Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення нікчемності заповіту, в якому зазначила, що з її чоловіком [PERSON], вона прожила спільно сім'єю 30 років. У 2007 році вони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 23.08.2007 року. Від шлюбу у них є діти - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 28.09.1985 року, та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 01.09.1990 року. Восени 2012 року її чоловік важко захворів. Під час перебування в Кіровоградському обласному онкологічному диспансері лікарі поставили діагноз онко шлунку 4 ступеня, що підтверджується довідкою від 08.11.2012 року, та направили на лікування за місцем проживання. Про хворобу чоловіка вона повідомила його сестру - [PERSON] та племінника - [PERSON], з якими вони не зустрічались близько 10 років. Після її дзвінка [PERSON] та [PERSON] два рази провідували хворого. В лютому - березні 2013 року через стрімкий розвиток хвороби у [PERSON] почались провали пам'яті, його постійно мучили страшні болі, знеболювальні препарати майже не допомагали. Самостійно він не міг вставати та пересуватись, навіть тримати ложку в руках. Зранку, 25 березня 2013 року, до них раптово, на автомобілі ВАЗ приїхали [PERSON] та [PERSON], які запевнили її чоловіка у швидкому видужанні. Вони разом працюють в районній лікарні медсестрою та медбратом. [PERSON], в надії позбавитись страшного болю та вилікуватись, погодився переїхати з ними в смт. Арбузинку Миколаївської області. Через два дні наші діти поїхали провідати свого батька в смт. Арбузинку, стан його здоров'я різко погіршився. Її чоловік хотів повернутися додому, проте [PERSON] цього не допустила. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 11.04.2013 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області. Дізнавшись від сторонніх людей про смерть її чоловіка, вона разом з родичами та сусідами поїхали на похорони. Потім вона дізналася, що 25.03.2013 року секретарем виконавчого комітету Перчунівської сільської ради [PERSON] було посвідчено заповіт, складений її чоловіком. Згідно даного заповіту [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку площею 13,26 га, що належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю № 316 від 25.03.2002 року. 11.06.2013 року вона подала заяву про прийняття спадщини подружжя до Добровеличківської державної нотаріальної контори, де отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи. Вважає, що заповіт [PERSON] від 25.03.2013 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Перчунівської сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 08, є нікчемним. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обгрунтували їх обставинами викладеними в позовній заяві, просять їх задовільнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, надали суду пояснення, що 25.03.2013 року по проханню [PERSON](його дядька по материнській лінії) він разом з [PERSON].(його тітки також по материнській лінії і рідної сестри [PERSON]) забрав його в смт.Арбузинка Миколаївської області, поскільки останній хворів онкозахворюванням, а позивач та їх діти не здійснювали належного догляду за дядьком. В цей же день його дядько з власної волі склав заповіт в Перчунівській сільській раді на його користь, йому про це стало відомо після складання заповіту від самого [PERSON], який повідомив йому що земельну ділянку, яка складається з його земельної ділянки і земельної ділянки яка йому дісталася в спадщину від його батька, він заповів йому. Його дядько сам передвигався, говорив, мислив, віддавав звіт своїм діям. [INFO] року дядько помер. Поховання дядька здійснював він, позивач і їх діти приїджали на похорон, проте участі в похованні не приймали. Вважають, що підстав для задоволення позову та встановлення нікчемності заповіту немає, поскільки заповіт відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а заповіт це односторонній правочин. Третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Перчунівська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, надали суду заяву про слухання справи в їх відсутність. Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності третьої особи на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 23 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб який зареєстровано Перчунівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 20. Прізвище після реєстрації шлюбу: дружини - [PERSON]. (а.с.6). [INFO] року [PERSON] помер , про що 08 квітня 2013 року складений відповідний актовий запис №39. Місце смерті смт.Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області (а.с.10). Згідно заповіту від 25 березня 2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №08 [PERSON] належну йому земельну ділянку (пай), що належить йому на основі державного акта на землю серії ІУ-КР №018793, виданного Добровеличківською райдержадміністрацією Кіровоградської області 25 березня 2002 року та розташовану на території Перчунівської сільської ради село Перчунове Добровеличківського району Кіровоградської області заповів [PERSON], [INFO]. Згідно рішення першої сесії шостого скликання Перчунівської сільської ради від 11.11.2010 року №3 "Про обрання секретаря Перчунівської сільської ради" [PERSON] обрано секретарем Перчунівської сільської ради, депутата виборчого округу №2, з одночасним здійсненням повноважень секретаря виконавчого комітету Перчунівської сільської ради. Розпорядженням голови Перчунівської сільської ради № 37 від 11.11.2010 року "Про покладання обов'язків по вчиненню нотаріальних дій" обов'язки по вчиненню нотаріальних дій покладено на [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно підпункту 5 пункту "б" ч.1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у редакції станом на 2010 рік, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження з вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів громадянського стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад). Зі змісту ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вбачається, що делегованими повноваженнями є повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, тобто повноваження надаються колективному органові, а не певній посадовій особі. В даному випадку Законом надане право на вчинення нотаріальних дій виконавчому комітетові. Виконавчий комітет на своєму засіданні передає своє делеговане законом повноваження на вчинення нотаріальних дій посадовій особі - секретареві сільської ради з покладенням на неї відповідних обов'язків. Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Лише в такому випадку секретар сільської ради отримує надані законом повноваження на вчинення нотаріальних дій. Статтею 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено вичерпний перелік повноважень сільського голови. Відповідно до п.п.19,20 ч.4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський голова здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; видає розпорядження у межах своїх повноважень. Отже, голова Перчунівської сільської ради Виноградов В.М. видав незаконне розпорядження № 37 від 11 листопада 2010 року з перевищенням власних повноважень, чим порушив вимоги ч. 8 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої він має право видавати розпорядження лише в межах своїх повноважень. Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, поскільки позивачем доведено належними та допустимими по справі доказами, що голова Перчунівської сільської ради Виноградов В.М. видав незаконне розпорядження № 37 від 11 листопада 2010 року з перевищенням власних повноважень, чим порушив вимоги ч. 8 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої він має право видавати розпорядження лише в межах своїх повноважень і відповідно заповіт [PERSON] від 25.03.2013 року, посвідчеий секретарем виконавчого комітету Перчунівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №08 - складений особою, яка не мала на це права, є нікчемним. Відповідач заперечуючи проти позову не надав суду належні та допустимі по справі докази своїх заперечень. На підставі ст. 1233, ч.3 ст.1247, ст.1251, ч.1 ст.1257 ЦК України, Закона України "Про нотаріат", Закона України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування", ст. ст. 3,4,10, 27, 31, 50, 57, 60, 61 , 88, 209,212- 215, 218 ЦПК України суд, -

Outcome: approved