Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

\~ Позивачка \~[PERSON] 30 травня 2017 року звернуласьдо суду з позовною заявою до [PERSON] селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В заяві вказала, що 15 грудня 1997 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно - на земельну частку (пай) у колишньому КСП "Нове життя" с. Вільшка, Брусилівського району Житомирської області. За життя сертифікат на право на земельну частку (пай) її мати не отримала, але була включена до списку громадян [PERSON] сільської ради, членів колишнього КСП "Нове життя". Після смерті [PERSON] вона вступила в фактичне володіння та управління спадковим майном, а саме, на день смерті матері вона проживала разом з нею, після смерті спадкодавця забрала з будинку її особисті речі: шафу, диван, ліжко, телевізор та одяг, тому згідно ст. 549 ЦК України (1963р.) вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину. Приватний нотаріус [PERSON] нотаріального округу Житомирської області відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), в зв'язку з тим, що на день смерті остання проживала одинокою. Просила встановити факт, що вона прийняла прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка померла 15.12.1997 року, шляхом фактичного вступу в володіння та управління спадковим майном після смерті спадкодавця та визнати в порядку спадкування після [PERSON] право на земельну частку (пай) у колишньому КСП "Нове життя" у селі Вільшка, Брусилівського району Житомирської області. В суді позивачка позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. В судове засідання представник відповідача [PERSON] селищної ради Житомирської області, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, надіслав заяву про визнання позову та проведення судового розгляду без участі представника відповідача. Суд, почувши пояснення позивачки, показання свідка та дослідивши та оцінивши\~ інші надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.12.1997 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ТП №270918 від 18.12.1997 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯГ №592548, свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 498636, шлюбне призвіще позивачки змінено з "Захарченко" на "Радченко", а її матір'ю була [PERSON]. Відповідно до заповіту від 02.08.1996 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Брусилівського району, покійна [PERSON] заповіла все своє майно позивачці [PERSON] Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.05.2017 року видана приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] свідчить про те, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, так як відсутні документи, які необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно інформаційної довідки № 47879980 зі Спадкового реєстру від 27.05.2017 року видно, що спадкова справа після відкриття спадщини [PERSON] не заводилась, а отже, спадкоємці не звертались. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається із довідки [PERSON] селищної ради Брусилівського району Житомирської області\~№ 287 від 24.05.2017 року, [PERSON] була зереєстрована та дійсно проживала в [INFO]. На час смерті з нею проживала без реєстрації дочка [PERSON]. Допитаний судом свідок [PERSON] суду показав, що\~ є зятем покійної [PERSON], що позивачка до дня смерті [PERSON] доглядала її та проживала з нею в одній хаті в с. Вільшка. Після смерті [PERSON] вони прийняли спадкове майно - житловий будинок та усе господарство в селі Вільшка та розпорядились ним. Інших спадкоємців у [PERSON] не було. Про те, що за [PERSON] рахується земельна частка (пай) їм стало відомо лише нещодавно. Таким чином, позивачка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном та фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З довідки Р-20/0-0.22-44/132-17 від 23.05.2017 року виданої Відділом у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області слідує, що відповідно до списку громадян [PERSON] сільської ради, членів колишнього КСП "Нове життя" яким надається право на виділення в натурі земельної частки (паю), який міститься в "Проектно-технічній документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колективної власності реформованого КСП "Нове життя" [PERSON] сільської ради [PERSON] райну Житомирської області гр.[PERSON] значиться у списку за № 54. Згідно ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності з п.1, ч.1 ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963 р.) визнається , що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка, маючи намір оформити спадщину, звернулась до нотаріальної контори, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Водночас, інших спадкоємців майна [PERSON] немає. У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Згідно ст.548 ЦК України (1960 р.), чинного на момент відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 ЦК України (1960 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, позивачка довела, що вона вступила у спадщину після своєї матері, які за життя належало право на майнову частку (пай). Відповідне майнове право, таким чином перейшло до позивачки, але не було визнано нотаріусом під час оформлення спадщини, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved