Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство (далі АТ "Ощадбанк") „Державний ощадний банк України" звернулося з позовом, в якому просить зняти арешт із земельної ділянки (кадастровий номер 2324555100:09:087:0008) та розташованого на ній житлового будинку, за адресою: [ADDRESS], які належать на праві власності [PERSON] та знаходяться в іпотеці публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України", накладений постановою відділу Державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції від 31.07.2014 року. В обґрунтування вимог в позові зазначено, що при виконанні виконавчого листа № 2-396/09 від 16.01.2012 року, виданого Приазовським районним судом по цивільній справі за позовом АТ "Банк "Фінанси та кредит" до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 33247,29 гривень, постановою відділу ДВС 31.07.2014 року накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] Позивач вважає цей арешт незаконним, так як раніше 18.07.2008 року між позивачем та [PERSON] укладений іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 1990, предметом якого є вказане нерухоме майно відповідача. Про обтяження іпотекою і заборону на нерухоме майно був внесений відповідний запис в Державний реєстр іпотек та Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухому майно від 24.03.2014 року за №19418899. У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань по договору відновлюваної кредитної лінії №79 від 18.07.2008 р. заочним рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 04.05.2011р., яке набрало законної сили 25.05.2011р., звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором від 18.07.2008р. - житловий будинок з прибудовами за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Приазовською селищною радою від 30 серпня 2001 року, та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування цього житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1500 га, що належить [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №993855, виданого Приазовською селищною радою від 14.05.2007р., кадастровий номер земельної ділянки 2324555100:09:087:0008. Визначено спосіб реалізації предмету застави - шляхом відчуження у спосіб і в порядку, встановлених статтею 38 Закону України "Про іпотеку", надавши відкритому акціонерному товариству "Державний Ощадний банк України" право на продаж предмету іпотеки будь-якій особі з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. На теперішній час борг [PERSON] перед позивачем сплачений частково і складає 317062, 56 грн.. Але у зв'язку з накладенням державним виконавцем арешту на все майно, в тому числі, і іпотечне, позивач не може реалізувати своє право на продаж майна згідно вказаного рішення суду. В судове засідання представник позивача ПАТ "Державний Ощадний банк України" Літута С.В. не з'явився, 29.12.2014 року надав до суду заяву про розгляду справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце судових засідань повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення їй судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Представник відповідача АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Левченко О.П. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову з посиланням на те, що вартість предмета іпотеки перевищує розмір заборгованості боржника. Представник третьої особи ВДВС Приазовського РУЮ Запорізької області в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про вручення судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», тип якого на підставі змін до Статуту змінено на публічне акціонерне товариство і [PERSON] був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 79, відповідно до умов якого останній був наданий кредит в сумі 240000 грн. терміном повернення не пізніше 18 липня 2015 року. В якості забезпечення повернення кредиту з [PERSON] укладений іпотечний договір від 18.07.2008 р., за умовами якого в іпотеку банку була надана нерухомість, а саме: земельна ділянка площею 0,15 га (кадастровий номер 2324555100:09:087:0008) та розташований на ній житловий будинок загальною площею 266,70 кв.м. разом з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Приазовського районного нотаріального округу 18 липня 2008 року за реєстровим номером 1990. Заочним рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 04.05.2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором від 18.07.2008 року - житловий будинок з прибудовами за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Приазовською селищною радою від 30 серпня 2001 року, та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування цього житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1500 га, що належить [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №993855, виданого Приазовською селищною радою від 14.05.2007р., кадастровий номер земельної ділянки 2324555100:09:087:0008 в рахунок погашення заборгованості на загальну суму 369151,73 грн. Визначено спосіб реалізації предмету застави - шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої ст.38 Закону України "Про іпотеку", а саме: укладення позивачем договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем з отриманням Витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Зазначене рішення суду набрало законної сили 25.05.2011 року. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.07.2014 року державним виконавцем ВДВС Приазовського РУЮ Запорізької області Бабак Х.А. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-396/2009 від 16.01.2012р., виданого Приазовським районним судом Запорізької області по цивільній справі за позовом АТ "Банк "Фінанси та Кредит" до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 33247 гривень 29 коп. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у межах суми стягнення. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 25471447 від 12.08.2014 року обтяження на підставі вказаної постанови державного виконавця зареєстроване 12.08.2014 року. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 19418899 від 24 березня 2014 р. запис про обтяження на нерухоме майно у зв'язку з укладанням іпотечного договору від 18.07.2008 року, здійснений 18.03.2014 року, тобто раніше ніж попередній. Згідно із ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст.589 ЦК у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свої вимоги, що визначені на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойку, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги. Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.1 Закону іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У цій же статті визначено, що пріоритет - це переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно. Згідно з ч.7 ст.3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації ". Відповідно до абз.5 ч.2 ст. 50 Закону "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати" переважне право щодо раніше незареєстрованого предмета іпотеки чи його обтяження визначається на підставі дати виникнення зобов'язання за іпотечним договором, а переважне право у задоволенні вимог за рахунок забезпечення - на підставі пріоритету в часі реєстрації у відповідному Державному реєстрі. Таким чином, зареєстроване 18.03.2014 року іпотекодержателем обтяження - заборона на нерухоме майно за іпотечним договором від 18.07.2008 року має пріоритет над арештом, накладеним третьою особою 31.07.2014 року, зареєстрованим в Державному реєстрі 12.08.2014 року. Тобто, ПАТ "Державний ощадний банк України" в разі порушення позичальником зобов'язання за кредитним договором має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед АТ "Банк "Фінанси та Кредит", так як права та вимоги останніх зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно частини 4 цієї статті державний виконавець повідомляє заставодержателя про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відоме, що арештоване майно боржника перебуває у заставі, та роз'яснюється заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Для задоволення вимог стягувача - іпотекодержателя судовим рішенням звернуте стягнення на предмет іпотеки та визначено спосіб реалізації предмету застави шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої ст. 38 Закону України „Про іпотеку", а саме укладання позивачем договору купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем, але існуючий на даний час арешт повністю унеможливлює реалізацію позивачем своїх законних прав як іпотекодержателя щодо арештованого майна, та виконання судового рішення щодо звернення стягнення на це майно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню..

Outcome: approved