Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

25.02.2019 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору-приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 5733 грн.. Позов обгрунтований тим, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і товариством з обмеженою відповідальністю «Данон» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 110508 від 26.12.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Hyundai HD78, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 02.06.2017 року в місті Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] та автомобіля Nissan, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 03.07.2017 року особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання ДТП є водій [PERSON] . Відповідно до рахунку-фактури № СМ-00000012 від 19.01.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 5 733 грн. 00 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику вказану суму страхового відшкодування, а тому після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в розмірі 5 733 грн. 00 коп. Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 10.05.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Від відповідача у встановлений законом строк до суду направлено відзив, згідно якого позовні вимоги він не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що станом на 02.06.2017 р. між відповідачем та ПрАТ «Європейський Страховий Союз» діяв договір страхування наземного транспортного засобу серії АК/2507358, яким страховик застрахував майнові інтереси відповідача. Оскільки відповідальність відповідача була застрахованою, то страховик, що виплатив страхове відшкодування потерпілій та застрахованій ним особі, має звертатись до страховика, який застрахував відповідальність особи, що спричинила дорожньо-транспортну пригоду. Посилання позивача на рішення Верховного суду України № 6-2587цс15, в якому зазначено про свободу вибору страховика у способі захисту свого права, відповідач просив не враховувати, оскільки є постанова Великої Палати Верховного Суду України № 755/10947/17 від 30.01.2019 р. яка має бути застосована під час вирішення спору. Відповідь на відзив від позивача до суду не надходила. Вивчивши матеріали справи, відзив на позов, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.06.2017 р. в місті Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai HD78, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля Nissan, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Hyundai HD78, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 03.07.2017 року особою винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання ДТП є водій [PERSON] . Між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і товариством з обмеженою відповідальністю «Данон» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 110508 від 02.06.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Hyundai HD78, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до рахунку-фактури № СМ-00000012 від 19.01.2018 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 5 733 грн. 00 коп.. Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 5 733 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви про настання страхового випадку від 02.06.2017 року та страхового акту № UA2017060200042/L08/03 від 19.01.2018 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 10875 від 19.01.2018 року. Разом з цим цивільно -правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/002507358, яким передбачено ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого в сумі 100 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією). Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). В силу ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно до ст.28 Закону 1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] , знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку із заподіянням матеріальної шкоди майну ТОВ «Данон», та з урахуванням того, що [PERSON] , застрахував свою цивільно-правову відповідальність в приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз» та у встановлений законом строк повідомив про подію, то вимоги ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] , щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 5 733,00 грн задоволенню не підлягають, оскільки розмір заподіяної матеріальної шкоди не перевищує встановленого полісом страхового ліміту за шкоду, заподіяну майну. Отже, звернення відбулося до неналежного відповідача. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у справі № 785/18006/15-ц від 04.07.2018р., а саме відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, з урахуванням діючого на момент скоєння ДТП страхового полісу, а також суми матеріальної шкоди, яка не перевищує ліміту страхового покриття, суд дійшов висновку, що позивачем заявлено вимоги до неналежного відповідача, у зв`язку з чим позов до [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed