Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] на її користь 3 000,00 гривень майнової шкоди та 2 000,00 гривень моральної шкоди, завданих їй вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову його автор вказала, що у ході досудового розслідування встановлено, що відповідач викрав у неї майна на суму 1 023,32 гривні, однак з таким розміром заподіяної шкоди вона не погоджується, оскільки, на її думку, остання розмір останньої становить 3 000,00 гривень. Крім цього, внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення позивачеві завдано моральної шкоди, яку оцінює заявник в 2 000,00 гривень. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 8 листопада 2017 року, зокрема, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, вчинених за наступних обставин. Так, згідно названого вироку 7 червня 2017 року близько 15 години [PERSON] перебуваючи за місцем проживання [PERSON] в с. Зарічани, провул. Довжик, 2, Житомирського району, запропонував останньому вчинити крадіжку майна з будинку, розташованого по провул. Довжик, 6 в с. Зарічани Житомирського району, на що останній добровільно погодився, тим самим вступив у попередню злочинну змову. Цього ж дня о 15 годині 45 хвилин [PERSON] із [PERSON] прийшли до будинку № 6, який розташований по провул. Довжик в с. Зарічани Житомирського району та належить [PERSON] Впевнившись у відсутності власниці будинку та членів її родини, діючи за чітким розподілом ролей по заздалегідь обговореному плану, [PERSON] о 16 годині пішов на дорогу, яка веде до провулку Довжик, де спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередити [PERSON]В про появу [PERSON] чи інших сторонніх осіб. В цей час [PERSON] шляхом виймання скла через вікно незаконно проник всередину будинку звідки таємно, за попередньою змовою із [PERSON], викрав ноутбук "LENOVO G 580" моделі 20157, чорного кольору вартістю 7 000 гривень, радіокристалічний телевізор "LG" моделі "29LN450U" чорного кольору вартістю 2 544,50 гривні, які належать [PERSON] Викраденим майном [PERSON] та [PERSON], розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 9 544, 50 гривень. Цим же судовим рішенням ухвалено задовольнити повністю цивільний позов [PERSON], який обвинувачені визнали повністю, про стягнення в солідарному порядку з обвинувачених [PERSON] та [PERSON] на її користь 9 544,50 гривні матеріальної шкоди. Інших доказів учасниками справи суду не надавалось і відповідно не досліджувалось. Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, урегульовані наступними положеннями норм матеріального та процесуального законів. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Суд вважає, що позивачем не було доведено будь-якими, в тому числі, належними та допустимими доказами факт заподіяння їй матеріальних збитків (шкоди) у сумі більшій, ніж визначеній вироком суду відносно відповідача, а тому підстав для стягнення з останнього такої шкоди у заявленому заявником розмірі немає. З аналогічних підстав не підлягає до задоволення і вимога про відшкодування відповідачем позивачеві моральної шкоди, адже також не підтверджена в установленому законом порядку та зводиться лише до власних домислів автора позову. Інших доказів, які б вказували на підставність позову, суду подано не було і процесуальний закон забороняє збирання доказів з власної ініціативи у даному випадку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed