Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва, [PERSON] , [PERSON] , про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно заявлених вимог позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Вимоги позову обґрунтовані тим, що на підставі ордеру №90364 від 29 квітня 1963 року матері позивача з ї батьком надано жиле приміщення в квартирі [ADDRESS] . Мати позивача - [PERSON] померла [INFO] . Рішенням виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м.Києва від 09 березня 1992 року №183 було дозволено змінити договір найму двокімнатної кватири [ADDRESS] та укласти його з батьком позивача - [PERSON] в складі сім`ї: він та сторони по справі. [INFO] [PERSON] помер. На даний час в квартирі зареєстровані: відповідач [PERSON] - брат позивача; [PERSON] - позивач; [PERSON] - чоловік позивача; [PERSON] - донька позивача. [PERSON] в квартирі не проживає, витрат на її утримання не несе, витрати на утримання будинку і прибудинкової території, опалення квартири несе виключно сім`я позивача. Відповідач не проживає в квартирі, не реєструє своє фактичне місце проживання, має у власності житло - Ѕ частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , разом з тим не надає згоди на приведення облікових даних у відповідність із фактичними обставинами та на укладання позивачем, як споживачем комунальних послуг, відповідних договорів. Посилаючись на норми ст. 71, 72 ЖК УРСР, зазначивши, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі приблизно 10 років, добровільно виселився з квартири, майна в квартирі не має, перешкод у користуванні квартирою йому не чинилось, позивач вважає, що останній втратив право користування кватирою [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач [PERSON] отримав 24 грудня 2019 року, що також підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Третіми особами [PERSON] , [PERSON] копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 21 грудня 2019 року, представником третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» - 23 грудня 2019 року, що також підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 березня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року відмовлено. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину». 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України викладено в такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.» Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 08 січня 2020 року від третіх осіб [PERSON] , [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких вони просили задовольнити позовні вимоги повністю, зазначили, що дійсно [PERSON] в квартирі не проживає, останні 25 років не несе витрат на утримання житла, не користується ним для постійного проживання, у зв`язку з сімейними обставинами проживав в квартирі з квітня по травень 2010 року, більше до квартири не повертався, речей в квартирі не має. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Представник третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» не скористався своїм правом та не направив до суду заяв по суті справи. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені нею обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] з сім`єю з двох осіб видано ордер №90364 на право зайняття однієї кімнати площею 15,51 кв.м., в квартирі [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] - батько. Ордер виданий на підставі рішення виконкому Московської районної Ради від 28 квітня 1963 року №705 (а.с.6). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Як убачається з витягу з рішення №183 виконавчого комітету Дніпровської районної Ради народних депутатів м.Києва від 09 березня 1992 року «Про закріплення і обмін житлової площі, зміну договору найму та внесення змін в попередні рішення» дозволено ЖЕК змінити договір найму двокімнатної квартири [ADDRESS] та укласти його з [PERSON] , склад сім?ї: він, дочка [PERSON] , син [PERSON] , у зв`язку зі смертю дружини (а.с. 8). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9). Як убачається з довідок про реєстрацію місця проживання, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (а.с.11, 74), [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 74), [PERSON] , [INFO] (а.с.13, 74), [PERSON] , [INFO] (а.с. 74). 12 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва» із заявою про укладання договору (а.с.14-15), однак їй було повідомлено що відповідно ст.ст.103, 104 ЖК УРСР зміна договору найму житлового приміщення (переведення особового рахунку) або розподіл відбувається виключно за згодою всіх повнолітніх членів сім?ї, у разі відмовлення членів сім?ї дати згоду на укладання окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку (а.с.16). Згідно з інформації, наданої Дніпровським управлінням поліції Національної поліції у м.Києві НП України від 31 жовтня 2019 року, звернень до відділу від [PERSON] , [INFO] , з приводу перешкоджання йому в користуванні квартирою [ADDRESS] не надходило (а.с.17). Як убачається з Акту, складеного та підписаного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , цим актом останні підтверджують, що в квартирі [ADDRESS] громадянин [PERSON] не проживає біля десяти років, його речей в квартирі немає (а.с.18). Згідно свідоцтва про право на спадщину від 14 грудня 2004 року та за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, [PERSON] та [PERSON] належить будинку [ADDRESS] , по Ѕ частці (а.с.25-27). Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву та не надав доказів на спростування вказаних обставин. Також в матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, визначених ч.3 ст. 71 ЖК УРСР, а також того, що позивач та трені особи чинили відповідачу перешкоди в користуванні квартирою. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] протягом строку, що перевищує шість місяців (на дату звернення з позовом до суду), без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування зазначеним житлом. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва», [PERSON] , [PERSON] , про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40грн. На підставі ст. 141 ЦК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у вищевказаному розмірі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved