Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 21 липня 2012 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 20.01.2014року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, відновлено дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків батька, не цікавиться життям і здоров'ям дитини. Не бере участі в її вихованні, навчанні, не дбає про моральне і фізичний розвиток дитини, не приймає ніякої участі в її утриманні. Відповідач не брав ніякої участі в додаткових витратах на дитину, пов'язаних з літнім відпочинком, навчанням, а також медичним обслуговуванням та лікуванням. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, умисно не бажає їх виконувати. Протягом тривалого часу відповідач ухиляється від обов'язку як брати участь у вихованні дитини, так і в її утриманні. А тому позивач змушена була звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направленням на адресу відповідача судового виклику, про що є відповідне поштове повідомлення , причин неявки в суд не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі, надали відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлені слідуючи факти. 21 липня 2012 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім"ї, про що зроблено актовий запис №486. У період перебування у шлюбі з відповідачем народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серія [NUMBER], видане 06 червня 2014року, про що складено відповідний актовий запис №2463 від 19.12.2012року. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 20.01.2014року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, відновлено дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків батька, не цікавиться життям і здоров'ям дитини. Не бере участі в її вихованні, навчанні, не дбає про моральне і фізичний розвиток дитини, не приймає ніякої участі в її утриманні. Відповідач не брав ніякої участі в додаткових витратах на дитину, пов'язаних з літнім відпочинком, навчанням, а також медичним обслуговуванням та лікуванням. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, умисно не бажає їх виконувати. Протягом тривалого часу відповідач ухиляється від обов'язку як брати участь у вихованні дитини, так і в її утриманні. Згідно з актом обстеження від 15.12.2014року, проведеного членами комісії Служби у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації в місті Києві малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою, бабусею та дідусем. Для дитини створені всі необхідні умови для виховання, розвитку та проживання. На даний час відповідач не бажає відновити стосунки з своєю малолітньою дитиною. Згідно з висновком № 109/02/40-8759 від 05.10.2015 року Комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки малолітня дитина з моменту народження і по теперішній час проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її повному утриманні. У вищезазначеній квартирі створені належні умови для проживання, повноцінного розвитку, що підтверджується відповідним актом. Батько гр. [PERSON] вихованням сина не займається, не цікавиться його життям та розвитком, матеріально не утримує. Згідно довідки КНП "Центру первинної медико-санітарної допомоги №2" Шевченківського району м. Києва, на прийом до лікаря для супроводу дитини приходить мати [PERSON] Всі викладені обставини на думку суду є достовірними підставами для позбавлення [PERSON] батьківських прав. У відповідності з ст. 164 ч.2 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Як вбачається із роз'яснень п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03. 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Таким чином, ухиляючись від виконання своїх батьківських обов"язків по утриманню та вихованню дитини, відповідач порушує законні права та інтереси неповнолітньої дитини, фактично її вихованням займається мати, зв"язок з біологічним батьком втрачений. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved