Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовом в якому просили визнати недійсними електронні торги з реалізації об`єкта нерухомого майна, а саме: вбудований магазин промислових товарів загальною площею 44,2 кв.м в [ADDRESS](лот № 327117), що належав на праві власності [PERSON] . Визнати недійсним протокол № 386392 проведення електронних торгів з реалізації об"єкта нерухомого майна, а саме: вбудований магазин промислових товарів загальною площею 44,2 кв.м в [ADDRESS](лот № 327117), що належав на праві власності [PERSON] . Визнати недійсним Свідоцтво про придбання майна: вбудований магазин промислових товарів загальною площею 44,2 кв.м в [ADDRESS] , з прилюдних торгів (аукціону), виданого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області - Ганночкою Олександром Вікторовичем за реєстраційним номером 389 від 16.02.2019 року. Стягнути з приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, ДП "Сетам" - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 11.07.2008 року між ПАТ "ЕрстеБанк" та гр-ном [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/6212/2/18802 , за яким 09.09.2011 року було укладено договір про переведення боргу на [PERSON] . 24.12.2014 року між ПАТ "Фідобанк" та [PERSON] було укладено договір поруки за вказаним кредитним договором. 22.06.2018 року ПАТ "Фідобанк" та ТОВ "Карго Пром" уклали між собою договір відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/6212/2/18802. Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.08.2016 року через невиконання [PERSON] та [PERSON] своїх зобов"язань з них стягнено суму боргу в розмірі 503199,78 грн.. за яким видано виконавчий лист та 14.12.2016 р. приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимиром Леонідовичем відкрито виконавче провадження № 55687798. 19.11.2018 року ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області змінено сторону вказаного виконавчого провадження з ПАТ "Фідобанк" на ТОВ "Карго Пром", зазначену ухвалу позивачами оскаржено у апеляційному порядку. Позивачі вважають, що їх право власності було порушено відповідачами, оскільки, вони були позбавлені права власності на нерухоме майно внаслідок допущених порушень при проведенні електронних торгів з реалізації арештованого майна. До того ж порушення допущено у процесі виконавчого провадження, а саме: позивачів не було повідомлено про заміну сторони виконавчого провадження, звіт про оцінку майна станом на дату проведення спірних електронних торгів був недійсним через закінчення строків його дії, Приватний виконавець Скрипник В.Л. не опублікував у місцевих засобах масової інформації оголошення про проведення електронних торгів не пізніше чим за 15 днів до їх проведення. Зазначені порушення вплинули безпосередньо і на подальший перебіг та організацію торгів. Окрім того, самі електронні торги, проведені 04.02.2019 р. відбулись з порушеннями діючого Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. за № 2831/5 в частині порядку проведення уцінки майна, порядку та строків призначення та проведення повторних торгів щодо його реалізації а саме ціни. Також, посилаються на порушення вимог Закону України "Про іпотеку", допущені відповідачами. Прохали суд визнати недійсними електроні торги з реалізації нерухомого майна, визнати недійсними протокол №386392 проведення електронних торгів з реалізації об*єкта нерухомого майна, визнати недійним свідоцтво про придбання майна та стягнути судові витрати. 17.04.2019року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 18.04.2019 року винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, на вбудований магазин промислових товарів, загальною площею 44,2 кв.м. в [ADDRESS] . 03.05.2019 року винесено ухвалу суду про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 25.07.2019 року винесено ухвалу про закінчення підготовчого провадження, призначення справи до розгляду та залучення у якості третіх осіб ТОВ «Карго Пром» та [PERSON] . Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачами було грубо порушене право власності позивачів, вони були позбавлені права власності на нерухоме майно, внаслідок допущених порушень при призначенні та проведенні електронних торгів з реалізації арештованого майна, прохав суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача ДП «СЕТАМ» надав суду відзив проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач приватний виконавець Скрипник В.Л. проти позову заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість, відсутність встановлених в установленому порядку неправомірних дій чи рішень приватного виконавця, дотримання процедури торгів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з*явилась, направила клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала повністю, подала до суду свій відзив на позов у якому просить у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ТОВ «Карго Пром» - Щербак Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, подали до суду свій відзив на позов у якому просить у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу . Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що позивачеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 03.07.2007 р. виданого Кременчуцькою міською радою Полтавської області року, належало нежитлове приміщення вбудованого магазину промислових товарів загальною площею 44,2 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. перебувало виконавче провадження № 57925318 з виконання виконавчого листа Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області № 524/1032/16-ц від 14.12.2016 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Карго Пром" заборгованості у сумі 510747,78 грн. Згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі № 524/1032/16-ц від 19.11.2018 р. замінено стягувача з ПАТ "Фідобанк" на ТОВ "Карго Пром". Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. 14.12.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57925318 за виконавчим листом №524/1032/16-ц виданим Автозаводським районним судом Полтавської області 14.12.2016 року про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 510747,78 грн., яка рекомендованим листом направлена за адресою [PERSON] для виконання та відома. В ході виконання виконавчого провадження ВП № 57925318 приватним виконавцем Скрипник В.Л. на підставі ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» проведено опис належного [PERSON] нерухомого майна, а саме: вбудований магазин промислових товарів, загальною площею 44,2 кв.м. в [ADDRESS] , згідно постанови про опис та арешту майна від 14.12.2018 року. На підставі ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" постановою приватного виконавця Скрипник В.Л. від 26.12.2018 року про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, з метою визначення вартості описаного та арештованого майна призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи». Відповідно до звіту про оцінку майна від 26.12.2018 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи» - ринкова вартість об`єкта оцінки, а саме вбудованого магазину промислових товарів, загальною площею 44,2 кв.м. в м. [ADDRESS] , визначена станом на 26.12.2018 року, складає 702400 грн. без врахування ПДВ. 26.12.2018 року приватним виконавцем Скрипник В.Л. відповідно до ч.5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонам виконавчого провадження (рекомендованим листом) було надіслано повідомлення про результати визначення оцінки майна боржника, а також роз`яснено порядок оскарження таких результатів. Відповідно до частини першої статті 61 Закону Украй «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Відповідно до частини другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Також, наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 було затверджено Порядок реалізації арештованого майна. Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, державне підприємство «СЕТАМ» уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних , що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим цим наказом. У відповідності до ч.3 ст.61 ЗУ "Про виконавче провадження" початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону, тобто на підставі звіту про оцінку арештованого майна. Стартова ціна лота становила 702400 грн. Так, позивач [PERSON] , на обґрунтування вимог посилається на ту обставину, що спірні електроні торги було проведено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо належного повідомлення її, як боржника у виконавчому провадженні. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Таким чином, правова природа продажу майна з електронних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна (надалі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. У постанові від 18 листопада 2015 року (справа № 6-1884цс15) Верховний Суд України зазначив, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою ст.215 ЦК України. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням. Таким чином, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Приписами ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Порядок проведення електронних торгів з реалізації нерухомого арештованого майна передбачений приписами Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. Так, згідно з пунктом 1 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки майна, крім рішень про конфіскацію майна. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку, електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години. Якщо остання цінова пропозиція надійшла за 5 хвилин до завершення строку, визначеного в абзаці першому цього пункту, електронні торги автоматично продовжуються на 10 хвилин від часу подання останньої цінової пропозиції, але пізніше 22-ї години. Електронні торги підлягають продовженню також у випадку, якщо остання цінова пропозиція надійшла за 5 хвилин до закінчення десяти хвилинного часу їх продовження, але не довше часу, встановленого в абзаці другому цього пункту. Протокол електронних торгів з повною інформацією про переможця торгів є підставою для складання державним виконавцем акту про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України. З огляду на це, порушення встановлених Порядком прав проведення торгів є підставою недійсності прилюдних торгів. Позивачі, як на одну з підстав звернення до суду з даним позовом, посилалися на те, що вони не погоджуються із висновком суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки їх майна, при цьому оціночна вартість встановлена у висновку не відповідає ринковій вартості. Пунктом 1 Розділу ІІ Порядку передбачено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ч. 3, 5, 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб`єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акту опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Як вбачається з висновку про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» 26.12.2018 року та на день проведення торгів - 04.02.2019 р. даний висновок був дійсний. Крім того, суд враховує, що навіть і оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Стверджуючи, що ціна продажу не відповідала меті електронних торгів, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів про те, що вартість спірного приміщення магазину на момент проведення електронних торгів була занижена та не відповідала проведеній оцінці. Що стосується порушень вимог статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», допущених приватним виконавцем Скрипник В.Л. при здійсненні своїх повноважень, передбачених цим Законом, щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення торгів, то такі дії (бездіяльність) виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом. Позивач [PERSON] , будучи боржником у виконавчому провадженні, не реалізувала своє право на оскарження звіту про оцінку майна, тому її незгода з таким звітом не може слугувати підставою для визнання результатів торгів недійсними. Під час розгляду справи не виявлено судових рішень, якими б було встановлено неправомірність рішень, дій чи бездіяльності приватного виконавця Скрипник В.Л. в межах цього виконавчого провадження, із відповідними скаргами позивач [PERSON] в установленому законом порядку не зверталася, тому посилання позивача [PERSON] на таку неправомірність є непереконливими, оскільки допустимими доказами не підтверджуються. Окрім того, щодо дій державного виконавця при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна, не стосуються правил проведення прилюдних торгів та є такими, що мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Так, Верховний Суд у постанові від 02.05.2018 року у справі №910/10136/17 зазначив, що Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо того, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Також судом встановлено та підтверджено надою ДП «СЕТАМ» роздруківкою, що на офіційному веб-сайті Організатора електронних торгів було розміщено інформаційне повідомлення про проведення електронних торгів з продажу вбудованого магазину промислових товарів, загальною площею 44,2 кв.м. в [ADDRESS] , який було передано в реалізацію за заявкою приватного виконавця Скрипник В.Л. Стартова ціна магазину (лоту № 327117) була визначена в розмірі 702400 грн. Реалізація вказаного майна відбувалась в рамках виконавчого провадження шляхом проведення електронних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджений наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5. Так, 04.02.2019 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України відповідно до вимог вказаного вище Порядку у період з 09:00 год. по 18:06 год. проведено електронні торги з реалізації лоту № 327117, а саме: вбудованого магазину промислових товарів, загальною площею 44,2 кв.м. в [ADDRESS] , Згідно протоколу № 386392 електронні торги з реалізації лоту № 327117 відбулися 04.02.2019 року. Переможцем торгів стала третя особа [PERSON] з найвищою ціновою пропозицією в розмірі 702500 грн.. яка повністю сплатила вказану суму після завершення електронних торгів. Дані торги відбулися згідно приписів Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року. При цьому суд відхиляє доводи позивачів щодо порушення відповідачами вимог Закону України «Про іпотеку» під час підготовки та проведення електронних торгів з реалізації вбудованого магазину промислових товарів, загальною площею 44,2 кв.м. в [ADDRESS] , оскільки, як було з`ясовано під час розгляду справи, вказане приміщення під іпотекою не перебуває, що визнається і самими позивачами, відтак, вимоги та порядок реалізації іпотечного майна, встановлені зазначеним Законом, у даних правовідносинах не застосовуються. Всі інші подані сторонами докази не спростовують описаних вище висновків суду по суті спору, узгоджуються із зазначеними вище і покладеними в основу судового рішення письмовими доказами, а сукупність досліджених судом доказів дає у достатній мірі переконливі підстав для відмови у позову, а не для задоволення позовних вимог. Верховний Суд України у своїй постанові від 13.04.2016р.у справі №6-2988цс15 приходить до правового висновку, що "головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час прове дення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними". При цьому, суд зазначає, що під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. А тому, системний аналіз наданих учасниками судового розгляду доказів, дозволяє суду дійти висновку, що позивачі не обґрунтували і не довели, як описані ними навіть ймовірні порушення вплинули на результат торгів. Окремо суд наголошує на безпідставності доводів позивача, що він не був обізнаний про хід виконавчого провадження та спірні електронні торги. Дані твердження спростовуються матеріалами виконавчого провадження. Так у відповідності до ч.5 ст. 57 закону України «Про виконавче провадження» (далі закону) встановлюється наступна презумпція - сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Проте, обставини, на які посилаються позивачі, не свідчать про наявність у них порушеного суб`єктивного права з боку відповідачів, способом захисту якого є визнання електронних торгів недійсними. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що порушень порядку проведення електронних торгів, які відбулися 04.02.2019 року, за якими права позивачів зазнали б обмежень і шкоди, не було. Проведені електронні прилюдні торги відповідали Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №28310/5 від 29.09.2016 року. Відтак, оскільки судом не встановлено правових підстав для визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна - вбудованого магазину промислових товарів, загальною площею 44,2 кв.м. в [ADDRESS] , то у задоволенні позову слід відмовити. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, у зв`язку із ненаданням позивачем належних доказів на підтвердження свої вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] не підлягають задоволенню. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували даний висновок суду. Суд вважає доцільним зняття арешту майна і скасування заходів забезпечення позову до вступу рішення в законну силу.

Outcome: dismissed