Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовною заявою до ПАТ «Югцемент» про скасування наказу про звільнення, внесення змін у формулювання причини звільнення,\~\~ стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим,що з 29 травня 2014 року по 31 жовтня 2014 року працював в Публічному акціонерному товаристві "Югцемент" водієм 3 класу на автомобілі БілАЗ-7540.В ніч з 27 на 28 жовтня 2014 року працював у нічну зміну. Охорона підприємства запропонувала пройти перевірку на стан сп'яніння за допомогою невідомого йому приладу. Позивач не відмовлявся від перевірки, оскільки був тверезий.Однак, після перевірки дихання на пари алкоголю, охорона підприємства повідомила, що позивач начебто знаходжусь у стані алкогольного сп'яніння згідно показань приладу.На підтвердження вказаного факту охороною підприємства було складено акт фіксації перебування на території ПАТ "Югцемент" у нетверезому стані від 28 жовтня 2014 року. Не погодившись з вищезазначеним актом, після закінчення зміни позивач звернувся до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру з проханням провести в установленому порядку огляд на стан сп'яніння.Відповідно до виписки із медичної карти хворого № 1665 від 28 жовтня 2014 року, виданої Миколаївським обласним наркологічним диспансером під час огляду позивача Ґонти [PERSON] ознак сп'яніння не виявлено.Вказане дослідження на стан сп'яніння було надано позивачем відповідачу, однак, не зважаючи на це, наказом № 447-к від 31 жовтня 2014 року його звільнили за появу на роботі у нетверезому стані. При цьому підставою для видання такого наказу стала службова записка начальника виробництва № 1 [PERSON] від 31 жовтня 2014 року та акт фіксації перебування на території ПАТ "Югцемент" у нетверезому стані від 28 жовтня 2014 року. Наказ про звільнення позивач вважає незаконним,оскільки охорона підприємства проводила перевірку на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу. Однак, застосування таких засобів передбачає наявність відповідної кваліфікації, тобто вміння ними користуватися. Охорона ж підприємства продемонструвала своє невміння користуватися спеціальними технічними засобами для перевірки на стан сп'яніння, оскільки відповідну перевірку позивач пройшов лише з п'ятого разу. До того ж, невідомо чи був вказаний спеціальний засіб технічно справним.З метою вирішення цього інциденту позивачем до адміністрації підприємства було надано письмові пояснення разом з дослідженням на стан сп'яніння від 28 жовтня 2014 року, виданим Миколаївським обласним наркологічним диспансером. Однак адміністрація підприємства до уваги вказане дослідження не взяла і незаконно на думку позивача звільнила його, зазначивши підставою звільнення акт фіксації перебування на території ПАТ "Югцемент" у нетверезому стані від 28 жовтня 2014 року. Таким чином наказ № 447-к від 31 жовтня 2014 року позивач просить скасувати та змінити формулювання причини звільнення, зазначивши, що звільнено у зв'язку з закінченням строку трудового договору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. Крім того просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.Також відповідачем були завдані моральні страждання, пов'язаних з безпідставним записом у трудовій книжці та необхідністю звертатися до суду для захисту своїх прав. Таким чином позивач вважає запотрібним стягнути з відповідача на його користь компенсацію у відшкодування спричиненої моральної шкоди в розмірі 3 000 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився,з наданої заяви вбачається,що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача з позовними вимогами не погодився, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, надав до суду заперечення проти позову.Також, відповідач заперечує проти задоволення вимог про стягнення моральної шкоди з посиланням на те, що стосовно позивача не було допущено порушень законодавства України, його вимоги в цій частині не обґрунтовані та не підтверджені доказами. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], суду повідомив,що він є завідуючим Миколаївської обласної наркрлогічної експертизи,також зазначив,що якщо перевірку на стан сп'яніння в медичному закладі проводити особі через 9годин після вжиття алкогольних напоїв не можливо встановити наявність алкоголю в організмі людини та виявити ознак сп'яніння. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка на стороні позивача [PERSON] суду повідомив, що [PERSON] під час проведення перевірки знаходився на робочому місці у тверезому стані. Допитанй в судовому засіданні в якості свідка [PERSON],суду повідомив,що він є начальником відділу,був присутній при проведенні перевірки позивача на стан сп'яніння.Підтвердив факт знаходження позивача на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] суду повідомив,що від позивача [PERSON] під час перевірки було чутно запах алкоголю з порожнини рота. Вислухавши пояснення сторін,свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Наказом №168-к від 29.05.2014року позивач був прийнятий на посаду водія 3класу на автомобіль Білаз-7540,на якому працював до дня звільнення. [PERSON] про появу на роботі у нетверезому стані №357 від 28.10.2014року виявлено [PERSON] 28.10.2014року о 02.00 год. на робочому місці, у робочий час, на території підприємства з ознаками нетверезого стану - запаху алкоголю з ротової порожнини, та проведений до кімнати майстрів виробництва для проходження алкотесту який показав 1,2 проміле алкоголю в крові. Позивач вказаних обставин не заперечує. [PERSON] свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки виданого Державним підприємством Херсонського наукового-виробничого центру стандартизації,метрології та сертифікації №1242/Т від 16.10.2014року аналізатор парів спирту Алконт 01сувласником якого є ПАТ ЮгЦемент на підставі результатів повірки засобів вимірювальної техніки визнано придатним до застосування. Як вбачається з службової записки начальника виробництва №1 [PERSON] 28.10.2014року о 2 годині 00хв. позивач [PERSON] перебував в стані алкогольного сп'яніння. 31.10.2014року наказом відповідача №447-к, позивача було звільнено з займаної посади за п. 7 ч. 1\~ст. 40 КЗпП України\~за появу на роботі у нетверезому стані. У судовому засіданні було встановлено що спеціальний технічний засіб "Алконт01су" має технічний паспорт, заводський номер 1153-08, дозволений для застосування в Україні, що підтверджується Свідоцтвом про визнання затвердженого типу засобів вимірювальної техніки [PERSON] Д№002339 від 29.08.2012року. [PERSON] свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №1242/Т від 16.10.2014року, виданого ДП "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", пройшов повірку та визнаний придатним до застосування. Позивача було ознайомлено з результатами вимірювань шляхом пред'явлення до уваги електронного табло приладу, та оголошення результатів вимірювання. При позивачі був складений акт про наявність парів алкоголю у повітрі. З урахуванням вищевикладеного суд не має сумнівів щодо законності застосування технічного засобу при виявленні ознак перебування позивача у нетверезому стані на робочому місці. [PERSON] службової записки начальника виробництва №1 [PERSON] від 31.10.2014року, позивач 28.10.2014року перебував у стані алкогольно сп'яніння. Свідки , що були допитані у судовому засіданні, підтвердили наявність характерного запаху вживання алкоголю від позивача, його агресивність. Для звільнення працівника з підстав передбачених п. 7 ч. 1\~ст. 40 КЗпП України, достатньо факту одноразової появи на роботі в нетверезому стані. Указане випливає зі змісту вищевказаної норми права та відповідає позиції Міністерства юстиції України, викладеній в роз'ясненні від 01.02.2011 року "Порядок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу". Процедура виявлення парів алкоголю у видихуваному повітрі є простою діагностичною процедурою, яка вчиняється за допомогою технічних засобів. Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно пункту 2.7. спільного\~наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.09.2009 N 400/666 "Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", що є нормою матеріального права, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Після проведення тесту у видихуваному позивачем повітрі цифровий показник спеціального технічного засобу встановив наявність 1,2 проміле алкоголю в крові позивач, що свідчить про\~\~його перебування у стані алкогольного сп'яніння. [PERSON] ч. 1\~ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння. Як встановлено п. 25\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", вирішуючи позови поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п. 7\~ст. 40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку. Відповідно\~ст. 149 КЗпП України\~за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Частиною 2\~ст. 149 КЗпП України\~встановлено, що до застосування кожного дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідно до ч. 3\~ст. 149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як вбачається зі змісту акту про появу на робочому місці в у нетверезому стані від 28.10.2014 року, позивач був присутній при складанні акту та ознайомлений з ним про що вчинив свій підпис. Позивач також обґрунтовує незаконність наказу про звільнення №447-к від 31.10.2014року тим, що позивач перебував на роботі у тверезому стані. [PERSON]\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на вимогу своїх вимог і заперечень з урахуванням ст. ст.\~57,\~58,\~59\~та\~61 ЦПК України. Відповідно ч.1\~ст.57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд враховує те що позивач, знаючи що його звинувачують у появі на роботі у нетверезому стані, ніяких дій для підтвердження протилежного не вчиняв, медобстеження на предмет перебування в стані сп'яніння позивач пройшов лише через 9 годин, що підтвердив і сам позивач в судовому засіданні. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі порушень законних прав працівника, які призвели до моральних страждань. Будь-яких порушень прав позивача відповідачем судом не встановлено і тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди. [PERSON] ч. 2\~ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідним від рішення про незаконність звільнення працівника, тому суд приходить до висновку, що підстави для виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. У зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що правові підстави для скасування відповідних положень наказів відповідача про звільнення [PERSON] із займаної посади, відсутні.В зв'язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Outcome: dismissed