Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

19 січня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на заставне майно та виселення. Позов мотивують тим, що 18 січня 2011 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № ІКІZG. 2765.001. Відповідно п.п. - 1.1. 2.1. 8.1. 8.3, 8.4, 8.7 Кредитного договору, банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, на умовах, визначених договором. Кредит надався в сумі 45 000,00 грн. під заставу приватної квартири, за адресою: [ADDRESS]. Термін користування кредитом по 18 січня 2016 року. Процентна ставка за користування кредитом: 1.5%. Банк виконав свої обов'язки згідно приписів Кредитного договору № ІКІZG. 2765.001 від 18.01.11 р. в повному обсязі, про що свідчить розпорядження на видачу готівки від 18 січня 2011 року. В забезпечення виконання зобов»язань відповідача за кредитним договором між банком і [PERSON] який виступив майновим поручителем по кредиту [PERSON], 18 січня 2011 року був укладений Договір іпотеки квартири № ZX019521.2767.002. Згідно з п. 33.3 Договору іпотеки іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира загальною площею 57.60кв.м, житловою площею 31,20 кв.м.. за адресою: [ADDRESS]. що належить [PERSON] на праві особистої приватної власності. Станом на 03.01.2013р. загальна заборгованість по кредитному договору становить 189 092,71 грн., а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту - 29 715,45 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 13 935,27 грн.; поточна заборгованість за процентами -492,02грн.; прострочена заборгованість за процентами -24 513,03 грн.; заборгованість по комісії-9180,00грн.; сума пені - 76 538,24грн.; сума штрафу - 34 718,70грн. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ІКІZG. 2765.001 від 18.01.11 р. в розмірі 189 092,71 грн - звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 57,60кв.м, житловою площею 31,20 кв.м., за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві особистої приватної власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження або застосування іншої процедури відчуження предмету іпотеки за вибором ПАТ "ВБР" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором укладеного між ПАТ "ВБР" та [PERSON], виселити з предмету іпотеки всіх осіб, що зареєстровані та мешкають в квартирі з зняттям всіх зареєстрованих осіб з реєстрації, без надання іншого житлового приміщення, стягнути солідарно з відповідачів судовий збір у розмірі 1890,00грн. та 243,60грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву з проханням справу розглядати в їх відсутність, в заяві вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судовому дорученні про допит відповідачів вказано, що відповідачі двічі до суду не з»явились (30.04.2014р. та 15.05.2014р.) по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Суд в порядку ст. 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача по наявним у справі доказам. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 січня 2011 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № ІКІZG. 2765.001. Відповідно п.п. - 1.1. 2.1. 8.1. 8.3, 8.4, 8.7 Кредитного договору, банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, на умовах, визначених договором. Кредит надався в сумі 45 000,00 грн. під заставу приватної квартири, за адресою: [ADDRESS]. Термін користування кредитом по 18 січня 2016 року. Процентна ставка за користування кредитом: 1.5%. В забезпечення виконання зобов»язань відповідача за кредитним договором між банком і [PERSON] який виступив майновим поручителем по кредиту [PERSON], 18 січня 2011 року був укладений Договір іпотеки квартири № ZX019521.2767.002. Згідно з п. 33.3 Договору іпотеки іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира загальною площею 57.60кв.м, житловою площею 31,20 кв.м.. за адресою: [ADDRESS]. що належить [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15 липня 2005року Степановою Г.С. Державним нотаріусом Зугреської державної нотаріальної контори зареєстрованим № 624. Предмет іпотеки зареєстрований в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку як окремий виділений в натурі об'єкт права власності, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7829453 від 20.07.05р. за реєстраційним номером №11213215 , номер запису 191, в книзі 1. Відповідно до Договору поруки №РХ 029031.2767.001 від 18 січня 2011 року укладеного між [PERSON], Банком та [PERSON] у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткової відповідальності. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодуванню збитків. Згідно з п.п. 16.7.1, 16.7.2, 31.3 Договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель має право в разі невиконання Позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Предмету іпотеки. Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання будь якого із зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.п. 1, 33.3 Договору Іпотеки в забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором виступає предмет іпотеки. Станом на 03.01.2013р. загальна заборгованість по кредитному договору становить 189 092,71 грн., а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту - 29 715,45 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 13 935,27 грн.; поточна заборгованість за процентами -492,02грн.; прострочена заборгованість за процентами -24 513,03 грн.; заборгованість по комісії-9180,00грн.; сума пені - 76 538,24грн.; сума штрафу - 34 718,70грн. Згідно ст..526 ч.1 ЦК України та ст.525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором або законом. Видами забезпечення виконання зобов'язання, відповідно до ст.546 ЦК України, є неустойка, порука, гарантія, застава, при тримання, завдаток. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання, зокрема у даному випадку іпотека. Саме з таким видом забезпечення виконання зобов'язання договору кредиту визначилися сторони. Відповідно до ст..33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Статтею 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі зобов'язання за кредитним договором виконували неналежним чином, про що свідчить розмір заборгованості станом на 03.01.2013 року. Письмову вимогу про усунення порушень із зазначенням стислого змісту порушених зобов'язань, вимогою про їх виконання та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на адресу відповідача було направлено рекомендованим листом 06.11.2013р., 12.11.2013р. При цьому відповідачем не застосовано заходів щодо виконання зобов'язань та погашення заборгованості, що стало підставою для звернення до суду. Таким чином, у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено діючим законодавством та договором іпотеки. Із позовної заяви вбачається, що позивач, як іпотекодержатель, просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 57,60кв.м, житловою площею 31,20 кв.м., за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві особистої приватної власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження або застосування іншої процедури відчуження предмету іпотеки за вибором ПАТ "ВБР" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором укладеного між ПАТ "ВБР" та [PERSON] Відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону. Правилами ст.38 вищевказаного Закону України передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, порядок та процедуру такого продажу. З урахуванням встановлених вищевказаних обставин та вимог закону, суд вважає необхідним позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити та в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № ІКІZG. 2765.001 від 18.01.11 р. в розмірі 189 092,71 грн - звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 57,60кв.м, житловою площею 31,20 кв.м., за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст.40 Закону України "Про іпотеку" та ст.. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, оскільки наявність осіб зареєстрованих у будинку, на який звертається стягнення, перешкоджатиме реалізації предмета іпотеки. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із найманого житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Разом з тим, у ч.1 ст.40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 ст.40 Закону України "Про іпотеку" установлений порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно,їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки,передбачено в ч.3 ст.109 ЖК України. У частинах 2 і 3 цієї ж статті 40 законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в частині 3 статті 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою частиною 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку". Оскільки в справі відсутні відомості про отримання власноручно відповідачами [PERSON] та [PERSON] відповідної вимоги іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, а законом передбачений певний порядок добровільного виселення за вимогою Банку, і цей порядок банком не дотриманий, позов про виселення без дотримання попереднього порядку є передчасним. Що стосується позовних вимог позивача щодо зняття відповідача та інших осіб, які зареєстровані в квартирі [ADDRESS] з реєстраційного обліку, то ці вимоги позивача також не можуть бути задоволені судом через наступне: Згідно ч.1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зняття з реєстраційного обліку покладено на відділи у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України. Отже, питання щодо зняття з реєстраційного обліку не є компетенцією суду, а здійснюється відділами у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб на підставі судового рішення. На підставі вище наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь Банка судові витрати у сумі 1890,00грн.

Outcome: partial