Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив: - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KGMDA800000354 від 07.08.2008 року в сумі 6490,31 дол. США, що за курсом 20,57 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.05.2015 року складає 133505,62 грн. вилучити у [PERSON] та передати в заклад Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк»: предмет застави автомобіль Nissan, модель: Almera, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: KNMCSHLMS6P618354, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; - комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), автомобіля Nissan, модель: Almera, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: KNMCSHLMS6P618354, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; - звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Nissan, модель: Almera, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: KNMCSHLMS6P618354, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON], укладено кредитно-заставний договір № KGMDA800000354 від 07.08.2008 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 13772,26 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92% річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 25.12.2015 року (а.с. 14-21). Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 509, 526 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач виконав свої зобовязання за Договором в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені договором, внаслідок чого перед позивачем станом на 14.01.2015 року виникла заборгованість в розмірі 6490,31 доларів США, яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 3709,38 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 549,19 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 718,45 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 1192,66 доларів США, штраф (фіксована частина) в сумі 12,15 доларів США та штраф (процентна складова) в сумі 308,48 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-9). Листом № 30.1.0.0/2-7Х9 від 05.04.2015 року [PERSON] повідомлений про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, а також наслідки невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань (а.с. 11). Проте, надіслане повідомлення залишено відповідачем без відповіді та реагування, на даний час кредитна заборгованість не погашена. Стаття 546 Цивільного кодексу України передбачає, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до п. 2.2. кредитно-заставного договору для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобовязань за договором, позичальник надає банку предмет застави. За пунктом 7.1. вищевказаного договору предметом застави за цим договором є автомобіль, власником (або співвласником) якого є позичальник і детальний опис якого наведено у статті 16.7. цього договору (автомобіль марки Nissan, модель: Almera, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі: KNMCSHLMS6P618354, реєстраційний номер [NUMBER]). За змістом статей 610, 612, 625 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтями 589, 590 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статей 19, 20 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Згідно до\~статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Зазначене відповідає правовій позиці ВСУ, висловленій у справі за № 6-10 цс13, яка є обов'язковою для застосування відповідно до\~ст.360-7 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.27 ЗУ «Про заставу»\~застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. За статтею 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який впливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобовязання по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування ними, комісійних витрат та штрафних санкцій не виконав, у звязку з чим у позивача виникло право, передбачене частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та стягнення заборгованості в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно. Крім того, договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 44 Закону України «Про заставу» та частини 2 статті 575 Цивільного кодексу України закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя. Пунктами 11.2.1. та 11.2.2. кредитно-заставного договору № KGMDA800000354 від 07.08.2008 року передбачено, у разі настання події дефолту банк надає позичальнику письмове повідомлення про настання події дефолту та реєструє у Державному Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. Позичальник зобов'язаний усунути подію дефолту негайно або передати предмет застави у володіння банку за актом приймання-передачі за адресою, що вказана у статті 16.11. договору протягом 30 днів з моменту реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет застави у Державному Реєстрі. Договір відповідачем не оспорений. Із матеріалів справи вбачається, що 10.01.2013 року позивач вніс відомості про звернення стягнення на предмет застави у державному реєстрі, виконавши тим самим вимоги п. 8.1. укладеного між сторонами кредитно-заставного договору № KGMDA800000354 від 07.08.2008 року (а.с. 25). З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» має право порушувати питання про передачу предмета застави у заклад. Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення кредитної заборгованості суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору розподіляються відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved