Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в інтересах повнолітньої дочки [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх прибутків. Свій позов мотивувала тим, що [PERSON] є батьком її повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає з матір`ю. [INFO] [PERSON] досягла повноліття, на даний час навчається на другому курсі денного відділення у ВСП "Первомаський фаховий коледж НУК ім. Адмірала Макарова", що підтверджується довідкою з місця навчання. У зв`язку з тим, що через навчання дочка потребує коштів, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх прибутків, щомісячно до закінчення навчання - 30.06.2023 р. Ухвалою судді від 30.04.2021 р. провадження у справі відкрите, її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] , третя особа [PERSON] не з`явилися, у письмових заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивач позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується із ст. 280 ЦПК України, позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження відповідач серії [NUMBER] по справі [PERSON] , являється батьком [PERSON] , [INFO] . Вивчивши копію свідоцтва про народження [PERSON] , вбачається, що [INFO] їй виповнилось 18 років, тобто вона досягла повноліття. Згідно довідки № 133 від 20.04.2021 року виданої ВСП "Первомайський фаховий коледж НУК ім. адмірала Макарова", [PERSON] , про те, що вона навчається за денною формою на другому курсі за спеціальність "Право" Форма навчання денна, навчається на контрактній основі, стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Згідно довідки виданої Центром надання адміністративних послуг Доманівської селищної ради від 29.04.2021 р. позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] та згідно будинкової книги разом з нею зареєстрована - донька [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. У контексті обставин цієї справи, суд враховує можливість утримання й матір`ю повнолітньої дочки. Таким чином, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його дочка є повнолітньою і працездатною, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст.200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Суд дійшов висновку про можливість стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, але з врахуванням матеріальної спроможності та стану здоров`я відповідача надавати таку допомогу повнолітньой дочці. Враховуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, визначивши стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення неї 23 років. Зважаючи на те, що позивач від сплати судового збору звільнена при подачі позову, судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню на користь держави з відповідача.

Outcome: approved