Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про визнання незаконним та протиправним дій, стягнення моральної шкоди, в якому просить визнати протиправними і незаконними дії ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ , щодо вимагання сплатити заборгованості за спожитий природний газ так-як ця послуга, відповідно до закону надається безоплатно, і без обмежень; визнати протиправними і незаконними дії АК « ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» , при нарахуванні заборгованості за спожити природний газ, поза метою соціальної норми споживання, так-як позивач має , як інвалід війни 100% знижку, в межах середніх споживчих норм, тобто на сьогоднішній день, без обмежень; та визнати недійсною заборгованість з оплати таких послуг. стягнути з відповідача моральну шкоду. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він є учасником бойових дій та інвалідом другої групи та має 100% пільгу на оплату комунальних послуг, яка розповсюджується також на членів його сім'ї, тому вважає, що дії відповідача щодо нарахування йому заборгованості за надані послуги газопостачання є незаконними, у зв'язку з чим він звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження. Позивач в судовому засідання підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначила, що ТОВ «Харківгаз Збуи» не є належним відповідачем по справі, оскільки відповідно до Кодексу газорозподільних систем. обов'язок щодо облікування (прилади обліку природного газу та питання зміни режиму користування газом чи донарахування обсягів природного газу) та інших видів розподілу природного газу відноситься до функцій газорозподільного підприємства (ПАТ «Харківміськгаз» Крім того представником відповідача до канцелярії суду був наданий відзив, в якому зазначено ,що відповідно до норм вказаних в Постанові Кабінету Міністрів України № 409 від 06.08.2014 р. «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування»: з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до статей 5 і 9 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" Кабінет Міністрів України постановив: Установити соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг: Для сімей ветеранів війни, жертв нацистських переслідувань, що складаються лише з непрацездатних осіб (статті 12, 13, 14 і 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та статті 61, 62, 63, 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань"), у разі користування газопостачанням зазначена норма становить 42 кв мет опалювальної площі на одну особу, яка має право на знижку плати, та додатково 21 кв. метр на сім'ю. Таким чином, вказує, що при оплаті по показаннях лічильника при наявності пільг необхідно враховувати граничний обсяг газу, на який надається пільга. Обсяги газу, які перевищують обсяг надання пільг, оплачуються по повній вартості. Суд, дослідивши матеріали справи вислухавши пояснення сторін, приходить на наступного. Відповідно до договору дарування від 17.11.2006 року за реєстровим №7-3501 [PERSON] належить на праві власності будинок №11, площею 35,4 кв. м. по вул. Тяньшанській в м. Харкові.(а.с. 14) Відповідно до довідки про склад сім'ї та прописку [PERSON] зареєстрований разом батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 15). Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 2 групи. (а.с. 10) Відповідно до посвідчення [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 2 групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. (а.с. 10) Відповідно до посвідчення [NUMBER] [PERSON], має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. (а.с. 10) Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України від 17.10.2016 року №5273, [PERSON] дійсно в період з 02.07.2015 р. по 19.12.2015 р., з 05.01.2016 р. по 18.04.2016 р. , з 09.05.2016 р. по 19.05.2016 р., з 29.06.2016 р. по 16.10.2016 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті належності, суверенітету та територіальної цілісності України і районі проведення антитерористичної операції сектор «М» м. Маріуполь Донецької області. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Відповідно до Постанови КМУ №409 для сімей ветеранів війни, жертв нацистських переслідувань, що складаються лише з непрацездатних осіб (статті 12, 13, 14 і 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та статті 6-1, 6-2, 6-3, 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань"), у разі користування газопостачанням зазначена норма становить 42 кв. метри опалюваної площі на одну особу, яка має право на знижку плати, та додатково 21 кв. метр на сім'ю. Відповідно до квитанції ТОВ «Харківгаз Збут» за грудень 2017 року , споживачем зазначено [PERSON], та зазначено про наявність пільг у розмірі 100% на 2-х осіб за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Посилання представника відповідача відносно того, що ТОВ «Харківгаз збут» не є належним відповідачем суд не приймає, оскільки саме ТОВ «Харківгаз Збут» здійснюють нарахування за надані послуги з газопостачання для потреб населення, що підтверджується квитанцією про нарахування заборгованості (а.с. 16) та про що підтвердив представник відповідача в судовому засіданні. Посилання представника відповідача щодо того, що при оплаті по показаннях лічильника при наявності пільг необхідно враховувати граничний обсяг газу, на який надається пільга. Обсяги газу, які перевищують обсяг надання пільг, оплачуються по повній вартості, суд не приймає, оскільки позивач має пільгу 100% на оплату житлово комунальних послуг у тому числі на газопостачання та площа його будинку складає 35,4 кв. м. , що не перевищує норму встановлену Постановою КМУ №409, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» щодо нарахування [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ за період з серпня 2016 року по серпень 2018 року та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» на користь [PERSON] надміру сплачені грошові кошти за надані за спожитий газ у розмірі 2837,71 грн. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру в наслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз'яснень, передбачених п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з наступними змінами та доповненнями (далі - Постанова), відповідно до ст. 137 (ст. 119) ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст. 139 (ст. 121) ЦПК України. Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 зазначеної постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач повинен був зазначити не тільки розмір суми, яку він просить суд стягнути в рахунок відшкодування спричиненої йому незаконними діями відповідача моральної шкоди, але й довести факт заподіяння моральної шкоди у зв'язку з протиправними діями відповідача. [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди. У зв'язку з тим, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди вимога щодо стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» моральної шкоди, задоволенню не підлягає. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial