Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 03.02.2021 року представник позивача Дашко В.М. звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 24.11.2008 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (з 14.06.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та [PERSON] (надалі - відповідач) було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останній надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів банку". Відповідач свої зобов`язання не виконала, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 13.12.2020 року заборгованість перед позивачем становить 16023,46 грн. Представник позивача Дашко В.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належно, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що між сторонами 24.11.2008 року виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань, шляхом укладення кредитного договору б/н, за яким банк зобов`язувався надати грошовий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а [PERSON] - погашати заборгованість за кредитом, зі сплатою відсотків, комісій, передбачених договором. Так, у Заяві про надання кредиту [PERSON] погодилася на оформлення на своє ім`я кредитної картки «Універсальна», з кредитним лімітом у розмірі 500 грн., з базовою процентною ставкою за кредитом 2,5% на місяць на залишок заборгованості, підтвердивши дану згоду власноручним підписом (а.с.17,18). Відповідно до довідки про видачу кредитних карток, [PERSON] 24.11.2008 року був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] (термін дії картки 05/09), 21.07.2009 року № [NUMBER] (термін дії картки 05/12), 10.07.2012 року № [NUMBER] (термін дії картки 03/16), 07.10.2013 року № [NUMBER] (термін дії картки 08/17), 26.01.2016 року № [NUMBER] (термін дії картки 01/20), 25.03.2016 року № [NUMBER] (термін дії картки 03/20) та 10.07.2019 року № [NUMBER] (термін дії картки 05/23) (а.с.16). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідачу 24.11.2008 року було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн. та в подальшому 09.06.2016 року, 31.01.2017 року та 13.05.2019 року кредитний ліміт змінювався (а.с.15). З виписки, наданої Банком по рахунку клієнта вбачається, що за період з 24.11.2008 року по 01.11.2020 року, відповідач користувалася вказаними картками, знімала кошти з банкоматів, здійснювала оплату в торгівельних точках, поповнювала мобільний телефон, здійснювала переказ з картки тощо (а.с.37-44). Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12 квітня 2012 року, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. За такого, з наданої Банком виписки по картковому рахунку чітко прослідковується користування кредитними коштами. Свої зобов`язання за договором відповідач виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на 13.12.2020 року, утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 16023,46 грн., а саме: - заборгованість за тілом кредиту - 13642,87 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками - 2380,59 грн. (а.с.6-14). Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У зв`язку із тим, що відповідач отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 16023,46 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за подання АТ КБ «ПриватБанк» позовної заяви у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved