Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

05 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю "Веселинівська автоколона №3" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та повернення йому земельної ділянки. В позовній заяві позивач зазначив, що на праві власності йому належить земельна ділянка загальною площею 4,386 га., кадастровий номер 4821755000:05:000:0211, розташована в межах Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області. 23 лютого 2005 року надав згоду передати земельну ділянку на умовах оренди ТОВ "Веселинівська автоколона №3" строком на 10 (десять) років. Вказаний договір не був зареєстрований, проте ТОВ "Веселинівська автоколона №3" фактично використовувало його земельну ділянку. Бажаючи самостійно обробляти свою земельну ділянку, 13.08.2014 року звернулася до відповідача з питанням про повернення земельної ділянки, проте йому було відмовлено в поверненні земельної ділянки, з мотивів того, що ним укладено договір оренди землі в 2010 році строком на 10 років до 2020 року. Отримавши в жовтні 2014 року від відділу Держземагенства у Веселинівському районі Миколаївської області копію договору оренди земельної ділянки № 130 від 02.01.2010 року, який був зареєстрований відділом Держкомзему у Веселинівському районі 23 червня 2011 року за № 482175504000062, за яким він начебто передала ТОВ "Веселинівська автоколона №3" належну йому земельну ділянку в оренду на 10 років, виявив, що вказаний договір він не підписував. Даний договір оренди земельної ділянки позивач\~ просить визнати недійсним та зобовязати позивача повернути йому земельну ділянку, так як підпис в графі "Орендодавець" виконаний не ним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з тих же підстав. Суду пояснив, що Договір оренди земельної ділянки №130 від 02 січня 2010 року з відповідачем ТОВ "Веселинівська автоколона №3 " позивач не укладав, з відповідачем не узгоджував істотні умови договору, даний договір не підписував та ніякої довіреності на підписання даного договору нікому не надавав. За таких обставин вважає, що сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди земельної ділянки, що є підставою, передбаченою ст.15 Закону України "Про оренду землі", для визнання спірного договору недійсним. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали, суду пояснили, що вони допускають, що Договір оренди земельної ділянки №130 від 02 січня 2010 року позивач не підписував. Однак, протягом 2010-2014 років позивач отримував орендну плату за договором оренди земельної ділянки від 02.01.2010 року, що свідчить про те, що позивач своїми діями фактично схвалила договір оренди земельної ділянки від 02.01.2010 року, який був підписаний іншою особою, яка діяла без доручення в майнових інтересах позивача, і підписала договір оренди земельної ділянки від 02.01.2010 року. Також вказують, що в описовій частині висновку експерта є деякі невідповідності та розбіжності. Вважають, що фактичне тривале виконання умов договору оренди земельної ділянки обома сторонами є підтвердженням того, що його укладення відповідало внутрішній волі позивача. Тому вважають позовні вимоги позивача необґрунтованими, в зв'язку з чим просять відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представників відповідача [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має у власності земельну ділянку загальною площею 4,386 га., кадастровий номер 4821755000:05:000:0211, право власності на яку посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 821316, виданим 15 лютого 2006 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010601000086. 02 січня 2010 року між ТОВ "Веселинівська автоколона №3" та від імені [PERSON] було укладено Договір оренди землі, за яким позивач передав відповідачу в користування на умовах оренди строком на 10 (десять) років належну йому на праві власності земельну ділянку площею 4,386 га., кадастровий номер 4821755000:05:000:0211. Даний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Веселинівському районі Миколаївської області 23 червня 2011 року за № 482175504000062. Як вбачається з висновку експерта №370 від 21.05.2015 року за результатами почеркознавчої експертизи в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014150180000790 від 26.12.2014 р., підпис від імені [PERSON] в графі "Орендодавець" в договорі оренди земельної ділянки №130 від 02.01.2010 р., укладений між [PERSON] та ТОВ "Веселинівська автоколона №3" в особі [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою. Матеріали кримінального провадження за № 12014150180000790 судом були витребуванні для огляду та зясовано, що оригінал висновку експерта №370 від 21.05.2015 року знаходиться в матеріалах кримінального провадження і відповідає копії яка надана позивачем до позову. В судовому засіданні учасникам судового розгляду було роз'яснено їх право заявити клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, проте сторони та їх представники не заявили таких клопотань, при цьому представник позивача [PERSON] послався на висновок експерта № 370 від 21.05.2015 р., даними якого підтверджується та обставина, що спірний договір оренди земельної ділянки №130 від 02.01.2010 р. був підписаний не позивачем, а іншою особою, а представники відповідача [PERSON] та [PERSON] допускали, що вказаний договір позивач не підписувала. Відповідно до положень ст.638 ЦК України дійсним є договір, який відповідає вимогам ст.203 ЦК України, а сторони при його укладенні в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України. В силу ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Наведені обставини свідчать про те, що [PERSON] довів належними доказами, як це передбачено ст.ст. 59, 60 ЦПК України, що оспорюваний договір оренди землі він не підписував. Посилання представника відповідача про те, що позивач в подальшому схвалила договір оренди землі, який був укладений в його інтересах іншою особою, яка діяла без доручення і підписала спірний договір, прийнявши його до виконання, оскільки вона отримувала протягом 2010-2014 років орендну плату, є необґрунтованими, так як повноваження такого представника повинні бути підтверджені довіреністю у відповідності до положень ст.244 ЦК України, а тому вчинення ним дій з перевищенням повноважень та наступним схваленням довірителем можливо тільки при наявності такого письмового документу, яким є довіреність. Такий документ по справі відсутній. Таким чином, відсутність підпису [PERSON] на спірному договорі не дозволяє дійти висновку про відповідність умов спірного договору оренди внутрішній волі останнього, а тому відповідно до ст. 16 Закону України "Про оренду землі", ч.3 ст. 203, ч.1 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тому вимоги позивача про зобовязання відповідача повернути земельну ділянку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вимоги представника відповідача, що вразі визнання судом договору оренди землі недійсним - позивач повинен повернути ТОВ "Веселинівська автоколона №3" орендну плату за 2010- 2014 рік, є безпідставними в силу ч. 3 ст. 216 ЦК України та ст. 21 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до ч. 3 ст. 216 ЦК України, правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Згідно ст. 21 Закону України "Про оренду землі", у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1356 грн. 79 коп., розмір якого підтверджується доданими до справи квитанціями. На підставі викладено,

Outcome: approved