Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

17 червня 2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. І. Стислий виклад позиції позивача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 вересня 2015 року між ПАТ "Укрсиббанк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №340/К від 23 березня 2018 року, є ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року, є ТОВ "ФК "Аланд", та позивачем, за твердженням відповідача, був укладений кредитний договір №93095668000. За вказаним договором, на думку відповідача, допущене прострочення платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 18 644,26 гривень. Відповідач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. і виконавчим написом нотаріуса від 03 липня 2020 року за реєстровим номером 4689 запропоновано стягнути з позивача у встановлений строк суму заборгованості на користь відповідача в розмірі 19 144,26 гривень, включаючи плату за вчинення нотаріальних дій. Вважає, що заборгованість не є безспірною, оскільки на його адресу не надходило повідомлень, вимог про погашення заборгованості, такої заборгованості у нього перед відповідачем не існує, незрозумілим є порядок нарахування заборгованості та її складових, відсутні будь-які розрахунки, які б обґрунтовували вказану суму, відсутні графіки сплати або прострочення платежів. Просить визнати виконавчий напис №4689, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 03 липня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дати розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність, суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про розгляд справи в його відсутність не надав. Інших клопотань, в порядку ст.222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 22 червня 2021 ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, призначено її розгляд на 13 липня 2021 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі письмові пояснення (заперечення) щодо позову. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладався на 27 серпня 2021 року. 18 червня 2021 року ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області було задоволено заяву позивача [PERSON] , заінтересовані особи: ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про забезпечення позову, зупинено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості за кредитним договором №93095668000 від 07 вересня 2015 року у розмірі 18 644 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок чотири) гривні 26 копійок, та за вчинення нотаріального напису в сумі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок, на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горам О.С. 03 липня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №4689, до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до ТОВ "ФК "Аланд", третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 03 липня 2020 року за реєстровим №4689 з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №93095668000 від 07 вересня 2015 року, укладеним з ПАТ "Укрсиббанк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 65 від 23 грудня 2016 року є ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 14/05/2020-ФА від 14 травня 2020 року є ТОВ "ФК "Аланд", стягнуто заборгованість за кредитним договором №93095668000 від 07 вересня 2015 року в розмірі 18 644,26 гривень та 500 гривень витрат за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. від 16 грудня 2020 року у ВП №625383, відкритого 13 липня 2020 року на підставі виконавчого напису №4689 від 03 липня 2020 року, звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] V. Оцінка суду. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини у цій справі регулюються ЦК України із застосуванням норм Закону України «Про нотаріат». Відповідно ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Як встановлено судом, договір кредиту №93095668000 від 07 вересня 2015 року було укладено в простій письмовій формі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Отже, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного у постановах Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 та від 29 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний висновок міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18). Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Оспорюваним виконавчим написом з позивача стягнута заборгованість за період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року, яка серед іншого складається з процентів за договором за цей період. Кредитний договір №93095668000, як вбачається з оспорюваного виконавчого напису, укладено між позивачем та ПАТ "Укрсиббанк" 07 вересня 2015 року. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусу надавав Додаток №1 до кредитного договору «Графік платежів», що унеможливило нотаріусу встановити строк кредитування за договором №93095668000 від 07 вересня 2015 року та взагалі настання строку платежу за договором кредиту. Як свідчить усталена практика Великої Палати Верховного Суду, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. З наведеного випливає, що припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12 і підтриманий у постановах Верховного Суду від 09.01.2019 у справі №183/179/16, від 06.03.2019р. у справі №216/750/16-ц, від 12.11.2018р. у справі №404/162/17, від 03.10.2018р. у справі №635/7285/14-ц, від 25.09.2018р. у справі №915/765/17, від 07.08.2018р. у справі №924/16/17. Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а тому позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду та заяви про забезпечення позову, як учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 07 квітня 2018 року. У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 362 гривень, з яких 908 гривень за задоволені позовні вимоги немайнового характеру та 454 гривні за задоволену судом вимоги про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved