Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (надалі Відповідач-1) 06.02.2008 року уклали кредитнй договір Е/V 3569 (надалі - Договір).Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 3000,00 [Долар США] на термін до 08.02.2010 р., а Відповідач-1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Зазначена сума була видана Відповідачу-1 договором про видачу траншу Е/V 3569/1 від 08.02.2010 року.Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач-1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, Відповідач-1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 3000,00 [Долар США].В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України Відповідач-1 свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач-1 станом на 18.11.2015 року має заборгованість - 8461,30 [Долар США], яка складається з наступного: 1711,51 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 2958,80 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3790,99 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 2630,04 [Долар США], яка була задоволена рішенням Жовківського районного суду Львівській області від 15 квітня 2010 року з Відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", різниця становить 5831,26 [Долар США]; а також штрафи відповідно до Договору: 10,52 [Долар США] - штраф (фіксована частина). 290,99 [Долар США] - штраф \процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 6133,34 [Долар США]. В забезпечення виконання зобовязання за Договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та нижчевказаними фізичними особами було укладено договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] (надалі- Відповідач-2) в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором Відповідача-1 та договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] (надалі - Відповідач-3) в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором Відповідача-1.Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодеску України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5, Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором.Згідно з п. 6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання.Вимога, що була предявлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення.Згідно зі ст. 32 ЦПК України, позов може бути предявлений до кількох осіб. Участь у справі кількох відповідачів допускається, якщо предметом спору є спільні права та обов'язки кількох відповідачів; предметом спору є однорідні права та обов'язки.Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники; предметом спору є однорідні права та обов'язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, позивач вважає за доцільне об'єднати позовні вимоги позивача до кількох відповідачів в одній позовній заяві.У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором заборгованість до стягнення становить 6133,34 [Долар США].А тому, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 6133,34 [Долар США] , що за курсом 23,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.11.2015 року складає 145789,50 грн. за кредитним договом № Е/V 3569 від 06.02.2008 року та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Позивач у судове засідання не зявився, однак представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання про слухання справи без участі представника позивача по наявних у справі документах. Позов підтримує в повному обсязі. Про заочний розгляд справи не заперечує. Відповідач-1 [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Разом із заявою на адресу суду подав заперечення на позовну заяву які просив врахувати при розгляді справи. Зокрема, [PERSON] в запереченні на позовну заяву зазначає, що на його думку Банкомнеправомірно нарахована пеня та штраф в іноземній валюті. Вважає, що нарахування штрафних санкцій в іноземній валюті суперечить чинному законодавству України та порушує права позичальника у звязку із суттєвим зростанням курсу іноземної валюти. , а також, зазначає щодо зменшення розміру нарахованої Банком пені. Зазначає, що відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проситьврахувати, що він є батьком багатодітної родини, в якій виховуються шестеро дітей. Станом на даний час в родині дуже складне матеріальне становище, оскільки [PERSON], як єдиний годувальник, втратив роботу та з цього часу не працює. Дружина [PERSON] не працює у звязку із доглядом за особою похилого віку. Єдиним джерелом доходу вказаної багатодітної родини є державна допомога. Зважаючи на вищенаведене, просить зменшити розмір нарахованої Банком пені до суми, що не перевищує заборгованості за тілом кредиту. Відповідач-2 [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов заперечує в частині, що стосується її інтересів. Разом із заявою подала на адресу суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначає, що на її думку порука припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, відтак, немає жодних підстав покладення відповідальності по кредитному договору на поручителів. Відповідач-3 [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки. Відповідно до копії паспорта відповідача серії СЕ 240772, виданого Шевченківським РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області 22.07.2003 року, вбачається, що Відповідач-3 [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. України, буд. 19. Відповідачу, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, надсилалась судова повістка, однак, така повернута до суду без вручення адресату. Причина повернення: за закінченням терміну зберігання. Відповідно\~ст. 74 ч. 5 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що в розуміння\~ст. 74 ч. 5 ЦПК України, Відповідач-3 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк належить задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ ПРИВАТБАНК свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦКУ зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Відповідач-1 [PERSON] 06.02.2008 року уклали кредитнй договір Е/V 3569.Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 3000,00 [Долар США] на термін до 08.02.2010 р., а Відповідач-1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Зазначена сума була видана Відповідачу-1 договором про видачу траншу Е/V 3569/1 від 08.02.2010 р. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач-1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, Відповідач-1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 3000,00 [Долар США].В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України Відповідач-1 свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач-1 станом на 18.11.2015 року має заборгованість - 8461,30 [Долар США], складається з наступного: 1711,51 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 2958,80 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3790,99 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Разом з тим, у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пп. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). В предявленому позові Банк просить стягнути 1711,51 доларів США тіла кредиту, та 3790,99 доларів США - пені за несвоєчасне виконання зобовязання по договору. Таким чином, сума пені більш ніж в два рази перевищує тіло кредиту. Боржник [PERSON] є батьком багатодітної родини, в якій виховуються шестеро дітей, що вбачається із: копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-СГ № 253146; копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-СГ № 307296; копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-СГ № 001312; копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-СГ № 081050; копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-СГ № 081051; копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-СГ № 268036. Станом на даний час в родині складне матеріальне становище, оскільки [PERSON], як єдиний годувальник, втратив роботу та з цього часу не працює, що вбачається із копії трудової книжки № 1924463. Дружина [PERSON] не працює у звязку із доглядом за особою похилого віку, що вбачається із довідки Жовківського управління соціального захисту населення від 23.02.2016 року. Єдиним джерелом доходу вказаної багатодітної родини є державна допомога. Зважаючи на вищенаведене, суд прийшов до переконання про неолбхідність зменшити розмір нарахованої Банком пені до суми, що не перевищує заборгованості за тілом кредиту. Тобто пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором повинна становити 1711,51 [Долар США] , а не 3790,99 [Долар США]. Тому сума заборгованості становить 6381,82 [Долар США]. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 2630,04 [Долар США], яка була задоволена рішенням Жовківського районного суду Львівській області від 15 квітня 2010 року з Відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", що вбачається із копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 15.04.2016 року. Різниця між цими сумами становить становить 3751,78 [Долар США]; а також штраф відповідно до Договору: 10,52 [Долар США] - штраф (фіксована частина); 290,99 [Долар США] - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 4053,29 [Долар США], що за курсом 23,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.11.2015 року складає 96346,70 грн. за кредитним договом № Е/V 3569 від 06.02.2008 року Крім цього, в забезпечення виконання зобовязання за Договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та нижчевказаними фізичними особами було укладено: договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором Відповідача-1 та договір поруки, укладений з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором Відповідача-1. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодеску України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5 Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором, що вбачається із копії повідомлення від 03.12.2015 року.Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники; предметом спору є однорідні права та обов'язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, позивач обєднав позовні вимоги до кількох відповідачів в одній позовній заяві.Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Однак порука припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, відтак, немає жодних підстав покладення відповідальності по кредитному договору на поручителів. Як вбачається зі змісту пп. 1.3. Кредитної угоди № E/V 3569 від 06.02.2008 р. та додатків до неї, термін погашення кредиту не пізніше 05.02.2010 р. В матеріалах справи є повідомлення від 03.12.2015 р. № 30.1.0.0/2 - 826LVLES06ZG0/, адресоване [PERSON], [PERSON], [PERSON], з вимогою про сплату суми боргу за тілом кредиту в розмірі 1711,51 доларів США та боргу по відсотках за користування кредитом в сумі 2958,79 доларів США. У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Пп. 11 Договорів поруки від 06.02.2008 р. передбачає, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Пп. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вказує наступне: «Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати». Таким чином, строку дії поруки [PERSON] та [PERSON] вищезазначеними договорами поруки не встановлено. Пп. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачає також наступне:«Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язаїтя не пред'явить вимоги до поручителя.При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежуПред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання». Як зазначалось вище, термін погашення кредиту згідно Кредитної угоди - не пізніше 05.02.2010 р. Поряд з тим, протягом шести місяців з цієї дати, тобто до 05.08.2010 року, Банк ні з вимогами, ні з позовом до поручителів про стягнення сум, що є предметом цього позову, не звертався, відтак, згідно вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука [PERSON] та [PERSON] припиняється з дати наступної після закінчення шестимісячного строку предявлення вимог до поручителя, тобто з 06.08.2010 року. Пп.12 Договорів поруки від 06.02.2010 р. встановлено, що строк звернення до суду за цим договором становить 5 років. Термін погашення кредиту, згідно кредитної угоди до 05.02.2010 р. Позов до поручителів про часткове стягнення заборгованості, який в силу ч. 2 ст. 264 ЦК України, перериває позовну давність, був предявлений та рішення винесено 15.04.2010 р. У відповідності до ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. З позовом, що є предметом розгляду в цій справі, Банк звернувся тільки в січні 2016 року, тобто з пропуском 5-ти річного строку звернення до суду. Жодних дій, які б свідчили про визнання боргу, в цей період поручителями не вчинялося. У відповідності до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнешся неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Зважаючи на вищенаведене, у відповідності до ст. 267 ЦК України, доцільне застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості з поручителів, що є предметом цього спору. За таких обставин суд прийшов до переконання відмовити повністю у задоволенні вимог про стягнення заборгованості з поручителів. Згідно із ст. ст. 1050, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику в такій же сумі, в строк та в порядку встановленому договором, якщо позикодавець не повернув суму позики, то відповідно до ст. 625 ЦК України зобовязаний нести відповідальність за порушення зобовязання за прострочення платежу та сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення, незалежно від сплати процентів, а якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, а також позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до Платіжного доручення № BO904B0ZR7 від 14.01.2016 р. позивач сплатив 2186,84 гривень судового збору при подачі даного позову, оскільки ціна позову складає 145789,50 гривень, а відповідно до ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Оскільки заборгованість до стягнення становить 4053,29 [Долар США], що за курсом 23,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.11.2015 року складає 96346,70 грн., з Відповідача-1 [PERSON] в користь позивача слід стягнути 1445,20 гривень судового збору. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк підлягають до часткового задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк.

Outcome: partial