Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

20.03.2018 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив продовжити лікування у психіатричному закладі недієздатного [PERSON], який народився [INFO], у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали вимоги заяви в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначили, що хворий [PERSON], [INFO], неодноразово лікувався в ХОПЛ. Остання госпіталізація 22.09.2017 року. Психічний стан хворого покращився, але залишається бути нестабільним, зберігаються маячні ідеї величі, належність до мафіозних структур, вважає себе дуже багатою людиною. Критика про хворобу відсутня. Ліки приймає під суворим контролем персоналу. Відмова від лікування призводить до безглуздих вчинків, агресії, а також відмова жити із опікуном і очікування путівки до інтернату , не може бути виписаний до моменту переведення до інтернат На даний час потребує продовження лікування на стаціонарному лікуванні. Опікун [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує у повному обсязі. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти заяви. Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву, як обґрунтовану, не заперечувала проти продовження госпіталізації недієздатного. Суд, розглянувши заяву, заслухавши сторони, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 339 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом встановлено, що відповідно до рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.05.2007 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним та встановлено опіку. Відповідно до Рішення Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 13.11.2009 року за №893 призначено [PERSON] та видано посвідчення №186 на те що вона є опікуном недієздатного [PERSON]. Відповідно до Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2017 року примусово госпіталізовано [PERSON], [INFO] до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради у примусовому порядку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР [PERSON], [INFO], страждає на параноїдну шизофренію з безперервно-прогредієнтним перебігом, маячний синдром. Оскільки психічний стан пацієнта залишається нестабільним, зберігаються маячні ідеї величі, вважає себе багатою людиною, але ошуканим рідною сестрою. Критика до хвороби відсутня. Вважає себе психічно здоровою людиною. За час перебування у відділені стан хворого не стійкий, відмовляється приймати ліки, ліки приймає під наглядом лікарів, вважає себе здоровим. Зважаючи на схильність до алкоголю, вживання міцного чаю, відмова від прийому медикаментів вдома, що призводить до безглуздих вчинків, злоби і агресії, а також відмову жити з опікуном і очікування путівки до інтернату, не може бути виписаний з лікарні та потребує продовження лікування в стаціонарних умовах Херсонської обласної психіатричної лікарні. Таким чином, враховуючи Рішення Конституційного суду від 01.06.2016 року для продовження примусової госпіталізації недієздатного необхідно рішення суду. Виходячи з викладеного суд вважає, що [PERSON], потребує продовження лікування у психіатричному закладі. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст.ст. 13, 14, 16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved