Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. Позовні вимоги вмотивовує таким чином. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10.12.2015 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1240,34 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач, своїм підписом, підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний договір. При укладені Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку кредитні кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв"язку з чим станом на 10.11.2020року має заборгованість в розмірі 10684,61грн Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 10684,61 грн., що складається з наступного: 4556,53грн. - заборгованість за кредитом; 1489,34грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4238,76грн. - заборгованість за пенею; 399,98грн штраф выдповыдно до п. 2.2. Генеральноъ угоди. Також просять стягнути судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 01 лютого 2021року відкрито провадження у данній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання. (а.с.78) Сторони в судове засідання не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач в позові просить розглядати справу в його відсутність (а.с.2,4) Відповідач через електронну форму звернення надав клопотання розглядати справу без його участі (а.с.86) Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України , якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася. Судом встановлено, що 10.12.2015 року між позивачем та відповідачем укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. (а.с.10). Пунктом 2.1. зазначеної угоди передбачено, що банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 12406,34грн. на строк 36 місяців, з 10.12.2015 р. по 31.12.2018 р., шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку в сумі 12406,34грн., зі сплатою процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця, позичальник надає банку щомісячний платіж в сумі 450,10грн. для погашення заборгованості по кредиту, який складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до умов і правил . Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.12.2018 р. Пунктом 2.2 угоди встановлено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день , по зобов"язанням , строк яких не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 -го дня порушення, вважається простроченною, Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1094,98 грн. Пунктом 2.8 угоди передбачено, що при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний у умовах і правилах за кожен день прострочки. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, які долучені позивачем до позову, передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобов"язань на суму від 100грн, позичальник сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Проте встановлених тарифів, з яким ознайомлена відповідачка , до позову не надано. Судом встановлено, що відповідач отримала кредитні кошти в сумі 12406,34грн., але зобов`язання щодо повернення кредиту щомісячно в сумі 450,10грн не виконувала, у зв`язку з чим за договором виникла заборгованість станом на 10.11.2020року в загальній сумі 10684,61грн, в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 4556,53грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі1489,34 грн, заборгованість за пенею 4238,76грн., щтраф в сумі 399,98грн Розмір зазначеної заборгованості наведений позивачем в таблиці і відповідає умовам кредитного договору (а.с.5-6). Оскільки відповідач не виконує умови генеральної угоди щодо повернення кредиту та процентів за його користування, суд вважає, що сума заборгованості по кредиту в розмірі 4556,53грн., а також проценти в сумі 1489,34грн. підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Загальна сума до стягнення складає ?6045,87 грн.? Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 4238,76грн. та штрафу в сумі 399,98грн , суд вважає не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 5.11.2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно відомостей виконавчого комітету Дужківської міської ради відповідач [PERSON] зареєстрована з 13.11.2012р за адресою: [ADDRESS] що також підтверджується копією паспорта на ім"я відповідача, яка додана до позову (а.с.77, 64) Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р місто Дружківка Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачеві пеня нарахована, починаючи з 28 лютого 2018 року, штраф нарахований станом на 10.11.2020р. . Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», вона має бути звільнена від сплати штрафних санкцій. Тому Банк безпідставно нарахував і вимагає сплати [PERSON] штрафу та пені за кредитним договором. Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог (57%) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1198,14грн (а.с. 71)

Outcome: partial