Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до Виноградівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Позов мотивовано тим, що відповідно до кредитного договору № MKА1GК00000020 від 18.02.2005 року відповідачка 22.02.2005 року отримала кредит у розмірі 20000,00 євро зі сплатою відсотків у розрахунку 12,00 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 18.02.2015 року. Зобов'язання за даним кредитним договором забезпечено договором іпотеки № MKА1GК00000020 від 19.02.2005 року, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 197,00 кв.м., житловою площею 57,00 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] яке належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки дорівнює 156615,00 грн. Відповідач в порушення умов кредитного договору виконала свої зобов'язання тільки частково і станом на 24.12.2013 року заборгованість відповідача становить 108149,87 доларів США, з яких заборгованість за кредитом 18994,29 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 28069,77 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 6144,67 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 54941,14 доларів США, які позивач просить стягнути шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, не заперечує проти заочного рішення (а.с.53 ). Відповідач у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, про що свідчить судова повістка, наявна в матеріалах справи (а.с.51,52,54) в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № MKА1GК00000020 від 18.02.2005 року відповідачка [PERSON] 22.02.2005 року отримала кредит у розмірі 20000,00 євро зі сплатою відсотків у розрахунку 12,00 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 18.02.2015 року (а.с.19-22). Зобов'язання за даним кредитним договором забезпечено договором іпотеки № MKА1GК00000020 від 19.02.2005 року, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 197,00 кв.м., житловою площею 57,00 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] яке належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки дорівнює 156615,00 грн. (а.с.23-27) Відповідач в порушення умов кредитного договору виконала свої зобов'язання тільки частково і станом на 24.12.2013 року заборгованість відповідача становить 108149,87 доларів США, з яких заборгованість за кредитом 18994,29 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 28069,77 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 6144,67 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 54941,14 доларів США, які позивач просить стягнути шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. (а.с.10-15). Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами ЦК України 2003р. та нормами Закону України "Про іпотеку" Так, відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За приписами ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або застосування процедури продажу, встановленою ст. 38 Закону, яка передбачає продаж предмета будь-якій особі-покупцеві. Статтею 25 ч.2 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], в порушення умов кредитного договору, та в порушення ст. 526 ЦК України, виконала свої зобов'язання перед позивачем по погашенню наданого йому кредиту тільки частково, позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MKА1GК00000020 від 18.02.2005 року в розмірі 108149,87 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. Крім того, абзацом другим п.43 постанови №5 від 30.03.2012 року Вищий Спеціалізований Суд з розгляду цивільних та кримінальних справ зазначив, що з згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 3654,00 гривень судового збору та 243,60 гривень за подання заяви про забезпечення позову (а.с.1,2), а відтак, з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у розмірі 3897,60 грн., підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved