Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

26.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Зазначила, що [INFO] помер її брат - [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований в с. Ярошенка Жмеринського району Вінницької області. Після смерті брата вона звернулася в нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, при оформленні документів з'ясувалось, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) по батькові її брата зазначено "[PERSON]", в той час, як згідно паспорта його прізвище, ім'я, по батькові було "[PERSON]". Вказана помилка була допущена при видачі Шаргородською районною державною адміністрацією сертифікату на право власності на земельну частку (пай) і виправити її неможливо, тому вона вимушена звернутися до суду. Просить встановити факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Шаргородською районною державною адміністрацією 12 березня 1997 року на ім'я "[PERSON]". У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заяву і просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Жуковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, але від сільського голови до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Представник заінтересованої особи - Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з'явився, але від представника Шаргородської РДА за довіреністю від 09.10.2017 року Скрипника М.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Вислухавши пояснення заявника [PERSON] та її представника [PERSON], представника заінтересованої особи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Судом встановлено, що 12 березня 1997 року Шаргородською районною державною адміністрацією Вінницької області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. При цьому в даному сертифікаті прізвище, ім'я, по батькові члена КСП "Зоря" с. Пасинки Шаргородського району Вінницької області, якому він виданий, зазначено "[PERSON]", а не "[PERSON]". Вказана помилка у правовстановлюючому документі є перешкодою для оформлення [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка сталася [INFO] (а.с.7,8). Факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцеві [PERSON] підтверджений свідоцтвом про смерть [PERSON], серії [NUMBER], виданим Жуковецькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області 05.09.2011 року (а.с.6); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження [PERSON] №00017908006 від 12.04.2017 року (а.с.9); архівною довідкою Державного архіву Вінницької області №07-1014/7 від 15.03.2017 року щодо актового запису про народження [INFO] [PERSON] (а.с.10); копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 27.05.1954 року (а.с.11); копією свідоцтва про народження матері [PERSON] - [PERSON] серії [NUMBER], виданого 24.10.1958 року Буднянським с/ЗАГСом (а.с.12); копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] серії [NUMBER], виданого 19.11.1978 року та копією свідоцтва про одруження [PERSON] з [PERSON] серії [NUMBER], виданого 04.08.1955 року (а.с.14); довідкою Жуковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області № 478 від 11.05.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON], який помер [INFO], постійно проживав та був зареєстрований в селі Ярошенка Жмеринського району Вінницької області (а.с.15); довідкою виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області №1112 від 30.03.2017 року, згідно якої [PERSON] з дня народження - [INFO] до 18.05.1985 року постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.16). У всіх зазначених документах по батькові спадкодавця зазначено "[PERSON]". На підтвердження обґрунтованості заяви [PERSON] посилалася на показання свідків. З цього приводу суд допитав свідків [PERSON], [PERSON], які суду пояснили, що добре знайомі з [PERSON] і їм достеменно відомо, що прізвище ім'я по батькові її брата, за яким вона здійснювала догляд було [PERSON]. Суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що покази свідків відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом. Державним нотаріусом Жмеринської державної нотаріальної контори Суською С.В. 16.05.2017 року винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через помилку у правовстановлюючому документі (а.с.17). Згідно повідомлення заступника голови Шаргородської РДА Вінницької області № 01.1 - 24/1693 від 09.06.2017 року у внесенні виправлень та змін до сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] відмовлено у зв'язку зі смертю спадкодавця (а.с.19). Таким чином, факт належності спадкодавцю [PERSON] сертифіката на земельну частку (пай) підтверджений вище зазначеними доказами, дослідженими і перевіреними судом і має для [PERSON] юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті [PERSON], яка сталася [INFO] і іншого порядку його встановлення немає. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

Outcome: approved