Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 1. 06.03.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Буча між Бучанською міською радою та [PERSON] , у редакції, запропонованій позивачем. 2. Позовні вимоги позивач обґрунтував порушенням відповідачем вимог статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що інспекторами Державної фінансової інспекції в Київській області була проведена ревізія бюджету міста Буча та фінансово-господарської діяльності Бучанської міської ради за період з 01.09.2011 по завершений місяць 2015 року. В результаті було виявлено, крім іншого, згідно акту ревізії Державної фінансової інспекції в Київській області від 06.07.2015 року на підставі даних зустрічної звірки в Державній архітектурно-будівельній інспекції, що на території м. Буча введено в експлуатацію індивідуальний житловий будинок за адресою [ADDRESS] , забудовником якої є [PERSON] ( декларація про готовність об`єкта до експлуатації зареєстровано департаментом ДАБІ у Київській області 17.02.2012 року № КС 1421202507. Виконкомом Бучанської міської ради від 29.03.2012 року було прийнято рішення № 609-23-VІ "Про затвердження «Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча», яким затверджено розміри пайової участі та обов`язки по сплаті у строк, визначений договором або законом. Всупереч затвердженому Порядку та ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» [PERSON] не уклала договір пайової участі. КП «Бучабудзамовник» здійснено розрахунок величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча. , і 23.10.2017 року [PERSON] направлено лист та договір з пропозицією щодо укладення договору пайової участі розвитку інфраструктури м. Буча. Обґрунтовуючи обов`язок відповідача на укладення відповідного договору та сплати коштів пайової участі позивач посилається на правові позиції ВГСУ від 08.02.2017 року у справі № 909/946/15, від 23.05.2017 року у справі № 909/666/16, від 11.07.2017 року у справі № 910/22054/16, від 28.07.2016 року у справі № 909/1416/15, ВСУ від 30.11.2016 року у справі № 922/6409/15, від 01.02.2017 року у справі № 922/753/16, від 25.05.2017 року у справі № 922/387/16, від 16.11.2016 року у справі № 5937/15. Відповідач на пропозицію укласти договір про пайову участь (внесок) замовника відповіді не надав. Оскільки укладення договору є обов`язковим, між сторонами виникли переддоговірні відносини, які, згідно з вимогами ч.1 статті 649 ЦК України є предметом розгляду суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 25.05.2012 року у справі № 3-39гс12. Відповідач позовних вимог не визнала, подавши відзив на позов, обґрунтовуючи свою позицію наступними обставинами та доказами: 1) позивачем пропущений строк позовної давності: 22.03.2012 року позивачем відмовлено [PERSON] у оформленні свідоцтва про право власності на житловий будинок саме з мотивів необхідності укладення договору пайової участі. Тобто строк позовної давності став спливати не з акту ревізії (06.07.2015 року), а з 16.03.2012 року - саме з цієї дати позивачу стало відомо про введення в експлуатацію будинку відповідачем. 2) у рішенні позивача № 189 від 17.04.2007 року «Про дозвіл на будівництво житлового будинку» обов`язок пайової участі у розвитку інфраструктури м. Буча на відповідача, як забудовника, не покладався, так як це не передбачалося діючими на той час нормативними актами. 3) будинок введено в експлуатацію 17.02.2012 року. Відповідно до абзацу 3 частини 1 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», частина 3 статті 40 цього Закону, яка визначає в чому полягає пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, набирає чинності з 01.01.2013 року, тобто після введення в експлуатацію будинку відповідача. Порядок такої сплати був затверджений рішенням сесії Бучанської міської ради 29.03.2012 року за № 609-23- VІ та набрав чинності 01.04.2012 року. Тобто ці норми почали діяти вже після введення в експлуатацію будинку відповідачем. 4) характер спірних правовідносин не є аналогічним тим, яким надавалась правова оцінка у постановах, наведених позивачем у позові, так як вони стосувались об`єктів, які введені в експлуатацію після затвердження радами Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури населених пунктів. 5) рішенням Іванківського районного суду Київської області від 03.06.2016 року у справі № 367/7597/15ц (провадження № 2/366/166/16) було відмовлено Бучанській міській раді Київської області у задоволенні вимог до [PERSON] ) щодо сплати нею 87360,00 грн., як упущеної вигоди за несплату пайових внесків на розвиток інфраструктури міста Буча, як необґрунтованих . Оскільки вимоги позивача ґрунтувались на тих же обставинах, що і у справі, яка розглядається, представник позивача просив взяти до уваги висновки суду, викладені у рішенні від 03.06.2016 року , а також, у зв`язку з аналогічністю, висновки Солом*янського районного суду м. Києва у рішенні від 03.04.2013 року у справі № 760/2804/13ц, яке залишене в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.07.2013 року. 6) Крім того, представник відповідача не погоджується з визначенням розміру величини пайової участі з опосередкованої вартості спорудження житла станом на грудень 2017 року у сумі 9558603,0 грн. (922,2 Х 10365 грн.), оскільки кошторисна вартість вказана в декларації про готовність об`єкта до експлуатації: 2184000,00 грн. Позивачем не обґрунтовано також чому розрахунок проводиться із величини 4%, адже «Порядок сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча», затверджений рішенням виконкому від 29.03.2012 року встановлював граничну величину 3%. 7) позивач використовує неправдиву інформацію, стверджуючи в позові про введення відповідачем в експлуатацію двох зблокованих житлових будинків, тоді як відповідачу належить лише один індивідуальний житловий будинок. 8) відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовником є особа, яка має намір щодо забудови території і подала в установленому порядку відповідну заяву. Враховуючи, що обов`язок зі сплати пайового внеску покладається саме на замовника, вимоги позивача є незаконними і в силу того, що статус відповідача у якості замовника припинено задовго до прийняття «Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча»: затверджений рішенням виконкому від 29.03.2012 року. З огляду на викладене представник позивача просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. У відповіді на відзив представник позивача зазначив наступне: 1) Бучанська міська рада довідалась про порушення свого права у 2015 році ( в момент проведення ревізії, тому строки позовної давності не пропущені. 2) обов`язок звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення договору пайової участі з розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту законом покладено на замовника такого будівництва, а тому, ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття об`єкту в експлуатацію, є порушенням зобов`язань, які прямо передбачені законом. Не укладення замовником відповідного договору пайової участі до прийняття об`єкту нерухомого майна до експлуатації, не можуть бути підставою для звільнення останнього від виконання встановленого законом обов`язку. 3) Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» чітко передбачено, що замовник будівництва повинен звернутися до органів місцевого самоврядування із відповідною заявою і в подальшому протягом 15 днів укласти договір пайової участі у розвитку інфраструктури. Оскільки виконавчим комітетом було розглянуто заяву [PERSON] про оформлення права власності на житловий будинок, і 16.03.2012 року відкладено розгляд цього питання з рекомендацією укласти відповідний договір з Бучанською міською радою, і лише після цього повернутися до цього питання, відповідач знала про обов`язок укласти такий договір з березня 2012 року. 4) розрахунок пайової участі , за твердженням позивача, здійснений вірно, відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та у відповідності до рішень сесії Бучанської міської ради від 29.03.2013 року № 609-23-VІ та від 28.11.2013 року № 1490-46-VІ, зі змінами та доповненнями, з яких вбачається, що для житлових будинків встановлено 4% загальної вартості будівництва об`єкта щодо визначення граничної вартості пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, а наказом Мінрегіонбуду від 03.05.2017 року № 102 затверджено опосередковану вартість спорудження житла за регіонами у Київській області, яка становить 10365 грн./кв.м. Процесуальні дії у справі Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ірпінського міського суду Київської області справа розподілена судді Пархоменко О.В. 06.03.2018 року. Після отримання 06.04.2018 року відповіді про місце реєстрації відповідача, 10.04.2018 року у справі відкрито провадження, і підготовче судове засідання призначено на 04.06.2018 року о 14:20. Справу знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому засіданні, перенесено розгляд на 26.07.2018 року о 08:30. 27.06.2018 року надійшло клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю за місцем проживання відповідача - до Іванківського районного суду Київської області. 27.06.2018 року справу знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому засіданні, перенесено розгляд на 21.09.2018 року о 13:45. 21.09.2018 року справу знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому засіданні, перенесено розгляд на 07.11.2018 року о 17:00. 07.11.2018 року справу знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому засіданні, перенесено розгляд на 16.01.2019 року о 08:30. 16.01.2019 року клопотання відповідачки, подане 27.06.2018 року було задоволено, і справу направлено за підсудністю за місцем проживання відповідача - до Іванківського районного суду Київської області. До Іванківського районного суду справа надійшла 19.02.2019 року та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Слободян Н.П. 25.02.2019 року справа прийнята суддею до провадження, підготовче судове засідання призначене на 08.04.2019 року о 10:00, проте, за клопотанням відповідачки було відкладено на 07.05.2019 року на 09:30. 07.05.2019 року у підготовчому судовому засіданні представник відповідача подав відзив на позов з додатками (доказами) та не заперечував проти відкладення підготовчого судового засідання за клопотанням позивача, який отримав відзив з додатками 03.05.2019 року , для надання можливості підготовки та направлення відповіді на відзив. Судове засідання відкладено на 06.06.2019 року на 10:00. 28.05.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, а 04.06.2019 року - клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника Бучанської міської ради. 06.06.2019 року підготовче судове засідання закрите, розгляд справи по суті призначений на 25.06.2019 року о 10:30. У судове засідання, призначене на 25.06.2019 року представник позивача не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлений вчасно, належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (вручено 13.06.2019 року). Враховуючи отримання від позивача відповіді на відзив з доданими письмовими доказами, клопотання представника позивача від 04.06.2019 року про розгляд справи без участі представника Бучанської міської ради, суд вирішує справу на підставі наданих позивачем доказів та позиції, викладеної у позові та відповіді на відзив. Фактичні обставини, встановлені судом та докази, на підставі яких вони встановлені Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області № 189 від 17.04.2007 року «Про дозвіл на будівництво житлового будинку» [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] , згідно проектної пропозиції, затвердженої у відділі містобудування та архітектури м. Буча. Цим же рішенням на [PERSON] покладено наступні обов`язки: - до початку будівництва отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції Держархбудконтролю; - до початку проведення будівельних робіт звернутися до інспекції по благоустрою для оформлення відповідного ордеру; - [PERSON] заборонено складати будівельний матеріал за межами її садиби, в тому числі на території вулиці. - систематично виконувати роботи по благоустрою прилеглої території від межі садиби до осі вулиці Героїв Крут та систематично проводити проплату за вивіз твердих побутових відходів; - після закінчення будівництва в установленому порядку здати будинок в експлуатацію та звернутися до Ірпінського бюро технічної інвентаризації для оформлення права власності на вищезгаданий будинок; - на своїй присадибній ділянці облаштувати майданчик, розміром 1,5 м х 1,5 м, для розташування контейнера для збору та вивозу твердих побутових відходів. (а.с.173). 17.02.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області було зареєстровано декларацію за № КС 1421202504 про готовність об`єкта: житлового будинку за адресою [ADDRESS] , замовником (забудовником) якого є [PERSON] , до експлуатації (а.с.13-19). Тобто, будинок введено в експлуатацію 17.02.2012 року. Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 17.02.2012 року, загальна кошторисна вартість будівництва не зазначена, а вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію 2184000грн. 16.03.2012 року на засіданні комісії з питань житлового будівництва виконкому Бучанської міської ради було розглянуто заяву [PERSON] про оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок в [ADDRESS] . Вирішено «рекомендувати [PERSON] укласти з Бучанською міською радою договір пайової участі відповідно до ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності», після чого повернутися до питання оформлення права власності на житловий будинок». ( а.с.174). Листом № С-410 від 22.03.2012 року про це рішення повідомлено [PERSON] ( а.с.175). 29.03.2012 року рішенням Двадцять третьої сесії шостого скликання Бучанської міської ради №60-9-23-УІ «Про затвердження Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча» було вирішено: «1.Затвердити Порядок сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча згідно з додатком (Додаток 1). 2. Затвердити Типовий договір про пайову участь замовника у розвитку інфраструктури міста Буча (додаток №2). 3. Надати повноваження Першому заступнику міського голови Дмитренку Г.В. на підписання Договору про пайову участь замовника у розвитку інфраструктури міста Буча. 4. Відділу економіки оприлюднити рішення у засобах масової інформації. 5. Дане рішення набирає чинності з 01.04. 2012 року». Після цього до зазначеного рішення неодноразово вносились зміни.( а.с.47-70). Державною фінансовою інспекцією в Київській області була проведена ревізія бюджету та фінансово-господарської діяльності Бучанської міської ради за період з 01.09.2011 року по завершений місяць 2015 року та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2002 по 01.09.2011, про що 06.07.2015 року було складено акт № 08-21/10 ( а.с.20-46). В процесі ревізії було встановлено, що [PERSON] не укладала з Бучанською міською радою договір про пайову участь на розвиток інфраструктури міста Буча. 23.10.2017 року вих. № 04-03/909 Бучанська міська рада в особі завідувача юридичним відділом зверталась до [PERSON] з претензією щодо не укладення договору пайової участі ( а.с.71-74), до якої було додано два примірники договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Буча з розрахунком величини пайової участі, яка становить 382344 грн. ( а.с.76-78). Позивач провів розрахунок пайової участі у розвитку інфраструктури міста Буча, відповідно до якого забудовник повинна сплатити кошти протягом п`яти робочих днів з моменту укладання договору 382344 грн. Розмір пайової участі розрахований: 922,2 м.кв.х10365 грн./м.кв. х 4% ( 4% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для житлових будівель споруд загальною площею від 400 м.кв. Х 922,2 загальної плащі квартир Х 10365 грн./ кв.м. опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами у Київській області згідно наказу Мінрегіонбуду № 102 від 03.05.2017 року)) ( а.с.78). Зазначені договори відповідачкою підписані не були. Аргументи сторін Позивач зазначає, що відповідач відмовилася укладати договір пайової участі у розвитку інфраструктури міста, укладення якого є обов`язковим. Між сторонами виникли переддоговірні відносини, які відповідно до ст. 649 ЦК України є предметом розгляду суду. Обов`язковість укладення такого договору передбачено ст. 142, 144, 145 Конституції України, статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п..п. 1.3, 3.1 Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча. Відповідач та її представник зазначають про відсутність підстав для укладення такого договору, оскільки на час надання дозволу на будівництво зазначені позивачем норми законодавства не діяли, як і на момент введення його в експлуатацію. Крім того, позивачем пропущено встановлений законодавством трирічний строк звернення до суду. Норми права, що підлягають застосуванню Закон України «Про планування і забудову територій» (далі - Закон) Ст. 27-1 ч.2, 3, 5, 6,7,10,11,12 Замовник, який має намір здійснити будівництво об`єкта містобудування у населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягає у відрахуванні замовником після прийняття об`єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. \ Частина третя статті 27-1 із змінами, внесеними згідно із Законом N 800-VI ( 800-17 ) від 25.12.2008 \ Величина пайової участі (внеску) замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі (внеску) замовника від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування, визначеної згідно з державними будівельними нормами, без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо- та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. \ Частина п`ята статті 27-1 із змінами, внесеними згідно із Законом N 800-VI ( 800-17 ) від 25.12.2008 \ Встановлений органом місцевого самоврядування розмір пайової участі (внеску) замовника не може перевищувати граничного розміру пайової участі (внеску) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів. Граничний розмір пайової участі (внеску) замовника на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів з урахуванням не заборонених законом інших відрахувань, встановлених органом місцевого самоврядування, не може перевищувати: 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування - для житлових будинків. \ Абзац третій частини сьомої статті 27-1 із змінами, внесеними згідно із Законами N 800-VI ( 800-17 ) від 25.12.2008, N 2625-VI ( 2625-17 ) від 21.10.2010 \ Договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до одержання дозволу на виконання будівельних робіт. Істотними умовами договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту є: розмір пайового внеску; терміни (графік) оплати пайового внеску; відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайового внеску (участі) замовника у створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайовий внесок сплачується в повній сумі єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Граничний термін сплати пайового внеску не повинен перевищувати одного місяця після прийняття об`єкта містобудування в експлуатацію. \ Дію другого речення частини тринадцятої статті 27-1 зупинено на період до 1 січня 2013 згідно із Законом N 2504-VI ( 2504-17 ) від 09.09.2010 \ \ Частина тринадцята статті 27-1 із змінами, внесеними згідно із Законом N 800-VI ( 800-17 ) від 25.12.2008 \ \Закон доповнено статтею 27-1 згідно із Законом N 509-VI ( 509-17 ) від 16.09.2008 \ Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» Стаття 1 частина 1 пункт 4 Замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Стаття 40 частини 1-3,5,6,9 Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі, якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. \Абзац сьомий частини дев`ятої статті 40 набирає чинності з 1 січня 2013 року - див. підпункт 3 пункту 1 розділу V "Прикінцеві положення" цього Закону\ Порядок сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча, затверджений 29.03.2012 року рішенням Двадцять третьої сесії шостого скликання Бучанської міської ради №60-9-23-УІ П.3.1. Замовник, який має намір здійснити будівництво лбьєкта містобудування у місті Буча, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури. Розділ 4 Порядку: цей Порядок визначає розмір пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Буча з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. У разі, якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається за показниками опосередкованої вартості спорудження житла в Київській області на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на дату укладання Договору. П. 5.1 Пайовий внесок сплачується на підставі Договору про пайву участь замовника у ролщзвитку інфраструктури міста Буча, що укладається між замовником будівництва та Бучанською міською радою в період видачі відділом містобудування та архітектури Бучанської міської ради містобудівних умов та обмежень щодо забудови земельної ділянки. У випадку, якщо містобудівні умови та обмеження видані до прийняття даного рішення, договір укладається на будь-якій стадії будівництва, в тому числі після введення об`єкту в експлуатацію. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Буча укладається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення. Цивільний кодекс Частина 4 ст.11 ЦК України У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади…або органів місцевого самоврядування. Частина 2, 3 ст. 5 ЦК України 2. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. 3. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність,новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Частина 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частина 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Частина 1 ст. 640 ЦК України Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття пропозиції. Частина 1 статті 641 Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частина 1 статті 642 ЦК України Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Частина 1 статті 643 ЦК України Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Частина 2 статті 644 ЦК України Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Частина 1, 2 ст. 648 ЦК України 1. Зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. 2. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства. Частина 1 ст. 649 ЦК України Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом. Підпункт 5 пункту «а" статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища. Частина 1, 2, 3 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» 1. Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. 2. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. 3. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. \Частина третя статті 40 набирає чинності з 1 січня 2013 року - див. підпункт 3 пункту 1 розділу V "Прикінцеві положення" цього Закону\ Обґрунтування та висновки суду Відповідно до ст.ст. 2, 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Приписами статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено обов`язок замовника будівництва взяти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який (обов`язок) реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному Законом та актом органу місцевого самоврядування, зокрема, Порядком. При цьому обов`язок щодо ініціювання укладення договору покладено саме на замовника будівництва, оскільки пов`язується з його зверненням до органу місцевого самоврядування. Тому, невиконання такого зобов`язання свідчить про порушення замовником будівництва свого обов`язку, встановленого Законом і не звільняє останнього від укладення відповідного договору. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.08.2018 року у справі № 904/10260/17, як і в інших, на які посилається у позові представник позивача. Проте, суд звертає увагу, що у зазначених справах вирішувалося питання про укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури населених пунктів, відносно замовників (забудовників), об`єкти яких були прийняті до експлуатації після затвердження відповідними органами місцевого самоврядування Порядків пайової участі замовників у розвитку інфраструктури. Суд наголошує, що обов`язок укладення відповідного договору покладений на замовника будівництва Законом України « Про врегулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011 року (майже через чотири роки після прийняття рішення про дозвіл на будівництво). До цього діяв Закон України «Про планування і забудову територій», яким не було передбачено такого обов`язку. І лише 16.09.2008 року Закон було доповнено ст. 27-1, де передбачено, що «Замовник, який має намір здійснити будівництво об`єкта містобудування у населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті». Відтак, у рішенні про надання [PERSON] дозволу на будівництво, на замовника не покладався обов`язок брати участь у розвитку інфраструктури міста Буча, а остання не брала на себе такі зобов`язання . Суд зауважує, що і Порядок сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча, був затверджений Бучанською сільською радою 29.03.2012 року, а чинності набрав 01.04.2012 року. Як зазначено вище, декларація про готовність об`єкта до експлуатації в [ADDRESS] , замовник [PERSON] , зареєстрована в інспекції ДАБКУ Київської області 17.02.2012 року. Відповідно до абзацу 3 частини 1 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», частина 3 статті 40 цього Закону, яка визначає в чому полягає пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, набирає чинності з 01.01.2013 року, тобто після введення в експлуатацію будинку відповідача. Як зазначено вище об`єкт було введено в експлуатацію 17.02.2012 року. При цьому законодавством (ч.9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») встановлений граничний строк укладання договору про пайову участь: «Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію». Отже, пропозиція позивача щодо укладення спірного договору про пайову участь на розвиток інфраструктури і сплати пайових внесків не була прийнята відповідачем. За вимогами ст.ст. 640, 641, 642, 643, 644 ЦК України договір можна визнати укладеним у разі отримання позивачем від відповідача відповіді про повне та безумовне прийняття пропозиції укласти Договір або при вчиненні відповідачем дій, які б свідчили про його бажання укласти Договір. Вищевказаних дій відповідач [PERSON] не вчиняла. Більш того, відповідач жодним чином не виявляла жодного бажання укладати спірний Договір з позивачем у будь-якій редакції. Об`єкт, замовником (забудовником) якого виступала [PERSON] , було введено в експлуатацію 17.02.2012 року відповідно до декларації № КС 1421202504, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київської області. До вказаного терміну договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста не укладався. Більше того, сам «Порядок сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча» затверджено міською радою рішенням від 29.03.2012 року № 609-23- VІ, тобто вже після введення жилого будинку [PERSON] в експлуатацію. Обґрунтовуючи обов`язок відповідача на укладення відповідного договору та сплати коштів пайової участі позивач посилається на правові позиції ВГСУ від 08.02.2017 року у справі № 909/946/15, від 23.05.2017 року у справі № 909/666/16, від 11.07.2017 року у справі № 910/22054/16, від 28.07.2016 року у справі № 909/1416/15, ВСУ від 30.11.2016 року у справі № 922/6409/15, від 01.02.2017 року у справі № 922/753/16, від 25.05.2017 року у справі № 922/387/16, від 16.11.2016 року у справі № 5937/15. У зазначених постановах суди, зокрема, вказали, що невиконання замовником будівництва обов`язку укласти договір про пайову участь до прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва не звільняє його від такого обов`язку, і прийшли до висновків про необхідність визнання укладеним у судовому порядку наведеного договору з огляду на положення ст.ст. 179, 187 ГК України щодо обов`язковості укладення договору, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Разом з тим, позовні вимоги заявляються до відповідача [PERSON] не як до суб`єкта господарювання та учасника господарсько-правових відносин. А тому, відносини з нею в даному випадку не регулюються положеннями ст.ст. 173, 174, 179, 187 Господарського Кодексу України, у зв`язку з цим відсутні підстави для застосування у спірних відносинах положень господарського законодавства щодо обов`язковості укладення договору про пайову участь, що надавало би можливість визнання його укладеним за рішенням суду, при цьому без жодного волевиявлення особи відповідача як сторони за договором. У такому разі відсутні і підстави для застосування вимог ст. 649 ЦК України щодо обумовленості вирішення спорів в судовому порядку обов`язковістю договору. Тобто, судова практика, на яку посилається позивач, не дає підстав для її застосування у наявних спірних правовідносинах. Крім того, суд зауважує, що посилання позивача на ст. 648 ЦК України щодо обов`язковості укладання договору на підставі правого акту органу місцевого самоврядування, а саме - «Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча», затвердженого міською радою рішенням від 29.03.2012 року № 609-23- VІ, суд не може взяти до уваги, оскільки ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено встановлення саме органами місцевого самоврядування порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, але вказаний Порядок не встановлює порядок залучення коштів та обов`язковість укладання договору пайової участі, а визначає лише розмір пайової участі про що в ньому і зазначено. Ці правові принципи у спірних правовідносинах є вихідними та основоположними для відповідача, і мають враховуватись під час вирішення справи відповідно до гарантованих статтями 3 та 8 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, принципів верховенства права та визначеності змісту і спрямованості діяльності держави правами і свободами людини та їх гарантіями. На час введення в експлуатацію будинку, [PERSON] не мала ніяких зобов`язань перед Бучанською міською радою, крім тих обов`язків, які зазначені у дозволі на будівництво, а Порядок, на який посилається позивач не діяв. Відповідач [PERSON] у відповідності із ч. 3 ст. 203 ЦК України не виявила вільного волевиявлення для вчинення даного правочину. За таких обставин однобічна умова, висунута у договорі, про визнання якого укладеним заявлено позовні вимоги, не визнана відповідачем та суперечить вищенаведеним вимогам закону. Крім того, відповідно до ч.9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Тобто, законодавством встановлений граничний строк укладання договору пайової участі і цей строк пов`язаний із строком веденням об`єкта будівництва в експлуатацію. Об`єкт, забудовником якого виступала відповідач, було введено в експлуатацію 17.02.2012 року, а граничний строк укладання договору пайової участі сплив через 15 робочих днів. З огляду на викладене та враховуючи, що строк укладання договору сплив, що не досягнуто домовленості всіх істотних умов договору ( щодо суми пайового внеску), що обов`язковість укладання договору не була встановлена на час введення об`єкту в експлуатацію актом органу місцевого самоврядування, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для визнання укладеним договору, який не ґрунтується на вільному волевиявленні сторін і укладення якого стало обов`язковим для забудовників (замовників) вже після прийняття Порядку пайової участі у розвитку інфраструктури міста Буча, яке відбулося після введення об`єкту в експлуатацію . Щодо посилання представника відповідача на пропуск строків позовної давності позивачем суд зазначає наступне. В даному випадку на позовні вимоги поширюється положення ст. 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі ч. 1 ст. 261 цього Кодексу, перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач - Бучанська міська рада - довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів (правова позиція ВСУ у справі за № 6-68цс15). Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Суд вважає обґрунтованими доводи представника відповідача, який вважає, що перебіг строку позовної давності для позивача розпочався з моменту звернення [PERSON] до Бучанської міської ради щодо оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок. Це питання розглядалось на засіданні комісії з питань житлового будівництва 16.03.2012 року і було відкладено з рекомендацією [PERSON] . укласти з Бучанською міською радою договір пайової участі відповідно до статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ( а.с.174). Тобто, як мінімум, з цієї дати позивач знав про порушення своїх прав. Відтак, трирічний термін звернення до суду спилив у березні 2015 року. З цих підстав суд не погоджується з твердженням позивача про те, що цей перебіг почався з моменту складання акта ревізії (06.07.2015). Позивач не вказав поважної причини, яка б об`єктивно перешкоджала заявити позовні вимоги до відповідача в межах строку позовної давності. Разом з тим, оскільки суд вважає необґрунтованими позовні вимоги по суті, щодо яких заявлено застосування строку позовної давності, то суд відмовляє в задоволенні цих вимог саме через їх необґрунтованість (абз. 3 п. 11 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі»). На підставі наведеного,

Outcome: dismissed