Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС - Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2. Договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Разом з тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі по кредитному договорі № 0310/0707/98-026 від 27.07.2007 року, укладеного з відповідачем [PERSON]. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, банк надав відповідачу кредит у сумі 49958, 91 дол. США, а [PERSON] зобов'язувалася повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. Позивачем до суду подано заяву про уточнення розміру позовних вимог, в якій вказано, що в результаті неналежного виконання умов кредитного договору станом на 25.11.2014 року [PERSON] має прострочену заборгованість: за кредитом 20\~208, 86 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 161\~529, 42 грн., по відсотках 6\~090, 22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 91401, 61 грн., пеня 3157, 10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 47\~381, 54 грн. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за Кредитним договором, 27.07.2007 року ВАТ «Сведбанк» та фізичні особи громадяни України якими є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали Іпотечний договір № 0310/0707/98-026, відповідно до якого зазначені особи передали Банку в іпотеку наступне майно, а саме: квартиру № 38, що знаходиться в будинку № 59, розташованому по проспекту Леніна в місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області., що належить відповідачу 1, відповідачу 2, відповідачу 3, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.01.2000 року, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 15310997 від 20.07.2007 р., предмет іпотеки зареєстований за відповідачами на праві спільної часткової власності в книзі 113, номер запису 20807, реєстраційний № 19641218. У зв'язку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 38, що знаходиться в будинку № 59, розташованому по проспекту Леніна в місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області., що належить Відповідачу 1, Відповідачу 2, Відповідачу 3, Відповідачу 4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.01.2000 року, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 15310997 від 20.07.2007 р., предмет іпотеки зареєстований за Відповідачами на праві спільної часткової власності в книзі 113, номер запису 20807, реєстраційний № 19641218, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ: 35326253, п/р 26507010332001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, Юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, буд. Незалежності, 14), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0310/0707/98-026 від 27.07.2007 року, яка станом на 01.02.2013 складає 171 947,50 (сто сiмдесят одна тисяча дев ятсот сорок сім гривень 50 копiйок) грн., а саме:за кредитом - 161 529,42 (сто шiстдесят одна тисяча п ятсот двадцять дев ять гривень 42 копiйки) грн.; по відсотках 5 986,76 (п ять тисяч дев ятсот вісімдесят шість гривень 76 копiйок) грн.; пеня 4 431,32 (чотири тисячі чотириста тридцять одна гривня 32 копiйки) грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В ході розгляду справи Позивач уточнив позовні вимоги у звязку із смертю [PERSON] [PERSON] та збільшенням розміру позовних вимог та просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 38, що знаходиться в будинку № 59, розташованому по проспекту Леніна в місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області., що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.01.2000 року, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 15310997 від 20.07.2007 р., предмет іпотеки зареєстований за Відповідачами на праві спільної часткової власності в книзі 113, номер запису 20807, реєстраційний № 19641218, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ: 35326253, п/р 26507010332001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, Юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, буд. Незалежності, 14), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0310/0707/98-026 від 27.07.2007 року, яка станом на 25.11.2014 складає 442 076, 35 грн., а саме: за кредитом - 303 293, 20 (триста три тисяі двісті девяносто три гривні 20 копiйки) грн.; по відсотках 91401,61 (девяносто одна тисяча чотириста одна гривні 61 копiйок) грн.; пеня 47381, 54 (сорок сім тисяч триста вісімдесят одна гривня 54 копiйки) грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна. Представник позивача до суду не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі та їх представник до суду не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, до даного судового засідання не з`явилися, раніше в ході інших судових засідань надавали до суду заперечення проти позову та просили в позові відмовити. Дослідив матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 49\~958, 91 доларів США, що підтверджується копією кредитного договору № 0310/0707/98-026. 28 листопада 2012 р. між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Разом із тим, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу б/н. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Унаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за договором № 0310/0707/98-026 від 27.07.2007 позичальником згідно якого є [PERSON]. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за Кредитним договором, 27.07.2007 року ВАТ «Сведбанк» та фізичні особи громадяни України якими є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали Іпотечний договір № 0310/0707/98-026-Z-1, відповідно до якого зазначені особи передали Банку в іпотеку наступне майно, а саме: квартиру № 38, що знаходиться в будинку № 59, розташованому по проспекту Леніна в місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області., що належить відповідачу 1, відповідачу 2, відповідачу 3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.01.2000 року, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 15310997 від 20.07.2007 р., предмет іпотеки зареєстований за відповідачами на праві спільної часткової власності в книзі 113, номер запису 20807, реєстраційний № 19641218. 28 листопада 2012 р. між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, окрім того 28 листопада 2012 р. ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за іпотечним договором, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуло статусу іпотекодержателя за іпотечним договором 0310/0707/98-026-Z-1 від 27.07.2007 року. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] померла 12 жовтня 2010 року (про що свідчить свідоцтво про смерть, яке було залучено до справи представником Відповідачів в жовтні 2014 року). На підставі цього та з метою з`ясування кола спадкоємців провадження по справі зупинялося, після цього провадження по справі було поновлено та виявлено, що ТОВ «Кредитні ініціативи» 31.10.2014 направило до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори заяву - претензію з вимогами до спадкоємців, тобто в межах відповідного строку встановленого Цивільним кодексом України. Згідно відомостей наданих з нотаріальної контори, а саме заяви [PERSON] від 11.04.2011р. Він прийняв спадщину після померлої в повному обсязі, в тому числі і на спірну квартиру. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною третьою статті 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що якщо право\~\~ власності\~\~ на\~\~предмет\~\~іпотеки\~\~переходить\~\~до спадкоємця фізичної особи -іпотекодавця,\~\~такий\~\~спадкоємець\~\~не несе\~\~ відповідальність\~\~ перед\~\~ іпотекодержателем\~\~за\~\~виконання основного зобов'язання,\~\~але в разі його порушення\~\~боржником\~\~він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Таким чином, за змістом статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Проте якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.\~\~ Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у статтях 12, 33 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча\~\~отримання спадкоємцем,\~\~який прийняв спадщину,\~\~свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого\~\~майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК\~\~України,\~\~зокрема,\~\~з\~\~метою\~\~ухилення\~\~від\~\~погашення\~\~боргів спадкодавця,\~\~кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення\~\~заборгованості\~\~спадкодавця.\~ Аналогічний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року по справі № 6-33цс15 і у відповідності до ст.. 360-7 ЦПК України є обовязковим. Окрім того, у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також судам роз'яснено, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком, спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконання обов'язком, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 ЦК України. Як роз'яснено пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 30 березня 2012 року\~\~№ 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] та відповідно є власником частини квартири, що раніше належала померлій та відповідно є належним відповідачем по даній справі про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також в ході судового розгляду встановлено, що Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзерджинська від 12 листопада 2013 року по справі № 208/514/13, залишеною без змін Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2014 року закрито провадження по справі [PERSON] до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсним кредитного договору у звязку з тим, що кредит [PERSON] надавався як фізичній особі-підприємцю, а тому на дані правовідносини не розповсюджується норми Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі цього суд приходить до висновку, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» також не розповсюджується на дані правовідносини. Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як визначено в ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку».. Судом встановлено, що відповідачі зобов'язання за договором належним чином не виконували, у зв'язку з чим станом на 25.11.2014 розмір заборгованості складає 442 076, 35 грн., а саме: за кредитом - 303 293, 20 (триста три тисяі двісті девяносто три гривні 20 копiйки) грн.; по відсотках 91401,61 (девяносто одна тисяча чотириста одна гривні 61 копiйок) грн.; пеня 47381, 54 (сорок сім тисяч триста вісімдесят одна гривня 54 копiйки) грн. Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі відсутні будь-які фактичні дані про те, що відповідачі своєчасно виконували свої грошові зобов'язання за вказаним вище договорами і не порушували умови договору, та відповідно до ст. 60 ЦПК України, не надали суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст. 1049 ЦК України борг за кредитним договором [PERSON] повернув позивачу і не порушував умови про повернення кредиту. Так, судом встановлено, що основний боржник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 38, що знаходиться в будинку № 59, розташованому по проспекту Леніна в місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0310/0707/98-026 від 27.07.2007 року, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки, при подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved