Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

До Зачепилівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], ПАТ « Альфа - Банк» про захист права споживача, визнання договорів недійсними та стягнення коштів в якій вказано, що 18.05.2014 року між нею та [PERSON] укладено договори щодо виготовлення металевих і (дерев'яних) дверей та виготовлення та доставці ПВХ виробів на зальну суму в 7267,00 грн. нею сума в розмірі 7267,00 грн. сплачена в повному розмірі на дату укладення договорів. Договорами підряду передбачено, що виготовлення конструкцій (металеві двері та ПВХ виборів) від 31 до 48 робочих днів. 25.06.2014 року нею отримане повідомлення від [PERSON] щодо закриття його офісу на підставі п.5.1. Договору - форс-мажорних обставин, проте не надано жодних доказів щодо засвідчення таких обставин відповідно до чинного законодавства. У день укладення договорів підряду з метою внесення коштів по договорам для [PERSON] нею було укладено з ПАТ « Альфа - Банк» кредитний договір №401615759 від 18.05.2016 року. Відповідно до означеного договору від її імені на користь [PERSON] сплачено суму в розмірі 6630,50 грн. та оплата страхового платежу в розмірі 795,66 грн. Відповідно до довідки від ПАТ «Альфа-Банк» сума до сплати станом на дату 28.11.2016 року становить 7837,19 грн. без врахування штрафних санкцій та пені. Відповідачем [PERSON] не надано жодних доказів щодо засвідчення наявності форс-мажорної обставини відповідно до чинного законодавства. Повноваження Торгово-промислової палати України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено ст. 14 Закону України від 02.12.97 р. N 671/97-ВР "Про торгово-промислові палати України" в редакції Закону України від 02.09.2014 р. N1669 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", зокрема пунктом 1 статті 14 1 передбачено: "Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно". У пункті 2 вказаного Закону зазначено: "форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлено Регламентом (нова редакція) засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим Рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 р. N 44(5) (надалі по тексту - Регламент). Проте Відповідачем [PERSON] не було надано належних документів щодо засвідчення обставин форс-мажору відповідно до положень чинного законодавства. Договір підряду між ними було укладено 18.05.2014 року. У вказаному договорі зазначена адреса Відповідача: [ADDRESS]. Однак, із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ФОП [PERSON] здійснює свою діяльність за адресою: [ADDRESS]. Дана інформація з моменту внесення відомостей про реєстрацію ФОПа, а саме з 10.03.2013 року не змінювалася. Вказане є підтвердженням того, що на момент укладення договору підряду Відповідач [PERSON] навмисно увів її в оману щодо місця здійснення своєї діяльності, щоб у подальшому «мати право» посилатися на наявність форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання договору. Крім того, у вищевказаному реєстрі зазначені КВЕДи діяльності Відповідача серед яких: 1)? Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний); 2)? Код КВЕД 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н. в. і. у. Цей клас включає: астрологічну та спіритичну діяльність, надання соціальних послуг, таких як послуги ескорту, служби знайомств, шлюбних бюро, утримання тварин-домашніх улюбленців, у т.ч. дресирування та догляд за ними, тощо; діяльність із дослідження генеалогії, діяльність салонів татуювань і пірсингу, надання послуг чистильників взуття, носіїв, послуги з паркування автомобілів тощо; концесійну експлуатацію автоматів (фотоавтоматів, апаратів для зважування, устатковання для виміру кров'яного тиску, камер схову тощо). Тобто, серед кодів видів економічної діяльності Відповідача [PERSON] відсутній код з виготовлення ПВХ. Вона вважає, що такими діями відповідач [PERSON] навмисно ввів її в оману щодо фактичної вартості замовлення за договорами підряду та за рахунок прихованого підписання кредитного договору під виглядом додатку до договорів підряду, що нібито регулює розстрочення суми вартості вікон без процентів, скористувавшись технічними вадами документів (дуже дрібний текст), поганим зором позивача та зайвою довірою позивача до Відповідача [PERSON] Свої вимоги до відповідача ПАТ «Альфа-Банк» вона обґрунтовує тим, що останнім не була надана повна, належна, своєчасна та достовірна інформація стосовно умов кредитування, обіцяну безпроцентну розстрочку вона не отримала, а складання кредитного договору дрібним шрифтом позбавило її можливості ознайомлення з умовами договору. Також, вона зазначає про відсутність у неї всупереч умовам підписаного нею договору про надання споживчого кредиту специфікації або листа-гарантії як підстави надання коштів позивачу. Крім того, у неї відсутні відповідно до умов кредитного договору документи про передачу ПВХ конструкцій (метало-пластикових вікон) від [PERSON] до неї як на умову надання кредиту. Позивач просить суд : - визнати недійсним договір від 18.05.2014 року щодо організації робіт по виготовленню та доставці ПВХ-виробів між нею [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER] та ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ - ПІДПРИЄМЦЕМ [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER] на суму 4 467,00 грн. 2.? Визнати недійсним договір від 18.05.2014 року щодо організації робіт по виготовленню металевих та (дерев'яних) дверей між нею [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER] та ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ - ПІДПРИЄМЦЕМ [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER] на суму 2800,00 грн. 3.? Стягнути з ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ - ПІДПРИЄМЦЯ [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER] на її користь [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER] сплачені по договору від 18.05.2014 року між сторонами (на суму 4 467,00 грн.) кошти в розмірі 8 934 (Вісім тисяч дев'ятсот тридцять чотири) грн. 4.? Стягнути з ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ - ПІДПРИЄМЦЯ [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER] на її користь [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER] сплачені позивачем по договору від 18.05.2014 року між сторонами (на суму 2800,00 грн.) кошти в розмірі 5600 (П'ять тисяч шістсот) грн. 5.? Визнати недійсним кредитний договір № 401615759 від 18.05.2014 року, укладений між нею [PERSON], ідентифікаційний номер: [NUMBER] та ПАТ "Альфа-банк" на суму 8 251 грн. 29 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов в повному обсязі та просить його задовольнити, та стягнути витрати по оплаті за публікацію виклику до суду в газеті « Слобідський край» в розмірі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] та ПАТ « Альфа -Банк» в судове засідання викликались на 07.02.2017 року, та на 01.03.2017 року, але вони не з"явилась, [PERSON] згідно повістки про виклик до суду за зазначеною адресою в [ADDRESS] не проживає. Зачепилівським районним судом Харківської області було направлено судове оголошення через газету « Слобідський край» від 01.03.2017 року про виклик в якості відповідача [PERSON] та ПАТ « Альфа Банк» в судове засідання на 17.03.2017 року на 10.00 год., у справі за позовом [PERSON] про захист права споживача, визнання договорів недійними та стягнення коштів але відповідачі в судове засідання знову не з»явилися, тому суд вважає за можливим розглянути справу в заочному провадженні. Враховуючи вищевикладене, та вимогам ст. 224 ЦПК України де зазначено, що „У разі неявки в судове засідання відповідача який належним чином повідомлений про розгляд справи, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів" вважає, що справу можливо розглянути без відповідача [PERSON] та ПАТ « Альфа -банк» з подальшим виконанням ст. 227 ЦПК України - заочне рішення суду опублікувати в газеті « Слобідський край». В судовому засіданні суд, вислухавши представника позивача, дослідив слідуючи матеріали справи: - копію договору від 18.05.2014 року щодо організації робіт по виготовленню та доставці ПВХ-виробів між позивачем та Відповідачем [PERSON] на суму 4 467,00 грн. - копію договору від 18.05.2014 року щодо організації робіт по виготовленню металевих та (дерев'яних) дверей між позивачем та Відповідачем [PERSON] на суму 2800,00 грн. - копію повідомлення від Відповідача [PERSON] від 25.06.2014 року. - копію кредитного договору №401615759 від 18.05.2016 року. - копію договору добровільного страхування життя від 18.05.2016 року. - копію довідки від ПАТ «Альфа-Банк» від 28.11.2016 року про суму заборгованості станом на 28.11.2016 року. - копію паспорту позивача. - копію ідентифікаційного номеру позивача., - копію довідки про взяття позивача на облік внутрішньо переміщеної особи. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного: 18.05.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договори щодо виготовлення металевих і (дерев'яних) дверей та виготовлення та доставці ПВХ виробів на зальну суму в 7267,00 грн. Позивачем сума в розмірі 7267,00 грн. сплачена в повному розмірі на дату укладення договорів. Договорами підряду передбачено, що виготовлення конструкцій (металеві двері та ПВХ виборів) від 31 до 48 робочих днів. 25.06.2014 року позивачем отримане повідомлення від відповідача [PERSON] щодо закриття його офісу на підставі п.5.1. Договору - форс-мажорних обставин, проте не надано жодних доказів щодо засвідчення таких обставин відповідно до чинного законодавства. У день укладення договорів підряду з метою внесення коштів по договорам для [PERSON] позивачем було укладено з ПАТ « Альфа - Банк» кредитний договір №401615759 від 18.05.2016 року. Відповідно до означеного договору від імені позивача на користь відповідача [PERSON] сплачено суму в розмірі 6630,50 грн. та оплата страхового платежу в розмірі 795,66 грн. Відповідно до довідки від ПАТ «Альфа-Банк» сума до сплати станом на дату 28.11.2016 року становить 7837,19 грн. без врахування штрафних санкцій та пені. Відповідачем [PERSON] не надано жодних доказів щодо засвідчення наявності форс-мажорної обставини відповідно до чинного законодавства. Повноваження Торгово-промислової палати України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено ст. 14 Закону України від 02.12.97 р. N 671/97-ВР "Про торгово-промислові палати України" в редакції Закону України від 02.09.2014 р. N1669 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", зокрема пунктом 1 статті 14 1 передбачено: "Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно". У пункті 2 вказаного Закону зазначено: "форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлено Регламентом (нова редакція) засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим Рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 р. N 44(5) (надалі по тексту - Регламент). Крім того в судовому засіданні було встановлено, що договір підряду між сторонами було укладено 18.05.2014 року. У вказаному договорі зазначена адреса Відповідача: [ADDRESS]. Однак, із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ФОП [PERSON] здійснює свою діяльність за адресою: [ADDRESS]. Дана інформація з моменту внесення відомостей про реєстрацію ФОПа, а саме з 10.03.2013 року не змінювалася. Вказане є підтвердженням того, що на момент укладення договору підряду Відповідач [PERSON] навмисно увів в оману Позивача щодо місця здійснення своєї діяльності, щоб у подальшому «мати право» посилатися на наявність форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання договору. Крім того, у вищевказаному реєстрі зазначені КВЕДи діяльності Відповідача серед яких: 1)? Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний); 2)? Код КВЕД 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н. в. і. у. Цей клас включає: астрологічну та спіритичну діяльність, надання соціальних послуг, таких як послуги ескорту, служби знайомств, шлюбних бюро, утримання тварин-домашніх улюбленців, у т.ч. дресирування та догляд за ними, тощо; діяльність із дослідження генеалогії, діяльність салонів татуювань і пірсингу, надання послуг чистильників взуття, носіїв, послуги з паркування автомобілів тощо; концесійну експлуатацію автоматів (фотоавтоматів, апаратів для зважування, устатковання для виміру кров'яного тиску, камер схову тощо). Тобто, серед кодів видів економічної діяльності Відповідача [PERSON] відсутній код з виготовлення ПВХ. Статтею 230 ЦК України передбачено, що …якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. 18.05.2014 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] укладаються договори щодо виконання робіт за місцем знаходження Позивача, а саме в місті Сніжному, Донецької області. 25.06.2014 року Відповідач [PERSON] відмовляє у виконанні договорів на тій підставі, що на території Донецького та Луганського регіону виникли форс-мажорні обставини, проте не зазначає, які саме форс-мажорні обставини та не надає Позивачу відповідного сертифікату ТПП. Якщо Відповідач має на увазі проведення антитерористичної операції на сході України, то така операція проводилася і на момент укладення договору між Позивачем та Відповідачем, що підтверджується Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введене в дію Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014. Зоною проведення антитерористичної операції було охоплено Донецьку і Луганську області (з 14 квітня 2014 року), про будь які інші форс мажорні обставини Позивачу не повідомлено відповідно до чинного законодавства України. Таким чином Відповідач [PERSON] навмисно увів Позивача в оману щодо обставин, які мали істотне значення для виконання договорів Відповідачем , а саме замовчував існування для Відповідача обставин, які можуть перешкодити виконанню правочину. Згідно ч. 2 ст. 230 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Відповідно до чч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Так з метою внесення коштів по договорам для Відповідача [PERSON] Позивачем було укладено кредитний договір №401615759 від 18.05.2016 року. Відповідно до означеного договору від імені Позивача на користь Відповідача [PERSON] сплачено суму в розмірі 6630,50 грн. та оплата страхового платежу в розмірі 795,66 грн. Відповідно до довідки від ПАТ «Альфа-Банк» сума до сплати станом на дату 28.11.2016 року становить 7837,19 грн. без врахування штрафних санкцій та пені. Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 230 ЦК України, розмір збитків позивача становить: 15 674,38 грн. Статтею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Статтею 571 ЦК України визначено, що якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Тобто, наслідки невиконання умов завдатку встановлені у ст. 571 ЦК України. Так, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Відповідно до п.2.2. договорів суми в розмірі 2800,00 грн. та сума в розмірі 4 467,00 грн., визначені як завдаток. Отже, враховуючи вказані норми права, розмір збитків позивача становить: 15 674,38 грн. Згідно п. З ч. 12 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, які явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача. Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено що коли під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, яка необхідна споживачу для здійснення ним свідомого вибору і вчинення правочину, така діяльність розцінюється як нечесна підприємницька практика і є такою, що вводить споживача в оману. Правочин, укладений з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсним. Нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману або є агресивною. У спірних договорах підряду не вказана адреса за якою мали бути доставлені ПВХ вироби. Вказані договори укладалися в період АТО, тобто Відповідач [PERSON] запевнив позивача про можливість фактичного виконання умов договорів. Отже, посилання Відповідача на вказані обставини в подальшому, як на обгрунтування причини неможливості виконання своїх обов'язків, є нелогічними і необгрунтованими. Статтею 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Зокрема, згідно п. 4.1 Договорів підряду у випадку неоплати позивачем завдатку договори вважаються розірваними. Однак, позивачу вказані договори не надавали права на розірвання договору в односторонньому порядку. Вказане свідчить про порушення принципу рівності сторін правочинів. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Щодо визнання недійсним кредитного Договору: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1, 2 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Згідно пункту 1.3. Розділу 1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168 Банки зобов»язані забезпечувати виконання цих Правил у разі поширення інформації про послуги з надання кредитів споживачам, та під час укладення кредитних договорів зі споживачам. Недотримання Відповідачем ПАТ «Альфа-Банк»вимог Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» при укладанні оскаржуваного кредитного Договору призвело до порушення прав Позивача, закріплених в статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» на отримання достовірної інформації про послугу, яка надається Банком. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Отже, умови договору треба визначати на вільний розсуд, тобто розуміти, мати можливість сприйняти, проаналізувати та, врешті, погодити, чого не було зроблено. Інформація про сукупну вартість кредиту та інша інформація, зазначена в п.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є суттєвою умовою кредитного договору. Крім цього, положеннями ч.1 ст. 230 ЦК України передбачено, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України істотне значення має обман щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Крім цього, згідно коментарів постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та судової практики Верховного Суду України з зазначеної категорії справ, при вчиненні правочину під впливом обману, формування волі потерпілого відбувається не вільно, а вимушено, під впливом недобросовісних дій інших осіб, які полягають у навмисному створенні у потерпілого помилкового уявлення про обставини, які мають істотне значення: природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речей, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначення. Внутрішня волі потерпілого на вчинення правочину відповідає його зовнішньому волевиявленню, однак її формування відбувається не вільно, а під впливом обману з боку інших осіб. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до вчинення є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України. Спонукати потерпілого до вчинення правочину повинні не будь-які треті особи, як це має бути при помилці, а саме друга сторона правочину. Друга сторона правочину може спонукати потерпілого до вчинення правочину як безпосередньо, так і через третіх осіб. Головне, щоб цей вплив чинився на потерпілого з відома або на прохання другої сторони правочину. Якщо обман здійснено третьою стороною за власною ініціативою, підстав для визначення правочину недійсним немає, крім випадків коли третя особа була представником сторони правочину при його вчиненні. В судовому засіданні було встановлено, що оспорюваний кредитний договір від укладався в один день із договорами підряду за місцем проживання позивача. Крім цього в момент укладення договору про надання споживчого кредиту, представник Банку присутній не був, такий договір представлявся позивачу для підписання разом з іншими документами, стороною по договорам підряду. Жодних відомостей про виконання вимог ч.2ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо попереднього письмового роз'яснення позивачу умов кредитного договору Відповідачем 2 позивачу не представлено. Із змісту зазначених правочинів, є очевидним, що метою укладення договору про надання споживчого кредиту, була оплата матеріалів та послуг з виготовлення конструкцій ПВХ Відповідачем [PERSON] Із змісту кредитного договору вбачається, вигодонабувачем за цим договором являється саме Відповідач [PERSON] В судовому засіданні було встановлено, що такими діями Відповідач [PERSON] навмисно ввів позивача в оману щодо фактичної вартості замовлення за договорами підряду та за рахунок прихованого підписання кредитного договору під виглядом додатку до договорів підряду, що нібито регулює розстрочення суми вартості вікон без процентів, скористувавшись технічними вадами документів (дуже дрібний текст), поганим зором позивача та зайвою довірою позивача до Відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved