Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), треті особи: Крутьківська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області (далі - третя особа-1), [PERSON] (далі - третя особа-2), [PERSON] (далі - третя особа-3), про визнання\~права власності\~на земельну\~ділянку в\~порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину [PERSON] . прийняли позивач, відповідач та треті особи, так як постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. У зв`язку з цим позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідач подав до Чорнобаївського районного суду Черкаської області зустрічний позов до позивача про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що [INFO] помер їх з позивачем батько - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входять дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідач спадщину [PERSON] прийняв, так як постійно проживав із спадкодавцем, однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. У зв`язку з цим відповідач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 8 травня 2019 року зустрічний позов прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, підтримав первісний позов повністю, просив його задовольнити, проти зустрічного позову не заперечував (а.с. 59). Відповідач подав до суду заяву, в якій первісний позов визнав, наполягав на задоволенні зустрічного позову та просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 63). Від третьої особи-1 надійшов лист з проханням провести розгляд справи за відсутності її представника (а.с. 33). Третя особа-2 та третя особа-3 подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність (а.с. 62, 63). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 20 квітня 2017 року серії [NUMBER] (а.с. 5). Позивач, відповідач та третя особа-2 є дітьми померлого [PERSON] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження від 15 вересня 1998 року серії [NUMBER] , від 24 жовтня 1989 року серії [NUMBER] , та від 21 жовтня 1988 року серії [NUMBER] відповідно (а.с. 7, 10, 60). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4323 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташована на території Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала йому на підставі державного акту від 10 липня 2006 року серії [NUMBER] , що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 липня 2018 року № НВ-7107302632018 (а.с. 14-16); - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5628 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташована на території Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала йому на підставі державного акту від 10 липня 2006 року серії [NUMBER] , що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 липня 2018 року № НВ-7107302522018 (а.с. 17-19); - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3424 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташована на території Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала йому на підставі державного акту від 26 вересня 2003 року серії [NUMBER] , що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 липня 2018 року № НВ-7107302582018 (а.с. 40-42); - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5629 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташована на території Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала йому на підставі державного акту від 26 вересня 2003 року серії [NUMBER] , що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 липня 2018 року № НВ-7107302472018 (а.с. 43-45). Згідно з довідкою Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 577 від 3 липня 2018 року [PERSON] проживав та був зареєстровний за адресою: [ADDRESS] з дружиною [PERSON] (третя особа-3), синами: [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач), [PERSON] (третя особа-2) (а.с. 13). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 10 травня 2019 року (вих. № 463/01-16) (а.с. 58), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 27), після смерті [PERSON] , заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори не поступало. Водночас листами Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 14 березня 2019 року (вих. №№ 265/02-16, 264/02-16) позивачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове майно, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 20, 46). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що померлий [PERSON] заповіт не складав, а позивач та відповідач відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] його спадщину прийняли позивач, відповідач, третя особа-2 та третя особа-3, як спадкоємці першої черги, які на час відкриття спадщини постійно проживали разом з ним, однак позивач та відповідач позбавлені можливості оформити право власності в порядку спадкування, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом підлягають до задоволення, оскільки відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, те, що відповідач за первісним позовом та за зустрічним позовом проти позову не заперечує суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі за первісним та зустрічним позовами. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved