Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 19.11.2004 року по 09.12.2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час спільного проживання сторони за спільні кошти придбали квартиру [ADDRESS]; автомобіль марки "Toyota Camry", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]; автомобіль марки "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, вказує, що за час шлюбу відповідачем без її згоди було внесено спільні кошти в якості внеску до статутного капіталу ТзОВ "Лігнум Енерджі" у сумі 1140000,00 грн. та до статутного капіталу ТзОВ "Лісопереробне виробництво МС" в сумі 306000,00 грн. Позивач вважає, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому просить суд, визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 302850,00 грн.; виплатити [PERSON] 4092,02 грн. внесені нею на депозитний рахунок суду компенсації вартості 1/74 частини спірної квартири; визнати за нею право власності на автомобіль "Toyota Camry", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], вартістю 208159,00 грн.; залишити у власність [PERSON] автомобіль марки "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER] вартістю 452002,00 грн.; стягнути з [PERSON] в її користь суму в розмірі 153000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лісопереробне виробництво МС" та суму в розмірі 570000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лігнум Енерджі". Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача в її користь понесені судові витрати по справі. В ході судового розгляду позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила суд визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідача [PERSON] 182570,00 грн. компенсації вартості автомобіля "Toyota Camry", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]; стягнути з [PERSON] в її користь 351910,00 грн. компенсації вартості автомобіля "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]; стягнути з [PERSON] в її користь суму в розмірі 153000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лісопереробне виробництво МС" та суму в розмірі 570000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лігнум Енерджі". В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги, в решті вимог позовну заяву підтримали з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 19.11.2004 року по 09.12.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.12.2013 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 24). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. За час спільного подружнього життя сторони придбали квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 09.01.20007 року (а.с. 10-12). Зі ст. 70 СК України вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно положень п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Згідно висновку № 7980-7981 судової будівельно-технічної експертизи від 23.01.2015 року дійсна ринкова вартість квартири [ADDRESS] станом на дату проведення дослідження становить 1387936,00 грн. Досліджувана трьохкімнатна квартира [ADDRESS] не може бути перепланована та переобладнана з влаштуванням двох ізольованих квартир так як її об'ємно-планувальні, конструктивні рішення та інженерні комунікації (внутрішні мережі водо- та газопроводу, каналізації) не дають можливості забезпечення співвласників ізольованими житловими та допоміжними приміщеннями відповідно до вимог ДБН В. 2.2.-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення.". 07.09.2004 року між батьком позивача [PERSON] та позивачем [PERSON] було укладено договір дарування, згідно якого дарувальник передав безоплатно у власність, а обдаровувана прийняла безоплатно у власність квартиру [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2006 року квартира [ADDRESS] була відчужена [PERSON] та [PERSON] Згідно п. 2.1 договору сторони домовились, що вартість предмету договору становить 50823,00 грн. (а.с. 33-35). Ч 1. ст. 57 Сімейного кодексу України передбачено, що ообистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Таким чином, судом встановлено, що спірна квартири була придбана сторонами 09.01.2007 року за ціною 302850,04 грн. за спільні кошти подружжя та за особисті кошти позивача, які вона отримала від продажу квартири [ADDRESS] у сумі 50823,00 грн. Особисті кошти [PERSON] на час придбання спірної квартири становили 1/6 частину її вартості. Крім того, при відступі від засад рівності часток сторін в спільному майні подружжя, суд враховує ту обставину, що на утриманні позивача [PERSON] перебуває двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], а тому позивачу слід збільшити частку у даній квартирі на 1/6 частину. Отже, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати за право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Крім того, за час шлюбу сторони придбали автомобіль "Toyota Camry", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON], що підтверджується реєстраційною карткою АМТ від 20.03.2014 року (а.с. 13). З реєстраційної картки ТЗ вбачається, що власником автомобіля "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER] являється [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до п. 1 п. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Як вбачається зі змісту п. 4 ст. 71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою. Відповідно до п. 1 п. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації його частки. Із висновку № 7982-7983 судової автотоварознавчої експертизи від 22.12.2014 року вбачається, що середня ринкова ціна автомобіля "Toyota Camry", 2007 року випуску, аналогічного автомобілю Toyota Camry реєстраційний номер [NUMBER] станови на дату оцінки складає 365140,00 грн. Середня ринкова ціна автомобіля "Lexus GX 470", 2007 року випуску, аналогічного автомобілю Lexus GX 470 реєстраційний номер [NUMBER], станом на дату оцінки складає 703820,00 грн. (а.с. ) З відповіді начальника центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Луцька вбачається, що 26.06.2014 року автомобіль "Toyota Camry", 2007 р.н. [NUMBER] було знято з обліку для реалізації за заявою власника, 25.07.2014 року автомобіль "Lexus GX 470", 2007 p. [NUMBER] був перереєстрований на [PERSON] Твердження відповідача щодо викрадення у нього автомобіля "Lexus GX 470" суд не приймає до уваги, оскільки не підтверджено належними доказами. За змістом ст. 65 CK України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. П. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Враховуючи, що автомобіль "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER] було придбано сторонами під час шлюбу та належав сторонам на праві спільної сумісної власності, проте був реалізований відповідачем не в інтересах та без згоди позивача, тому його вартість суд враховує при поділі майна подружжя. Отже, слід стягнути з відповідача в користь позивачки суму в розмірі 351910,00 грн. компенсації вартості автомобіля "Lexus GX 470", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]. Що стосується поділу автомобіля "Toyota Camry", 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], то він не підлягає поділу, оскільки придбаний за особисті кошти, які були отримані [PERSON] від реалізації [PERSON], належного йому автомобіля "Toyota RAV 4", який був придбаний 12.09.2003 року до укладення шлюбу з [PERSON] (а.с. 143). Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного Кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до витягу з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.03.2014 року серії АГ № 851621 одним із засновників ТзОВ "Лісопереробне виробництво МС" являється [PERSON], розмір внеску якого до статутного фонду складає 306000,00 грн. (а.с. 15). Як вбачається з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.03.2014 року серії АГ № 851620 одним із засновників ТзОВ "Лігнум Енерджі" являється [PERSON], розмір внеску якого до статутного фонду складає 1140000,00 грн. (а.с. 17, 18). У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст. 65 СК інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. В рішенні Констиуційного Суду України у справі за конституційним зверненням приватного підприємства "КІО" (справа № 1-8/2012) щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України від 19 вересня 2012 року вказано, що положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу Українитреба розуміти так, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Суд не приймає до уваги твердження [PERSON], що внески до статутних фондів ТзОВ "Лігнум Енерджі" та ТзОВ "Лісопереробне виробництво MC" були здійснені ним за рахунок коштів, які він отримав внаслідок інвестицій, оскільки всупереч ст. 60 ЦПК України доказів укладення договору про інвестиційну діяльність з інвестором, останній суду не надав. Крім того, суд не приймає до уваги пояснення допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] про отримання [PERSON] у "поляка" коштів на будівництво заводу (ТзОВ "Лігнум Енерджі")., оскільки про дані обставини їм відомо зі слів [PERSON] У разі використання одним із подружжя спільних коштів всупереч ст. 65 СК Україна інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] суму в розмірі 153000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лісопереробне виробництво МС" та суму в розмірі 570000,00 грн. компенсації ? частини вартості її частки в статутному фонді ТзОВ "Лігнум Енерджі". Крім того, в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені сторонами пропорційно до розміру задоволених судових вимог.

Outcome: partial