що має назву «Вимога про усунення порушення (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»)» від 20.03.2017 року до [PERSON] не може рахуватися у якості вимоги про усунення порушення, тому що слова «Роз'яснюю Вам, що Ви можете погасити вказану заборгованість у повному обсязі протягом 30 днів …» не є вимогою про виконання порушенного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк, а є лише роз'ясненням, а ні вимогою. Напроти, в абз. 6 арк. 2 документа, що має назву «Вимога про усунення порушення (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»)» від 20.03.2017 року до [PERSON] [PERSON] пропонує надати письмову згоду на позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки. - абз. 4 арк. 2 документа, що має назву «Вимога про усунення порушення (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»)» від 20.03.2017 року до [PERSON] не може рахуватися у якості попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги про виконання порушенного зобов'язання, а тому що в абз. 2 арк. 2 документа, що має назву «Вимога про усунення порушення (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»)» від 20.03.2017 року до [PERSON] [PERSON] стверджує, що він вже «змущений звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (зі змінами)». Таким чином, копія документа, що має назву «Вимога про усунення порушення (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»)» від 20.03.2017 року до [PERSON] за своїм змістом не є копією письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві у розумінні ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку». 2) Ознайомившись зі змістом Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 88508970 від 31.05.2017 року, із змісту якого стало відомо, що Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 35459955 від 31.05.2017 13:16:59), що прийнято державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем було прийняте на підставі документів, на підстві якиз було прийняте вищевказане рішення. І можливо помітити, що у переліку цих документів відсутня або вимога про усунення порушень, надісланая іпотекодержателем іпотекодавцеві, або вимога про усунення порушень, надісланая іпотекодержателем боржникові, хоча ці вимоги відрізняються одна від другої, що прямо порушує п.61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Документ під назвою «Вимога про усунення порушення (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»)» від 20.03.2017 року [PERSON] особисто не отримувалась, а рукотворний запис, зображення якого міститься в рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 6500135429184 виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням почерку [PERSON]. Рекомендовані повідомленя про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 6500135429184 та № 6500135429192 про отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя складені з порушенням вимог Порядку пересилання поштових відправлень, що затверджений наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" № 211 від 12.05.2006 року та Правил надання послуг поштового зв'язку, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року та жодним чином не підтверджують факт отримання позивачем та боржником за кредитним договором вищезазначеної «Вимоги про усунення порушення (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»)» від 20.03.2017 року, що в свою чергу зазначає, що докази завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві відсутні. Тому державним реєстратором не повинні були прийматися до уваги рекомендовані повідомленя про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 6500135429184 та № 6500135429192. 4) Основним правовстановлюючим документом, на підставі якого діяв відповідач, був іпотечний договір від 30.05.07 р., що укладено між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], що посвідчено приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В., реєстраційний номер 405, відповідно до п. 1.2. якого, Іпотекодавець передав в іпотеку наступне майно, а саме: - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 341,1 кв.м., житловою площею - 126,8 кв.м., який складається з одного яч. бетонного житлового будинку, позначеного на плані під літ. «А,А(1), а,а(1)»; тамбура - під літ. «Б»; альтанка -під літ «В»; сауни - під літ «Г»; погребу - під літ. «г»; гаражу - під літ. «Д»; сараю - під літ «Е; навісу - під літ. «Е»; навісу - під літ. «е»; сходів - під літ. «е(1)»; споруджень - під № 1-13, I, II. - земельну ділянку (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами), загальною площею 0,2120 гектарів, у тому числі по угіддям: рілля - 0,0110 га, багаторічні насадження - 0,1052 г; під одно- та двоповерховою забудовою - 0,0958 га під [ADDRESS]. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 95888039 від 31.08.2017 року та № 95888041 від 31.08.2017 року стало відомо: 1) на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 35376182 від 25.05.2017 17:59:14) [PERSON] набрав право власності на земельну ділянку (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS]; 2) на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 35376534 від 25.05.2017 18:22:43) [PERSON] набрав право власності на земельну ділянку (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS]). Таким чином, хоча ні яких змін до іпотечного договору не укладалось, державний реєстратор, всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не «помітив» наявних суперечностей між заявленими правами та документами, що їх посвідчують, що призвело до здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно. - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 34262358 від 14.03.2017 22:57:33); - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 34262358 від 14.03.2017 22:57:33); - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 34262358 від 14.03.2017 22:57:33), що були прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна незаконними, та таким, що порушують майнові права [PERSON] та підлягають скасуванню з огляду на наступне. Згідно п.п. 1-6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; Ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Нотаріус, при здійсненні ним функцій державного реєстратора прав, позбавлений можливості на власний розсуд обирати інший спосіб поведінки, при наявності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень, передбачених статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Проведення нотаріусом, як державним реєстратором, державної реєстрації прав та їх обтяжень, за наявності передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстав для відмови у її проведенні є протиправною. Згідно із п.1, п.2 ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; Таким чином, нотаріуси, як спеціальні суб'єкти, уповноважені приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також про відмову в такій державній реєстрації. Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про іпотеку», правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно із частиною 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо). Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя. На підставі рішення Міністерства юстиції України державна реєстрація права власності та інших речових прав може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених в абзаці першому цієї частини. Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п'ятим цієї частини. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Таким чином дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - перереєстрація іпотеки, були протиправними у зв'язку з тим що нотаріус перевищив свої повноваження щодо прийняття: - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 34262358 від 14.03.2017 22:57:33); - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 34262358 від 14.03.2017 22:57:33); - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 34262358 від 14.03.2017 22:57:33). Оскільки: 1) Згідно вищевказаних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна зареєструвала іпотекодержателем [PERSON] майже за добу до реєстрації відповідного Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, який був зареєстрований у реєстрі за №1077 15.03.2017 року, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що передбачає таке рішення тільки у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном. 2) При прийнятті вищевказаних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна не виявила наявних суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями і не відмовила у державній реєстрації прав та їх обтяжень, що передбачається п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» оскільки до прийняття вищевказаних рішень іпотекодержателем був зареєстрований ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а ні ТОВ «СТАНДАРТ ФИНАНС ГРУПП» та [PERSON], договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки (реєстраційний № 1017) між якими на наступну добу посвідчила приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна. Змін до іпотечного договору, що були посвідчені нотаріально на момент прийняття вищевказаних рішень не укладалось, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, що виконувала функції державного реєстратора, всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не «помітила» наявних суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, що призвело до здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Таким чином, і державний реєстратор Одеської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації» Іскров Олег Вікторович, і приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна не повинні були приймати рішення про державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідно до ч. 5ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 6.3. іпотечного договору, цей Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення Основного зобовязання. Дія цього Договору також припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про іпотеку». Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові, Верховного Суду України від 04 лютого 2015 року № 6-243цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно з пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. За положеннями частини першої статті 559, частини першої статті 593 ЦК України припинення поруки та права іпотеки у разі належного виконання основного зобовязання, презюмується. Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 559, частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Судом встановлено, що дії нотаріуса, який діяв як державний реєстратор, були вчинені з порушенням процедури звернення стягнення на іпотечне майно, передбаченої іпотечним договором та Законом України «Про іпотеку». Так, згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Згідно п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у звязку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до п. 4.5. іпотечного договору, звернення стягнення на Предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Згідно ст. 36 Закону України «Про іпотеку» це застереження вважається Договором про задоволення вимог Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, за умови виконання сторонами пункту 4.6. цього договору. Відповідно до пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, а також якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, виключно власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), а також іпотека, є речовими правами, похідними від права власності, Відповідно до положень частин 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Враховуючи те, що право розпорядження обєктом права власності належить виключно його власникові, то скасування запису про право власності на спірний обєкт нерухомості за ТОВ «Люксак» повинно мати наслідком припинення похідних від права власності речових прав іпотеки та оренди. Згідно ч. 3 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. З огляду на вищенаведене та з урахуванням вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, які виникли між сторонами, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В силу ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу,є підставою для недійсності правочину. Частиною 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. В силу ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Згідно ст. ст. 1,17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Статтею 5 цього Закону встановлено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. У відповідності до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: partial