Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на земельну частку (пай), зазначивши, що [INFO] померла [PERSON] . У власності [PERSON] знаходилась земельна частка (пай) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122975, який був виготовлений у 1996 році на ім`я [PERSON] та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 47. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла позивачка як рідна онука, оскільки на час її смерті постійно проживала разом з нею, а протягом шести місяців після її смерті користувалася речами та майном померлої, будинком, вступивши таким чином в управління та фактичне володіння майном померлої. Позивачка, будучи спадкоємицею майна померлої відповідно до закону, як її онука, просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну частку (пай), оскільки нотаріус відмовив їй в оформленні спадкового майна і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в зв'язку із відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Представник позивача у підготовче судовезасідання не з"явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіславши листа, в якому просить розглянути справу без представника Чигиринської міської ради та про визнання позову в повному обсязі. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, з огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Водночас, ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР (1963 року), норми якого діяли на час виникнення спірних правовідносин і підлягають застосуванню, передбачено дві черги спадкування за законом. Так в ч. 2 ст. 529 ЦК Української РСР зазначено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). [PERSON] була власницею земельної частки (паю) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (нині - територія Чигиринської міської ради) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122975, який був виготовлений у 1996 році на ім`я [PERSON] та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 47, що підтверджується відповідною архівною довідкою, виданою архівним сектором Чигиринської РДА від 10.02.2020 року за № 11/02-04. Згідно цієї ж довідки у графі напроти прізвища [PERSON] підпис про отримання на руки сертифіката та відмітка "Погашено" відсутні. Дочкою [PERSON] була [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), яка 08.07.1967 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка - [PERSON] (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00024844330 від 06.12.2019 року), 20.02.10981 року розірвала шлюб з останнім, присвоївши собі дошлюбне прізвище [PERSON] (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20.02.1981 року), а 21.10.1983 року уклала шлюб з [PERSON] , змінивши дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка - [PERSON] (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00024844330 від 06.12.2019 року). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.09.1996 року [PERSON] померла [INFO] . Як встановлено судом, позивачка є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 09.03.1968 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00025311553 від 22.01.2020 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00025311170 від 22.01.2020 року, даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.08.2004 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00025310523 від 22.01.2020 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.03.2005 року. Виходячи з цього, позивачка є спадкоємицею вище вказаної земельної ділянки за законом відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК Української РСР, що діяла на час виникнення даних правовідносин, оскільки її мати [PERSON] померла [INFO] , тобто, за 8 років після смерті своєї матері [PERSON] , що узгоджується з вимогами вказаної статті закону. Позивачка після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки на час її смерті постійно проживала разом з нею, а протягом шести місяців після її смерті користувалася речами та майном померлої, будинком, вступивши таким чином в управління та фактичне володіння майном померлої, що підтверджується довідкою Стецівського старостинського округу Чигиринської міської ради від 27.08.2020 року № 259-12-05. Згідно даних приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу Цинди Р.М. № 63/01-16 від 05.10.2020 року з заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої [INFO] [PERSON] зверталася [PERSON] . Інші спадкоємці із заявами до нотаріальної контори не зверталися. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу Цинди Р.М. № 57/02-31 від 03.09.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 3,78 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Стецівської сільської ради Чигиринського району згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0122975 після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. З урахуванням того, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивачки, а [PERSON] являється єдиною спадкоємицею спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] , тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки та визнати за нею право власності на вказану земельну частку (пай). На підставі викладеного та,

Outcome: approved