Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення збитків, пов"язані з прокатом технічного засобу, уточнивши позовні вимоги просив стягнути з відповідача у розмірі 51 219 ( п"ятдесят одна тисяча двісті дев"ятнадцять ) гривень 25 копійок, судовий збір у розмірі 512 ( п"ятсот дванадцять ) гривень, судові витрати пов"язані з викликом відповідача через ЗМІ газету "Хрещатик" у сумі 593 ( п"ятсот дев"яносто три) гривні 28 копійок. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах та на підставі доказів які додані в обгрунтування вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання, про що свідчить акт начальника ЖЕД - 207 від 01.03. 2016 року про не вручення судової повістки у зв"язку з неможливістю попасти до квартири та через засоби масової інформації газету " Хрещатик" за № 20/4790/ від 23.02. 2016 року. Згідно відомостей Відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві від 14.12. 2015 року , [PERSON] , [INFO], за даними відомостями від 02.07. 2013 року зареєстрований у [ADDRESS] ( а.с. 33 ) . Зі змісту ст. 74 ЦПК України, слідує, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до п. 99 « Правил надання послуг поштового зв'язку » , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою « Судова повістка », рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом ( свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо ), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Суд враховуючи згоду позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як слідує із матеріалів справи та встановлено судом , що [PERSON] 13.08.2015 укладено із [PERSON] договір прокату легкового автомобіля №175/08.15, за яким він, як наймодавець, передав, а [PERSON], як наймач, прийняв у тимчасове платне користування автомобіль «Деу Ланос» д.н.з. [NUMBER]. Плата за одну добу прокату, згідно п. 2.2. договору та акту приймання-передачі легкового автомобіля, що є додатком №1 до нього, складає 200,00 грн. ( а.с. 5-6; 7) Згідно з п. 1.2.1. вказаного договору автомобіль повинен використовуватися наймачем для задоволення власних побутових або виробничих потреб. Відповідно до п. 3.3.3. наймач зобов'язується використовувати предмет прокату за цільовим призначенням, не використовувати його у спортивних змаганнях, як знаряддя злочину, для буксирування будь-яких автомобілів чи пересування з причепом, а також для навчання. За п. 3.3.4. наймач зобов'язується не допускати управління автомобілем у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння. Згідно з п. 3.3.5. наймач зобов'язаний забезпечити збереження автомобіля з моменту його отримання і до моменту його повернення наймодавцю. Крім того, у відповідності із п. 5.3. Наймач несе повну матеріальну відповідальність перед Наймодавцем за будь який збиток,заподіяний Предмету прокату . Також згідно із п. 3.3.9. по закінченню дії Договору Наймач зобов'язаний повернути автомобіль у чистому вигляді з кількістю палива в паливному баку, рівною кількості при прийманні автомобіля. Місце повернення автомобіля зазначено в акті. У випадку повернення автомобіля в іншому місці, аніж зазначено в акті, Наймач компенсує Наймодавцю витрати по поверненню автомобіля до місцезнаходження Наймодавця. У порушення наведених вище положень договору прокату 15.08.2015року приблизно о 22 год. 30 хв. на проспекті Академіка Глушкова у м. Києві, навпроти будинку №13 Б, біля опори електропередач №125 керуючи вказаним вище автомобілем втрапив у дорожньо- транспортну пригоду за невстановлених обставин. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль зазнав істотних пошкоджень ( а.с. 9). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 12.11.2015 року №4068/4, проведеного суб"єктом оціночної діяльності «[PERSON]», вартість відновлюваного ремонту вказаного колісного транспортного засобу, в результаті аварійного пошкодження складає 51 219,25 грн. (п'ятдесят одна тисяча двісті дев'ятнадцять ) гривень 25 коп.. При цьому, згідно вказаного звіту вартість матеріального збитку, завданого власнику аварійним пошкодженням колісного транспортного засобу станом на 12.11.2015 дорівнює з урахуванням ПДВ, але без урахування ВТВ 31 598,91 грн. (тридцять одну тисячу п'ятсот дев'яносто вісім гривень 91 коп. ( а.с. 12 -31) Згідно положень ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з 4.2 ст.1192 ЦК України Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому,визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням вказаних положень, суд не може покласти в основу рішення твердження позивача, що для відновлення його порушеного права йому необхідно здійснити відновлювальний ремонт пошкодженого під керуванням [PERSON] колісного транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту складає 51 219,25 грн, тому саме вказана сума є прямими збитками, заподіяними йому, оскільки спростовуються звітом про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику аварійним пошкодженням колісного транспортного засобу, де чітко визначено, що станом на 12.11.2015 року вартість матеріального збитку становить з урахуванням ПДВ, але без урахування ВТВ 31 598,91 грн. (тридцять одну тисячу п'ятсот дев'яносто вісім) гривень 91 коп., а тому в цій частині і підлягають задоволенню позовні вимоги . Разом з тим, позивач у своїх позовних вимогах посилається на норми ст. ст. 610, 611, 615. 625 ЦК України, однак не наводить розрахунки щодо інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій, також і в судовому засіданні не уточнив позовні вимоги саме із цих підстав, а тому суд не приймає до уваги вказані норми та виключає їх, оскільки вони виходять за межі позовних вимог. Водночас, відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року предмет позовних вимог (у тому числі первісного, зустрічного позову та позову третьої особи із самостійними вимогами) зазначається виходячи з вимог закону, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, та підстав заявленої вимоги. Тобто суд, при вирішенні справи повинен встановити її обставини і відповідно до встановлених обставини визначити правовідносини, що склались між сторонами, та закон, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ст. 215 ЦПК України). Відповідно до встановленого ст. 11 ЦПК принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Водночас, як роз'яснив Верховний Суд України, відповідно до положень цивільного процесуального законодавства підстави заявленого позову - це виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст.4, п.5.ч.2 ст. 119 ЦПК). Таким чином, при розгляді справи суд застосовує той закон, який регулює спірні правовідносини. Підсумовуючи викладене, формулювання у рішенні суду предмету позовних вимог не відповідно до тексту позовної заяви, а виходячи з вимог закону, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, та підстав заявленої вимоги, не буде порушувати встановленого ст. 11 ЦПК принципу диспозитивності цивільного судочинства. Оцінивши в сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд прийшов до висновку про часткову обґрунтованість вимог позивача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, також підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 312 грн. що підтверджується наданими до суду квитанціями та відповідно до задоволених позовних вимог. Разом з тим у відповідності до ст. 79 ч.2 п.6 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат пов"язану з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 593 грн. 28 коп.

Outcome: partial