Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У квітні 2015 до суду надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обгрунтовані наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON] Заповіту спадкодавець не складав. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок [ADDRESS], який відповідно до відомостей погосподарської книги Ображіївської сільської ради рахується за ним на праві власності. В квітні 2015 року позивач звернувся до державного нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори Дзюби В.І. за отриманням Свідоцтва про право на спадщину за законом (вищевказаний будинок з надвірними будівлями), однак, у вчиненні даної нотаріальної дії йому було відмовлено в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ за життя спадкодавця не було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Крім позивача спадкоємцями за законом були його дружина [PERSON] та син померлого [PERSON], однак вони відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. З урахуванням викладеного позивач просив встановити факт належності на праві власності житлового будинку [ADDRESS] померлому [INFO] [PERSON], а також визнати за ним (позивачем) право власності на вищевказаний будинок в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в особі свого повноважного представника в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 р. № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює право кожного на мирне володіння своїм майном. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд вважає, що встановлення фактів належності об'єктів нерухомого майна (земельних ділянок) померлому з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Outcome: approved