Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Лікар-психіатр Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, Баранюк Наталія Михайлівна звернулася в суд із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON] в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, у примусовому порядку. В судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, Баранюк Н.М. заяву підтримала і пояснила, що гр. [PERSON] страждає на психічне захворювання: гострий поліморфний психотичний розлад, внаслідок чого не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію в психіатричний стаціонар. Прокурор заяву про госпіталізацію гр. [PERSON] у примусовому порядку в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради без його згоди підтримав, висловивши думку про доцільність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , інвалід III групи, поступив в 2-ге психіатричне відділення КНП "Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні" ТОР 08.07.2019 року о 10:35 хв. за направленням амбулаторно поліклінічного відділення, в супроводі батька та працівників поліції з приводу діагнозу: гострий поліморфний психотичний розлад. Суїцидальні наміри ( погрожував вдома собі перерізати вени, стояв на балконі 6-го поверху намагаючись вистрибнути). Як вбачається із Висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради від 08.07.2019 року, відомо, що [PERSON] змінився в поведінці більше місяця тому, став неадекватним у висловлюваннях та поведінці, виявляє слухові і зорові розлади сприймання (сам із собою розмовляє, стверджує, що за ним хтось ходить, в квартирі присутній хтось сторонній), погано спить вночі, проявляє агресію до рідних, застосовує до них фізичну силу (вдарив сестру в зуби кулаком), на зауваження реагує бурхливо, інструкції не хоче виконувати, нецензурно висловлюється, їздить без потреби ліфтом вниз-вверх, неодноразово погрожував суїцидом (сьогодні 08.07.2019р. - погрожував вдома собі перерізати вени, стояв на балконі 6-го поверху намагаючись вистрибнути). З приводу чого госпіталізований в умови КНП "ТОКПЛ" ТОР вперше в житті, за направленням амбулаторно поліклінічного відділення, в супроводі батька та працівників поліції. Являється інвалідом III групи з приводу кардіологічного захворювання. Поставлений в групу спецнагляду, як особа, що страждає на тяжкий психічний розлад в наслідок чого вчиняє реальні дії, що являють безпосередню небезпеку для оточуючих та нього самого (агресивний до рідних, суїцидальні наміри). Комісія прийшла до висновку, пацієнт потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки він страждає на тяжкий психічний розлад внаслідок якого він вчиняє дії, що являють небезпеку для навколишніх та самого себе, а також в зв`язку із відмовою пацієнта від госпіталізації в психіатричний стаціонар. В судовому засіданні зацікавлені особи [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що їх син [PERSON] страждає психічним захворюванням близько останнього року, проявляє агресію до оточуючих, заподіяв тілесні ушкодження своїй сестрі, проявляв суїцид альні наміри та хотів вистрибнути з балкону шостого поверху будинку. Вважають, що [PERSON] , з метою запобігання погіршення стану його психічного здоров`я, слід госпіталізувати у психіатричний заклад з метою його примусового лікування. Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров`я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. Так, у ст.5 Конвенції встановлено, які вимоги повинні бути дотримані, при затриманні особи, як душевнохворої, а саме: необхідно довести стан психічного розладу; розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку. Надані суду докази підтверджують необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Аналізуючи в сукупності вищенаведені обставини, суд вважає, що слід госпіталізувати [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , без його усвідомленої згоди на стаціонарне лікування до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради. На підставі наведеного,

Outcome: approved