Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки, та стягнення орендної плати за час користування земельною ділянкою, в якій зазначила, що 14 березня 2012 року між її матірю та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки №14 який зареєстровано у Відділі Держкомзему у Великобілозерському районі 23 травня 2012 року. 21 травня 2012 року її мати померла, а вона відповідно до заповіту, стала спадкоємцем земельної ділянки а пізніше з 08.06.2013 року власником переданої в оренду земельної ділянки. Отже вважає, що до неї перейшли усі права та обовязки орендодавця за договором оренди землі від 14.03.2012 року. Відповідно до п.9-11 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі 6167 грн. один раз на рік до 20 грудня. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. В порушення умов договору, за весь час користування земельною ділянкою з 2012 року по теперішній час, тобто протягом повних чотирьох років відповідач орендну плату ні її матері ні їй не сплачував, в той час коли повинен був сплачувати орендну плату за кожен рік користування землею до 20 грудня поточного року. Вважає, що з боку відповідача має місце систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою. Сума несплаченої орендної плати складає 24668 грн заборгованості по орендній платі, 14343,8 грн. інфляційних, 1408 грн.- 3% річних, 3626 грн. пеня. Просить розірвати договір оренди землі від 14 березня 2012 року №14 укладений між [PERSON] та [PERSON], яких зареєстровано у відділі Держкомзему у Великобілозерському районі 23 травня 2012 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 39011 грн.80 коп орендної плати з урахуванням індексів інфляції, 1408 грн. трьох процентів річних та 3626 грн.19 коп. пені. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та позивач показала, що 14 березня 2012 року між її матірю та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки. 21 травня 2012 року її мати померла, а 08.06.2013 року вона стала власницею цієї земельної ділянки як спадкоємиця. Орендну плату по договору відповідач їй ні разу не виплачував. До відповідача з приводу отримання орендної плати вона не зверталася, документів на право власності не надавала. Вважає, що відповідачу було відомо що вона є власницею земельної ділянки, оскільки усіма ділами у них заправляє мати відповідача, а з нею вона зустрічалася восени 2015 року і мала розмову з приводу даної земельної ділянки. Просить її позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та показав, що дійсно він 14. березня 2012 року уклав договір про оренду земельної ділянки з [PERSON]. Йому стало відомо , що [PERSON] померла. З приводу виплати оренди по даному договору до нього ні хто не звертався. Про те, що позивачка є спадкоємицею померлої і стала власницею даної земельної ділянки він узнав коли отримав документи із суду. Орендна плата по договору оренди нікому не виплачувалась. Вважає, що він повинен виплачувати орендну плату позивачу з часу коли вона повідомила та надала документи на право власності. Вважає, що його вини в тому, що не сплачувалася орендна плата немає, оскільки йому біло не відомо кому її сплачувати. Третя особа Управління Держземагенства у м. Енергодар в судове засідання не зявилися надали листа с проханням розглядати дану справу дез участі їх представника. Третя особа відділ державної реєстрації Великобілозерської РДА в судове засідання не зявилися але достовірно знали про місце та час де воно відбудеться. - свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що добре знайома з матірю позивачки та самою позивачкою. Приблизно у 2007 році вона довідалася що у [PERSON] є земельний пай, але втрачені документи. Вона звернулася до [PERSON] з пропозицією поновити документи. Щоб вона в подальшому могла використовувати її земельний пай. Документи вона поновила і у 2008 році вона за дорученням отримала Державний акт на [PERSON]До 2012 року вона користувалась даним паєм, а у 2012 році [PERSON] передала дану земельну ділянку в оренду її сину. Коли [PERSON] померла вона віддала позивачці по справі державний акт який в неї знаходився для того щоб позивачка оформила право власності на дану земельну ділянку. Восени 2015 року вона зустрілася із позивачкою по справі та узнала з її слів, що вона стала власницею земельної ділянки.Стала говорити, щоб їй повернули гроші за оформлення земельної ділянки, та повідомила, що буде розривати договір оренди. Після цього вона із позивачкою не зустрічалася. З сином з приводу зустрічі не розмовляла. Вивчивши матеріали справи та вислухавши доводи сторін, та пояснення свідка суд вважає, що позов повинен бути задоволений частково. Відповідно до договору оренди землі №14 від 14 березня 2012 року. [PERSON] власник земельної ділянки загальною площею 8,8137 га, та [PERSON] уклали договір оренди земельної ділянки, який був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Великобілозерському районі 23 травня 2012 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 8 червня 2013 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], яка померла 21 травня 2012 року є її дочка [PERSON]. Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 8,8137 га. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] мала у власності земельну ділянку прощею 8,8137 га. Та відповідно до напису держаного нотаріуса 08.06.2013 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на підставі якого право власності на дану земельну ділянку переходить до [PERSON]. За змістом ч. 1 ст.60, ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 32 Закону України "Про оренду землі"на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою згідно з п. "д" ч. 1ст. 141 ЗК України є також передбачена систематична несплата орендної плати. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що положення закону, які регулюють спірні правовідносини вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. У позові позивач, як одну з підстав розірвання договору оренди посилається на те, що ні вона, ні її матір не отримала орендну плату за 2012-2016 роки. Відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься один раз на рік до 20 грудня. В той же час, як вбачається із договору оренди землі договір було укладено матірю позивачки [PERSON]. Яка померла 21 травня 2012 року , тобто до настання часу виплати орендної плати у 2012 році. Позивачка по справі, як видно з вищевказаних документів набула право отримувати орендну плату з 08.06.2013 року. В той же час, як показали сторони позивачка з періоду виникнення у неї права на отримання орендної плати ні разу не зверталася до відповідача по справі і не надавала жодних документів які б підтверджували таке право. Відповідач по справі про право позивача отримувати орендну плату узнав з отриманих із суду документів. Таким чином, в діях відповідача суд вважає взагалі немає систематичної несплати орендної плати, оскільки на протязі чотирьох років відповідач взагалі не знав, що повинен сплачувати орендну плату саме позивачу по справі. Посилання представника позивача на те, що під час укладання договору оренди відповідач укладав договір як особа підприємець і перестав їм бути тому договір необхідно розірвати, взагалі безпідставні, оскільки договір укладений між фізичними особами і розірвання договору із цих підстав взагалі не передбачено Законом. а тому договір оренди, укладений між сторонами, не може бути розірваний з підстави, яка зазначена позивачем, а саме, систематична несплата, оскільки не є обґрунтованою, і не може відповідно до п."д" ч. 1ст. 141 ЗК України бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна вимога щодо розірвання договору оренди, укладеного між сторонами не підлягає розірванню. Вимоги позивача про стягнення 3% річних, та інфляційних відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, та сплата пені передбачена п.14 договору оренди землі також не підлягають задоволенню оскільки виплата 3% річних та пені передбаченої договором настає у разі порушення відповідачем умов договору або зобовязання. В даній же справі суд не вбачає порушення відповідачем умов договору оскільки, сам позивач по справі не повідомив відповідача, про те що він отримав право на отримання орендної плати. Дійсно, позивачка по справі прийняла спадщину після смерті матері, та стала власницею даної земельної ділянки, а так отримала усі права та обовязки за укладеним матірю договором оренди. Тому суд вважає, що вона має право на отримання орендної плати по договору оренди за 2012 2015 роки. Відповідно п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі - 6167 грн. Згідно із п.10 договору Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. За 2012 рік виходячі з 7 місяців користування землею із суми 3597 грн. 2012 рік 3597 х 0,6 інд інф =3582,61 2013 рік 3582,61 х100,5 = 3600,52 2014 рік 3600,52 х 124,9=4497,04 2015 рік 4497,04 х 143,3 =6444,26 4 міс 2016 ріку 6444,26 х105,1=6772,91 грн За 2013 рік 6167 х 100,5=6197,33 2014 рік6197,33 х 124,9=7740,47 2015 рік7740,47 х 143,3 = 11092,09 4 міс 2016 ріку11092,09 х 105,1=11657,78 грн. За 2014 рік 6167 х 124,9=7702,58 2015 рік7702,58 х 143,3=11037,79 4 міс 2016 року 11037,79 х105,1=11600,67 грн. За 2015 рік6167 х 143,3=8837,31 4міс2016 року8837,31 х 105,1=9288,01 грн. Загальна сума орендної плати за 2012-2015 роки складає 39319,37 грн. Суд вважає, що дана сума орендної плати повинна бути виплачена позивачці. На підставі викладеного,

Outcome: partial