Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

24.02.2017 року позивач в особі КП "Харківські теплові мережі" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 11 154, 40 грн. за період з 01.09.2013 року по 31.08.2015 року, 3% річних в сумі 607,13 грн., інфляційні витрати в сумі 5085,51 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Являються абонентами КП "Харківські теплові мережі". Особовий рахунок відкрито на ім'я [PERSON] а період з 01.09.2013 року по 31.08.2015 року відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, внаслідок чого за ними утворилася заборгованість в розмірі 11 154, 40 грн. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.11.2015 року відмовлено КП "Харківські теплові мережі" у прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання. У зв'язку з тим, що відповідачі в добровільному порядку не погашають суму заборгованості, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Уповноважений представник позивача - [PERSON], що діє на підставі довіреності, підтримала заявлені КП "ХТМ" позовні вимоги, просила позов задовольнити. На судове засідання 25.09.2017 року не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність. В разі неявки на судове засідання відповідачів без поважної причини, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на судове засідання 14.06.2017 року та 25.09.2017 року не з'явилися, що вказує на повторну поспіль неявку без поважних причин, оскільки про причину неявки не повідомили, про день та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представили. Представника, який би діяв від їх імені, до суду не направили. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутністю, не надали. Повторною є друга поспіль неявка особи, що є учасником процесу, якщо вона обидва рази була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Оскільки з причини неявки відповідачів неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, доходить висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що відповідачі являються абонентами КП "Харківські теплові мережі" за адресою: [ADDRESS]. За даними інформації, що надійшла з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] не значиться зареєстрованим за вказаною адресою. Особовий рахунок [NUMBER] відкрито на ім'я [PERSON] Відповідно до вимог Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення, здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року. За період користування тепловою енергією з 01.09.2013 року по 31.08.2015 року відповідачами спожито теплової енергії на суму 11 154, 40 грн., що підтверджується даними відомості нарахувань та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу, яку долучено до матеріалів справи. За кожен розрахунковий період на адресу відповідачів направлялися платіжні вимоги-доручення, щодо сплати заборгованості за спожиту теплову енергію, які відповідачами проігноровано. Відповідно до вимог ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з положеннями ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог п.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05 року № 630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускаються. Вимогами ст. 541 ЦК України визначено поняття солідарного зобов'язання. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь - кого з них окремо. Заборгованість по оплаті комунальних послуг підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, оскільки повнолітні члени сім'ї наймача в силу ст. 64 ЖК України несуть солідарну відповідальність по зобов'язаннях, що випливають з договору найма житлового приміщення. Вимогами ст. 64 ЖК України вбачається, передбачено, що повнолітні члени сім'ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов'язанням, що випливають з договору найма. Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед позивачем, підлягає стягненню з відповідачів. У зв'язку з тим, що відповідачі не сплачували суму заборгованості за вказаний період, позивачем здійснено індексацію боргу та нараховані 3% річних, яка складає 607, 13 грн. Сума інфляційних витрат за час прострочення сплати складає 5085,51 грн. та підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за спожиту теплову енергію. Зважаючи на те, що відповідачі свої зобов'язання не виконали, добровільно грошові кошти не повернули, у позивача виникло право на звернення до суду з дійсним позовом. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved