Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Комунальне підприємство "Славутське ЖКО" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відновлення системи центрального опалення. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказують на те, що відповідачами було неправомірно, без належного дозволу, від'єднано квартиру від системи центрального опалення, що призвело до заподіяння шкоди комунальному підприємству в зв'язку з розбалансуванням внутрішньо будинкової системи центрального опалення, яка належить до інженерної системи будинку як цілісного майнового комплексу. В судовому засіданні представник позивача Дацюк С.Л. позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS], і самовільно, без відповідного дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії, в компетенцію якої входить надання дозволу на відключення споживачів від мереж централізованого опалення, від'єднали свою квартиру від центральної системи теплопостачання, встановивши індивідуальне опалення. Такими діями відповідачі заподіяли шкоду комунальному підприємству, що полягає у розбалансуванні системи централізованого теплопостачання, а тому просить зобов'язати відповідачів відновити раніше діючу систему центрального опалення у квартирі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснивши, що відключення від мережі центрального опалення у квартирі [ADDRESS] було здійснено у 2002 році без відповідного дозволу, оскільки на той час необхідність отримання такого дозволу не була передбачена. Після відключення від мережі центрального опалення відповідачі користувалися електричними приладами, а в 2007 році в квартирі було встановлено газовий конвектор обігріву. Оскільки відключення від мережі центрального теплопостачання квартири було здійснено до затвердження в 2005 році відповідного Порядку, яким передбачено необхідність отримання дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії, вважає, що таке відключення було правомірним, а тому просить відмовити в задоволенні позову застосувавши строки позовної давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], свідків, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають в квартирі [ADDRESS]. Опалення багатоквартирного будинку [ADDRESS] здійснюється відповідно до вимог п.5.56 ДБН В.2.2-24/2009 "Будинки і споруди. Проектування висотних житлових і громадських будинків" від теплової мережі централізованого теплопостачання через газову котельню, що знаходиться на балансі КП "Славутське ЖКО". Цими будівельними нормами не передбачається встановлення систем індивідуального опалення. 20 серпня 2009 року, а в подальшому 12 березня 2013 року, було встановлено факт самовільного відключення квартири [ADDRESS], в якій проживають відповідачі, від системи централізованого опалення, що підтверджується актами, складеними уповноваженими особами комісії КП «Славутське ЖКО». Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Однак, відповідно до п.11 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198 (далі Правила) самовільне втручання в діючі системи теплопостачання та теплоспоживання забороняється. Крім цього, Правила передбачають обов'язкове виготовлення технічних умов, виданих теплопостачальною організацією, виконання яких відповідно до п.10 Правил є обов'язковим. Згідно з п. 15 Правил нова, реконструйована система теплопостачання приймається в експлуатацію рішенням відповідної комісії в установленому порядку. Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Чинним законодавством не передбачено окремого порядку відключення окремих квартир від систем централізованого опалення. Оскільки квартира відповідачів знаходиться в багатоквартирному будинку, то в ній знаходяться крани на трубі централізованої системи теплопостачання для зтравлювання повітря і забезпечення безперебійного забезпечення теплом інших квартир. А отже повністю від'єднати квартиру відповідачів від центрального теплопостачання не представляється можливим за жодних умов. З наведеного слідує, що відключення квартири відповідачів від централізованої системи теплопостачання порушує вимоги розділу 10 "Гідравлічний режим" Державних будівельних норм В.2.5-39/2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Теплові мережі". Як слідує з п.5.25 ДБН В 2.2-20/2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення" при застосуванні квартирних теплогенераторів повинні забезпечуватися температури вище 0 °С в загальних приміщеннях будинку (вестибюлях, холах, коридорах, сходових клітках), а також у загальних і технічних приміщеннях із прокладеним у них водопроводом, у тому числі протипожежним. А тому, оскільки відповідно до ст. 382 ЦК України приміщення загального користування, що обслуговують більше однієї квартири, належать на праві спільної сумісної власності іншим мешканцям будинку, то від'єднання однієї квартири від централізованої системи теплопостачання порушить права інших мешканців. Як слідує з правових позицій Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2011 року, питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, які з метою захисту усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин - серпень 2009 року), зі змінами, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні посилається на те, що їхня квартира була від'єднана від мережі центрального теплопостачання в 2002 році, а тому на них не поширюється дія норм, встановлених у Правилах відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води № 4 від 22 листопада 2005 року. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні відповідач [PERSON], свідки [PERSON] та [PERSON] пояснювали, що від'єднання квартири від централізованого опалення відбулося в 2002 році. Такі пояснення суд вважає необґрунтованими та не приймає їх до уваги, оскільки в судовому засіданні не надано доказів на підтвердження зазначених обставин. Крім того, всупереч таким твердженням, за клопотанням відповідача, при огляді справи наказного провадження № 2-н-611/2010 року за заявою КП «Славутське ЖКО» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за теплопостачання з боржників [PERSON] та [PERSON], судом досліджена заява відповідачів про скасування судового наказу, яка містить вказівку про те, що радіатори (батареї) опалення в квартирі [ADDRESS] було відрізано влітку 2005 року, а влітку 2009 року в квартирі було встановлено газовий конвектор на теплопостачання, а отже посилання відповідача та свідків про від'єднання опалення в квартирі в 2002 році не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Отже, судом встановлено, що відповідачі відокремились від мережі централізованого опалення самовільно. Вказаний факт сторонами визнається і не заперечується. Щодо заперечень відповідача [PERSON] на позов з підстав пропуску строку звернення до суду, суд враховує наступне. Відповідно до статті 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Фактично позивач звернувся до суду з негаторним позовом, об'єктом якого є усунення триваючого правопорушення, що збереглося до моменту подання позову до суду. Відповідачі самовільно від'єдналися від мережі теплопостачання і на даний час дозволу на від'єднання та встановлення автомного опалення в своїй квартирі, яка розміщена в багатоквартирному будинку, вони не мають. Зазначене правопорушення має триваючий характер, тому в силу ст.ст. 261, 268 ЦК України постійно відкладається початковий момент перебігу позовної давності і до таких вимог позивача позовна давність не може бути застосована, доти, поки існує саме правопорушення, а тому вимога відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved