Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРЕМІУМ АКТИВ" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики. На обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 19.06.2018 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" та відповідачем [PERSON] було укладено договір №3589204149-011287 про надання позики, за яким відповідач отримала позику в сумі 2000 грн строком на 31 день та платою процентів за користування кредитом у розмірі 1,99% за кожен день користування позикою. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті позикодавця і виконання нею певних дій, які свідчать про укладення договору. Вказані грошові були перераховані позикодавцем на рахунок відповідача, посилаючись на платіжне доручення №2853 від 19.06.2018 року. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснила повернення отриманих грошових коштів у встановлений договором строк, в результтаті чого станом на 01.10.2018 року в неї виникла заборгованість в загальній сумі 7222 грн. 52 коп., яка склаладється з: 1940 грн. - заборгованість за кредитом, 2779 грн. 92 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2502 грн. 60 коп. - заборгованість по пені. 01.10.2018 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРЕМІУМ АКТИВ" було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0110/1, згідно умов якого відступлено останньому право грошової вимоги по кредитних договорах, зокрема за вищевказаним договором позики. На підставі викладеного позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 7222 грн. 52 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн., а також витрати по сплаті судового збору в ромірі 1762 грн. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просила відмовити в задоволенні позовних повністю. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору про надання фінансових послуг факторингу №0110/1 від 01.10.2018 рооку; копію витягу з акту прийому-передачі Прав Вимоги згідно договору факторингу від 01.10.2018 року; копію договору №3589204149-011287 надання позики, в тому числі і на умовах фінасового кредиту від 19.06.2018 року; графік розрахунків; розрахунок заборгованості за договором; копію платіжного доручення №2853 від 19.06.2018 року; копію повідомлення АТ АКБ "Конкорд" від 30.11.2018 року за №1137; договір про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 19.02.2018 року та додатки до нього; копію паспорту ти ідентифікаційного коду на ім`я відповідача; копію статуту ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРЕМІУМ АКТИВ"; Правила про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ"; копію розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 03.07.2018 року за №1127; копію договору про надання юридичних послуг від 15.10.2018 року та копію акту приймання-передачі наданих послуг від 20.11.2018 року; платіжне доручення №353 від 29.11.2018 року; копію повідомлення про відступлення від 31.10.2018 року за №940; копію списків згрупованих поштових відправлень), суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ст. 77,78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що позивач ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРЕМІУМ АКТИВ" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором №3589204149-011287 від 19.06.2018 року про надання позики, укладеного в електронній формі між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" та відповідачем [PERSON] , право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі укладеного 01.10.2018 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРЕМІУМ АКТИВ" договору про надання фінансових послуг факторингу №0110/1, в сумі 7222 грн. 52 коп. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідачем мало місце порушення умов договору №3589204149-011287 від 19.06.2018 року про надання позики, в наслідок чого виникла вище вказана заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Відповідачем заперечуються обставини укладення договору та отримання суми позики. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п.6 ч.1 ст. 3 Закону україни «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. За ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З системного аналізу положень вище вказаного Закону вбачається, що з урахуванням особливостей Договору, щодо виконання якого виник спір, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача, необхідною умовою для його укладання є також підтвердження ідентифікації особи, яка прийняла пропозицію та укладала Договір. Так, частиною 4 ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що фізична особа (споживач) послуг у сфері електронної комерції повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі. З аналізу положень п. 6, 12 ч. 1 ст.3, ст. 11, 12, ч. 4 ст. 14 Закону України «Про електронну комерцію»» та роз`яснень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що містяться за електронною адресою https://www.nfp.gov.ua/ua/Holovni-podii/27162.html, слід дійти висновку, що клієнт має бути ідентифікований одразу при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. Разом з тим, матеріали справи не містять достатніх даних про те, що відповідач була належним чином ідентифікована при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" відповідним електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису. З огляду на викладенне обставини з приводу того, що саме відповідач укладала вище вказаний договір з ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" є недоведеними належними та допустимими доказами, зважаючи при цьому на те, що відповідачем заперечуються обставини укладання даного договору. Таким чином, суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем обставин щодо ідентифікації особи відповідача у вказаній системі та як наслідок цього недоведеність позивачем обставин підписання Договору саме відповідачем. Надані стороною позивача докази на підтвердження факту перерахування суми позики відповідачу, а саме копія платіжного доручення №2853 від 19.06.2018 року та копія повідомлення АТ АКБ "Конкорд" від 30.11.2018 року за №1137 (а.с.23-24), суд, виходячи з вимог належності та допустимості доказів, не бере до уваги та відхиляє їх, оскільки, по-перше, дані документи не можуть вважатися первинними документами та такими, що відповідають вимогам, визначеним Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (не є документами, які безпосередньо підтверджують обставини здійснення фінансових операцій, а є лише похідними від таких), по-друге, навіть за умови підтвердження факту перерахування суми коштів на рахунок відповіача, сам по собі факт перерахування коштів жодним чином не вбачає наявності у відповідача договірних зобов`язань щодо повернення суми позики та пов`язаних з нею інших платежів, зважаючи, що позивачем під час розгляду справи не доведено обставин укладення відповідачем вище вказаного договору (досягнення згоди з усіх істотних умов договору, підписання його відповідачем). Оскільки позивачем не доведений факт укладання 19.06.2018 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" та відповідачем [PERSON] договору №3589204149-011287 надання позики, в тому числі і на умовах фінасового кредиту (підписання його відповідачем), відсутні підстави й для стягнення грошових коштів як заборгованості на виконання умов цього договору. Крім того, необхідність відмови в задоволенні позову обумовлена недоведеністю позивачем й самого факту переходу до нього від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" права вимоги за грошовими зобов`язаннями відповідача [PERSON] за договором №3589204149-011287 надання позики, в тому числі і на умовах фінасового кредиту від 19.06.2018 року, оскільки з наявних в матеріалах справи копії договору про надання фінансових послуг факторингу №0110/1 від 01.10.2018 рооку та копії витягу з акту прийому-передачі Прав Вимоги згідно договору факторингу від 01.10.2018 року (а.с. 8-10) вбачається, що ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" передало ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРЕМІУМ АКТИВ" права вимоги за грошовими зобов`язаннями боржника [PERSON] згідно договору за номером 11287, тобто іншим договором, а ніж вказаним вище (№3589204149-011287). З огляду на викладене, суд приходить до висновку необхідності відмови в задоволенні позову в зв`язку з їх необгрунтованістю та недоведеністю. На підстав викладеного та

Outcome: dismissed