Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в Іванівський районний суд Херсонської області із заявою до заінтересованої особи [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області, Іванівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про усиновлення дитини. Предметом заяви є усиновлення дитини. Зазначений спір відповідно до вимог ст.19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Справа підсудна Іванівському районному суду Херсонської області, оскільки ст.ст.23,27,310 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи. Заява належить до розгляду в порядку цивільного судочинства розділу 4 «Окреме провадження» глави 5 «Розгляд справ про усиновлення». Вимогами ст. 310 ЦПК України передбачено, що заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або позбавлена їхнього піклування подається до суду за місцем їх проживання. Стислий виклад позиції сторін по справі. Позиція особи, яка подала заяву. 24.03.2021 року [PERSON] звернувся в Іванівський районний суд Херсонської області із заявою до заінтересованої особи [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області, Іванівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про усиновлення дитини. Заявник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, пояснив що може бути усиновлювачем [PERSON] , підтримує з дитиною тісний зв`язок, здатний утримувати сім`ю та має нормальний стан здоров`я, перебуває у зареєстрованому шлюбі із заінтересованою особою, від якого мають одну спільну дитину [PERSON] , проте на момент одруження у його дружини вже була дитина [PERSON] , має бажання реалізувати свій батьківський потенціал, прийняв свідоме та виважене рішення усиновити дитину [PERSON] . Просить запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень, який внесено за вказівкою матері, змінити. Заявник проживав спільно в незареєстрованому шлюбі із заінтересованою особою з 2016 року, а в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2018 року з мамою дитини [PERSON] , батьком якої він не є. Заявник стверджує, що має всі необхідні умови для усиновлення і повноцінного виховання дитини, за час спільного проживання у заявника з малолітньою склались усталені відносини батька - дочки, дівчинка звикла до нього та добре реагує на нього, він опікується нею. Заявник займається вихованням та утриманням дитини, у зв`язку з чим, зважаючи на ці факти, просить постановити рішення про усиновлення ним малолітньої [PERSON] , [INFO] , записати його батьком дитини, змінити прізвище усиновленої дитини та по батькові, залишивши ім`я, дату та місце народження дитини незмінними, зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни. Позиція заінтересованої особи. В [PERSON] (до одруження [PERSON] ) є на утриманні двоє малолітніх дітей - [PERSON] і [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] зазначила, що старша донька не є біологічною дитиною заявника, від якого вони мають тільки спільну дитину [PERSON] . В заінтересованої особи [INFO] народилася [PERSON] . Запис про батька у свідоцтві про народження дитини здійснений органом державної реєстрації актів цивільного стану за її вказівкою, як матері дитини, оскільки вона народила дитину від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі. 24.10.2018 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Старша дитина [PERSON] не є спільною дитиною із заявником. Їй відомо, що її чоловік [PERSON] виявив бажання усиновити [PERSON] , з приводу чого звертався в службу у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області. Заінтересована особа вказує, що на даний час дитина здорова, вона спільно з чоловіком, заявником по справі, турбуються про дівчинку та її чоловік має бажання на всиновлення дитини. [PERSON] також хоче щоб в неї був тато, як і в молодшої сестрички, сім`я матеріально забезпечена, наявне житло, що надає можливість повноцінного піклування та виховання дитини. З поданою заявою погоджується, просить подану заяву задовольнити в повному обсязі. Позиція третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області. Представник [PERSON] в судовому засіданні зазначила, службою було проведено відповідну перевірку житлово-побутових щодо умов проживання та виховання дитини, проведено з`ясування думки дити щодо усиновлення, яка згідна мати батька. Представник не заперечує проти задоволення заяви, вказуючи на те, що усиновлення малолітньої [PERSON] заявником якнайкраще відповідає інтересам дитини. Позиція третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Іванівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Представник в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання через канцелярію суду надійшло клопотання про слухання справи у відсутність сторони по справі, заперечень для розгляду справи не мають. Заяви (клопотання) учасників справи. Заявник клопотань на адресу суду не подавав, в судовому засіданні уточнив свої вимоги в тій частині, що оскільки питання усиновлення стосується дівчинки, то просить суд дозволити йому удочерити [PERSON] . Заінтересована особа подала заяву, в якій не заперечує проти усиновлення [PERSON] її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , інших клопотань на адресу суду не подавала. Третя особа служба у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області заяв, клопотань на адресу суду не подавала. Третя особа Іванівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Присутні учасники справи висловили бажання не викликати в судове засідання малолітню [PERSON] для з`ясування її думки по питанню, що стосується її життя, враховуючи епідеміологічну ситуацію, враховуючи те, що дитина зі слів матері і заявника на сьогоднішній день захворіла і знаходиться вдома, а під час розгляду справи врахувати проведену 05.03.2021 року бесіду з [PERSON] , з якої встановлено, що дитина не заперечує проти усиновлення. Інших клопотань і заяв не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.03.2021 року відкрито провадження у цивільній справі про усиновлення дитини, розгляд справи вирішено провести в порядку окремого провадження в складі одного судді і двох присяжних, в закритому судовому засіданні 19.03.2021 року за обов`язковою участю сторін по справі. В судове засідання 19.03.2021 року з`явилися сторонни по справі. Представник третьої особи Іванівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не з`явився. Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З метою недопущення відкладення судового розгляду справи на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, з метою недопущення затягування справи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків де є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності сторони в справі на підставі наявних матеріалів справи оскільки в змозі всебічно, повно та об`єктивно вирішити спір, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність сторони яка не з`явилася по наявних матеріалах справи. Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні заінтересована особа підтримала подану заяву, заінтересована особа не заперечила проти задоволення заявлених вимог, третя особа також не заперечила проти задоволення вимог. Враховуючи викладене суд, вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено шляхом дослідження матеріалів справи, що заявник є повнолітньою, дієздатною особою, старше 21 року, є громадянином України, що вбачається згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 09.03.2004 року Іванівським РВ ГУМВСУ в Херсонській області. Перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 24.10.2018 року Іванівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Від шлюбу з [PERSON] в заявника є спільна дитина - [PERSON] . Заявник може бути усиновлювачем однієї або двох дітей віком до 8 років. Обмежень щодо усиновлення передбачених ст.212 СК України судом не встановлено. Згідно акту обстеження житловий умов, для дитини створені всі умови для належного проживання. Кімнати квартири мебльовані, обладнані необхідною побутовою технікою, в кімнатах затишно, охайно. Родина проживає у квартирі заявника. Як вбачається із висновку про стан здоров`я виданий КНП «Іванівська ЦРЛ» 27.01.2021 року заявник здоровий, та за станом здоров`я може бути усиновлювачем. Згідно довідки МВС України №2089611 виданої 24.01.2021 року ТСЦ №6543 РСЦ ГЦС МВС в Херсонській області вбачається, що заявник не значаться засудженим, в розшуку не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має Заявник є працевлаштованим та має сталий заробіток, що вбачається з довідки №1 від 15.01.2021 року, виданої фермерським господарством «Нікітіна» та довідкою виданої Іванівською філією Херсонського обласного центру зайнятості №21/10/02- 41/32/21 01.02.2021 року. Згідно з копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією технічного паспорта на квартиру, у власності заявника є трьохкімнатна житлова квартира загальною площею 64,4 м2 за адресою: [ADDRESS] . Дане усиновлення проводиться без згоди дійсного батька дитини, що відповідає вимогам ст.219 СК України, оскільки в актовому записі про народження дитини відомості про батька зазначені за вказівкою матері. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України виданого 19 січня 2021 року Іванівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області вбачається, що відомості про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України внесено за вказівкою матері. З 24.10.2018 року заявник [PERSON] та зацікавлена особа [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] яке видано 24.10.2018 року Іванівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Від спільного проживання є одна спільна дитина [PERSON] . Дружина заявника є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 15.04.2015 року, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванівського районного управління юстиції у Херсонській області. Актом обстеження умов проживання від 05.03.2021 року, що підготовлений службою у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, встановлено, що житло повністю забезпечує потреби проживаючих. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови, в результаті бесіди з [PERSON] встановлено, що дитина не заперечує проти усиновлення. Зі змісту акту вбачається, що не встановлено перешкод для усиновлення, усиновлення доцільним, до висновку додані документи перелічені у ч.3 ст.315 ЦПК України. Заявник перебуває на обліку в Генічеській службі у справах дітей районної державної адміністрації як особа, яка бажає бути усиновителем малолітньої [PERSON] , [INFO] . Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази заявника на обгрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Суд встановив, що відповідно до ч.3 ст.313 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження в закритому судовому засіданні справи про усиновлення. Згідно із ст.223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Заява підлягає задоволенню з врахуванням наступного. Згідно зі ст.8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24.04.1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Конвенція «Про права дитини» від 20.11.1959 Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення. Під час розгляду варіантів зміни необхідно належним чином враховувати бажаність наступництва виховання дитини, її етнічне походження, релігійну і культурну належність і рідну мову. Відповідно до ст.20 «Конвенції про права дитини» дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надається державою. Одним із проявів державного піклування про таку дитину є можливість її усиновлення. Усиновлення є актом великої соціальної ваги, прояв гуманізму та жертовності, а також реалізація природної потреби материнства і батьківства та водночас захист від самотності. Усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону ( ст.25 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно ч.3 ст.24 Закону України "Про охорону дитинства" діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, повинні бути передані на усиновлення або влаштовані на виховання в сім`ї громадян (під опіку чи піклування, в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу), у будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки-інтернати на повне державне утримання. Таким дітям створюються необхідні умови для всебічного і гармонійного розвитку, підготовки до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.24 Закону України "Про охорону дитинства" усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки. Відповідно до ст..ст.3,4,5,7 Сімейного кодексу України (СК України) кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Порядок та умови усиновлення регламентовані главою 18 розділу ІV Сімейного кодексу України. Зокрема, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (ст.207 СК України). Усиновленою може бути дитина, тобто неповнолітня особа ( ст.208 СК України). Згідно ч.1, ч.2, ч.3 ст.211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у ч.ч.5,6 ст.211 СК України. Заявник відповідає вказаним вимогам закону. Відповідно до ст.212 СК України усиновлювачами не можуть бути особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 КК України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. 14) інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Заявник не підпадає під дію вказаним норм закону. Як визначено ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Заінтересована особа до суду подала письмову заяву-згоду, які підтримала в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згідно ч.3 ст.218 СК України усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Усиновлення заявником [PERSON] , [INFO] провадиться без згоди дитини і без заслуховування її думки в судовому засіданні з врахуванням діючу епідеміологічну ситуацію, з врахуванням акта від 05.03.2021 року, підготовленого службою у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, де зафіксовано, що під час співбесіди з [PERSON] встановлено, що дитина не заперечує проти усиновлення. Також усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками Згідно ч.1 ст.219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Будь-якої інформації про кровного батька дитини немає, запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджується згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема (ст.224 СК України): 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, враховуючи найвищі інтереси дитини, суд постановляє рішення, яким оголошує [PERSON] усиновлювачем дитини. Відповідно до ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Оцінюючи обставини справи, суд приходить до висновку, що виключення відомостей про батька вказаної вище дитини з Книги реєстрації народжень із зазначенням там даних про заявника як усиновлювача - також буде відповідати інтересам цієї дитини. На підставі викладеного суд вважає можливим внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка народилася в м. Херсон Херсонської області, вказавши прізвище - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по батькові - [PERSON] , дату народження - [INFO] , місце народження - м.Херсон, батьком якої є - [PERSON] . Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 ст.218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Аналізуючи наведені вище обставини, суд доходить висновку, що заявник відповідає критеріям усиновлювача, відсутні заборони, передбачені ст.212 СК України, заявник має бажання та можливість забезпечити належний рівень виховання та утримання дитини, усиновлення повністю відповідатиме інтересам дитини, дасть можливість забезпечити дитині стабільні та гармонійні умови життя, встановлено, будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства. Тому подана заява підлягає задоволенню з внесенням відповідних змін у актовий запис про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.225 СК України усиновлення вважається здійсненим з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Відповідно до ст.314 ЦПК України, у разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Згідно ч.7 ст.314 ЦПК України усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Роз`яснити заявнику, що, відповідно до ч.2 ст.223 СК України, його заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності даним рішенням суду про усиновлення. Розподіл судових витрат між сторонами. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно долученої до позовної заяви оригіналу платіжного доручення №22 від 24.03.2021 року вбачається, що заявником було оплачено судовий збір у сумі 454,00 грн. Вимогами ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. У зв`язку з чим суд не вирішує даного питання про відшкоджування судових витрат по справі.

Outcome: approved