Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», [PERSON] за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Герилів Марії Романівни, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 28 жовтня 2005 року між ПАТ «Укрсиббанк» та її чоловіком - [PERSON] було укладено кредитний договір № 708/05Р-231/081 від 28.10.2005 року згідно умов якого він отримав кредит в сумі 175 000 доларів США з процентною ставкою в розмірі 19 % річних з терміном погашення кредиту до 26 жовтня 2012 року. В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між [PERSON] та ПАТ "Укрсиббанк" було укладений договір іпотеки від 28.10.2005 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS] , який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цибком Т.Б., реєстраційний номер 4058. [PERSON] взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконував внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. Перед укладенням договору іпотеки від 28.10.2005 року було отримано нотаріально засвідчений дозвіл від [PERSON] як дружини іпотекодавця на передачу в іпотеку в ПАТ «Укрсиббанк» набутого в спільному шлюбі вказаного нерухомого майна. У зв`язку з невиконанням зобов`язань позичальника за кредитним договором ПАТ "Укрсиббанк" звернулося із заявою до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Герилів Марії Романівни про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки, посвідченому 28.10.2005 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цибком Т.Б., який був укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] . Виконавчим написом № 1028 від 15.03.2006 року, вчиненим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р., звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS] , та гаража № 6 (приміщення XII), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - для задоволення вимог ПАТ "Укрсиббанк" у розмірі 184 119,45 доларів США, 9 179,39 гривень та видатки за вчинення виконавчого напису 21 585,81 грн. Вказаний виконавчий напис було пред`явлено до примусового виконання до органів державної виконавчої служби та перебуває на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області . Позивач вважає, що вчинення виконавчого напису нотаріусом про примусове звернення стягнення на майно, безпосередньо зачіпає її законні права та інтереси як співвласника вказаного нерухомого майна, та може порушити належне їй право власності на наведене нерухоме майно. Відповідно до рішення Личаківського районного суду міста Львова від 07.10.2009 року у справі № 2-1008/2009 за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 квартири за адресою [ADDRESS] . Однак, постановою Апеляційного суду Львівської області від 11.06.2018 року, вказане рішення було скасовано повністю, постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено повністю. Таким чином, зазначене рішення суду, яке оскаржувалось до 11.06.2018 року гарантувало її права як співвласника квартири, оскільки на даний час ця квартира була поділена та належала позивачу та її чоловіку на праві спільної часткової власності в рівних частинах. Вказане рішення суду унеможливлювало звернення стягнення на належну [PERSON] на праві спільної часткової власності ідеальну частку частку квартири. Але після скасування цього рішення суду, її права як власника порушуються зверненням стягнення, що здійснюється на підставі оспорюваного виконавчого напису. Враховуючи наведене, позивач вважає, що приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р. не вправі була вчиняти вказаний виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить [PERSON] , оскільки при передачі в іпотеку вказаного нерухомого майна, його дружина - [PERSON] надавала згоду на передачу в іпотеку набуту в спільному шлюбі вказану нерухомість, яка належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Таким чином, приватний нотаріус Герилів М.Р. повинна була відмовити відповідачу у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про нотаріат» через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, тому просить задовольнити позовні вимоги та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.07.2018 року відкрито спрощене провадження у справі. 25.10.2018 року до суду подано відзив на позовну заяву. 26.03.2019 року Відділом примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Львівській області до суду подано заяву про залучення його до розгляду даної справи в якості третьої особи. 28.03.2019 року представником відповідача до суду подано заяву про закриття провадження у справі та клопотання про залучення Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Львівській області до суду подано заяву про залучення до розгляду справи в якості третьої особи. 28.03.2019 року протокольною ухвалою суду Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Львівській області залучено до розгляду справи в якості третьої особи. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.05.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Вважає, що нотаріусу не було надано усього пакету документів. Зазначив, що приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р. не вправі була вчиняти вказаний виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить [PERSON] , оскільки при передачі в іпотеку вказаного нерухомого майна, його дружина - [PERSON] надавала згоду на передачу в іпотеку набуту в спільному шлюбі вказану нерухомість, яка належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Таким чином, приватний нотаріус Герилів М.Р. повинна була відмовити відповідачу у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про нотаріат» через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України. Просить виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача ПАТ «Укрсиббанк» позовні вимоги заперечив по суті та зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності. Відповідач вважає, що є підстави застосування строку позовної давності, оскільки виконавчий напис вчинений 15 березня 2006 року, про який [PERSON] достовірно знала, що підтверджується її підписами на акті опису і арешту майна 15.09.2011 року, 29.11.2013 року, а також іншими матеріалами виконавчого провадження. Тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав пропущення строку позовної давності. В останнє судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р. та представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та третьої особи оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 жовтня 2005 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 708/05Р-231/081 від 28.10.2005 року згідно умов якого він отримав кредит в розмірі 175 000 доларів США з процентною ставкою в розмірі 19 % річних з терміном погашення кредиту до 26 жовтня 2012 року ( а.с.6-12). В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між [PERSON] та ПАТ "Укрсиббанк" укладений договір іпотеки від 28.10.2005 року, предметом якого є нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цибком Т.Б.. реєстраційний номер 4058 (а.с. 16-21) Перед укладенням договору іпотеки від 28.10.2005 року було отримано нотаріально засвідчений дозвіл від [PERSON] як дружини іпотекодавця на передачу в іпотеку в ПАТ «Укрсиббанк» набутого в спільному шлюбі вказаного нерухомого майна. Виконавчим написом № 1028 від 15.03.2006 року, вчиненим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р., звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру [ADDRESS] , та гаража № 6 (приміщення XII), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - для задоволення вимог ПАТ "Укрсиббанк" у розмірі 184 119,45 доларів США, 9 179,39 гривень та видатки за вчинення виконавчого напису 21 585,81 грн ( а.с. 22) Вказаний виконавчий напис було пред`явлено до примусового виконання до органів державної виконавчої служби та перебуває на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Відповідно до рішення Личаківського районного суду міста Львова від 07.10.2009 року у справі № 2-1008/2009, за [PERSON] було визнано право власності на: Ѕ квартири за адресою [ADDRESS] . (а.с. 24) Однак, постановою Апеляційного суду Львівської області від 11.06.2018 року, вказане рішення було скасовано повністю, постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено повністю. (а.с.25-28). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами організаціями - не більше року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік) Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Стаття 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 369 ЦК України зазначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Статтею 578 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Відповідно до частини 1 статті 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з наведених норм випливає, що звернення стягнення на майно, яке є об`єктом спільної власності може відбутися лише на підставі рішення суду, оскільки в результаті здійснення звернення стягнення відбувається відчуження спільного майна (в тому числі частки у цьому майні, яка належить співвласнику) в інтересах або на користь кредитора, яке може відбутися або за згодою іншого співвласника, або за рішенням суду. Зважаючи на те, що дозволу на відчуження частки [PERSON] в іпотечному майні вона не надавала, таке майно могло бути відчужене шляхом звернення стягнення на майно лише на підставі рішення суду. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 39 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» містить роз`яснення відповідно до якого звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р. не вправі була вчиняти вказаний виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить [PERSON] , оскільки при передачі в іпотеку вказаного нерухомого майна, його дружина - [PERSON] надавала згоду на передачу в іпотеку набуту в спільному шлюбі вказану нерухомість, яка належить, подружжю на праві спільної сумісної власності. Приватний нотаріус повинен був відмовити відповідачу у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про нотаріат» , оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України. Щодо заявленого у судовому засіданні клопотання представника відповідача про відмову в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності, представник позивача пояснив суду, що строк позовної давності не пропущено, оскільки постановою Апеляційного суду Львівської області від 11.06.2018 року скасовано заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07.10.2009 року у справі №2-1008/2009 про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири. [PERSON] не є поручителем. Рішення за позовом [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири було прийнято в 2009 році. Виконавчий напис видано у 2006 році. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, а виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №1204, вчинений 15.03.2006 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р. про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належать на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений із порушенням вимог чинного законодавства, нотаріус не переконався у безспірності заборгованості майна, а клопотання представника відповідача про відмову в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності до задоволення не підлягає. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved