Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

У квітні 2014 року СФГ "Агросвіт" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що 25 грудня 2006 року між [PERSON] та СФГ "Агросвіт" укладено договір оренди землі №42, державна реєстрація договору проведена Кам"янським відділом ЧРФ ДП "Центр ДЗК" 20.12. 2007. За договором СФГ "Агросвіт" набуло право оренди на земельну ділянку сільськогоподарського призначення площею 2,13 га, яка розташована на адмінтериторії Грушківської сільської ради Кам"янського району Черкаської області. Термін дії договору 5 років. 03 лютого 2009 року сторонами внесено до договору зміни та доповнення, збільшено розмір орендної плати, змінено термін дії договору на 10 років. На адресу СФГ "Агросвіт" надійшла заява [PERSON] від 18 березня 2014 року, в якій остання повідомляє про успадкування нею вищевказаної земельної ділянки після смерті [PERSON]. Крім того, відповідачка по даній справі у своїй заяві твердила, що вона вважає договір оренди землі між СФГ "Агросвіт" та [PERSON] таким, що втратив чинність, а також, що на даний час нею проводяться заходи по виділенню земельної ділянки в натурі та вона розпочинає її самостійний обробіток. 21 березня 2014 року на орендовану земельну ділянку прибула група осіб, один з яких назвався чоловіком відповідачки, та стали проводити геодезичні роботи з виділення земельної ділянки в натурі на місцевості Таким чином, позивач вважає, що намір відповідача перешкоджати діяльності позивача на орендованій земельній ділянці не лише задекларований у її письмовому попередженні, але й приведений у дію. Позивач вважає, що дії відповідача є незаконними, такими, що перешкоджають позивачу користуватися земельною ділянкою на умовах договору оренди, тому такі перешкоди мають бути усунуті в судовому порядку. Представник СФГ "Агросвіт" позовні вимоги підтримав повністю. Просив задовольнити позов, зокрема просив усунути перешкоди з боку [PERSON] в користуванні земельною ділянкою 2,13 га, що знаходиться на адміністративній території Грушківської сільської ради Кам"янського району Черкаської області , та просив заборонити [PERSON] вчиняти дії, які перешкоджають селянському (фермерському) господарству "Агросвіт" вільно користуватися земельною ділянкою площею 2,13 га, що знаходиться на адміністративній території Грушківської сільської ради Черкаської області. Представник відповідачки з позовними вимогами був не згідний, просив у задовленні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що 18 березня 2014 року [PERSON] надіслала листа голові СФГ "Агросвіт" Гапченку С.М. про те, що у зв"язку із зміною власника земельної ділянки (вона стала власником земельною ділянки після смерті своєї матері) вона вважає, що договір оренди землі №42 від 21.12.2006 р. та всі додатки до нього втратили чинність. Крім того, вона повідомила його, що має намір визначити межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та виготовити проектну документацію і в подальшому має намір обробляти земельну ділянку самостійно. Однак межі земельної ділянки не були визначені у зв"язку з тим, що не приїхав землемір, який повинен був виконати цю роботу. Намір розпоряджатися земельної ділянкою на свій розсуд виник тоді, коли [PERSON] стало відомо про те, що по її земельній ділянці прохить дорога і земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням. Вона має намір звернутися до суду з позовом про розірвання договору. Далі представник твердив, що позивач посилається на наявність перешкод в землекористуванні, які нібито створює відповідач, але жодними доказами не підтверджує ті обставини, на які посилається. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 25 грудня 2006 року між [PERSON] та СФГ "Агросвіт" укладено договір оренди землі №42, державна реєстрація договору проведена Кам"янським відділом ЧРФ ДП "Центр ДЗК" 20.12. 2007. За договором СФГ "Агросвіт" набуло право оренди на земельну ділянку сільськогоподарського призначення площею 2,13 га, яка розташована на адмінтериторії Грушківської сільської ради Кам"янського району Черкаської області. Термін дії договору 5 років. 03 лютого 2009 року сторонами внесено до договору зміни та доповнення, збільшено розмір орендної плати, змінено термін дії договору на 10 років. На адресу СФГ "Агросвіт" надійшла заява [PERSON] від 18 березня 2014 року, в якій остання повідомляє про успадкування нею вищевказаної земельної ділянки після смерті [PERSON]. Також відповідачка у своїй заяві твердила, що вона вважає договір оренди землі між СФГ "Агросвіт" та [PERSON] таким, що втратив чинність, а також, що на даний час нею проводяться заходи по виділенню земельної ділянки в натурі та вона розпочинає її самостійний обробіток. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних сіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують права або ствоюють небезпеку порушення прав. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 20-04 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених зконом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Земельний Кодекс України закріплює положення про те, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У цивільному праві такий спосіб виступає одним із речево-правових засобів захисту права власнсоті і носить назву негаторного позову. Негаторний позов пред"являється у випадках, коли власник має земельну ділянку у своєму володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно її використовувати або розпоряджатися нею. Позивачем у даному випадку може бути як власник земельної ділянки, так і титульний її володілець. Предметом негаторного позову в таких випадках виступатиме вимога володіючого землею власника до третіх осіб про усунення порушень його прав на землю, що перешкоджають йому належним чином користуватися нею. Підставою такого позову є посилання позивача про належне йому право на землю та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним свої правомочностей. Як зазначено було вище, що відповідач не вчиняла дії, які б створювали позивачеві перешкоди щодо здійснення ним своїх правомочностей відносно земельної ділянки. Під час судового засідання було встановлено (про це твердив і позивач у своїй позовній заяві) , що відповідач вважає договір оренди землі між СФГ "Агросвіт" та [PERSON] таким, що втратив чинність, а також, що на даний час нею проводяться заходи по виділенню земельної ділянки в натурі та вона розпочинає її самостійний обробіток. Інших дій вона не вчиняла. Позивач весь цей час користується земельною ділянкою, обробляє її, засіяв, а також має намір приступити до збирання врожаю. Таким чином, суд вважає, що відповідачка по даній справі не вчиняла дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України, -зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. По суті, цей пункт є відображенням прохальної частини позовної заяви. Однак, в резолютивній частині позовної заяви позивач не вказав конкретно, які перешкоди він просить усунути в користуванні земельною ділянкою з боку відповідачки. Також у другуму пункті прохальної частини позивач не зазначив, які дії він просить заборонити відповідаці вчиняти, щоб вільно користуватися земельною ділянкою. Під час попереднього та судового засідання суд звертав увагу представника позивача на те, щоб останній уточнив позовні вимоги, однак він відмовився це зробити. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач не довів ті осбставини, на які він посилався в позовній заяві як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню, зокрема не довів, які його права порушує відповідачка, а також не довів які її дії створюють небезпеку порушення його прав.

Outcome: dismissed