Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 04 березня 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії №КЛ-5364/1-980 (далі кредитний договір). Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, а відповідач зобов»язався отримати кредит , використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та іншу платежі, встановлені договором, а також додатковими договорами до нього, що складають невід»ємну частину догоровору. На виконання додаткової угоди від 04.03.2013 р. №1, до кредитного договору, банк надав відповідачеві кредитні кошти у межах ліміту кредитної лінії, який складає 1 700 000,00 грн.. В забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов»язань за кредитним договором між сторонами 04.03.2013 р. було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 547. Згідно з умовами даного договору [PERSON] надано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: - нежитлове приміщення, загальною площею 109,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]); - нежитлове приміщення, загальною площею 117,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]). Однак, всупереч вищевикладеному, відповідачем систематично порушувались умови кредитного договору. Несвоєчасне виконання зобов»язань щодо сплати щомісячних платежів протягом строку дії кредитного договору призвело до виникнення заборгованості. Тому позивач просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» за кредитним договором № КЛ-5364/1-980 від 04.03.2013 р. у розмірі 1 720 046, 02 грн. ( один мільйон сімсот двадцять тисяч сорок шість гривень дві копійки) звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 109,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] та нежитлове приміщення, загальною площею 117,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій відповідним відділом державної виконавчої служби. В судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 04 березня 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії №КЛ-5364/1-980 (далі кредитний договір). Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, а відповідач зобов»язався отримати кредит , використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та іншу платежі, встановлені договором, а також додатковими договорами до нього, що складають невід»ємну частину догоровору. На виконання додаткової угоди від 04.03.2013 р. №1, до кредитного договору, банк надав відповідачеві кредитні кошти у межах ліміту кредитної лінії, який складає 1 700 000,00 грн.. В забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов»язань за кредитним договором між сторонами 04.03.2013 р. було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 547. Згідно з умовами даного договору [PERSON] надано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: - нежитлове приміщення, загальною площею 109,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]); - нежитлове приміщення, загальною площею 117,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]). Однак, всупереч вищевикладеному, відповідачем систематично порушувались умови кредитного договору. Несвоєчасне виконання зобов»язань щодо сплати щомісячних платежів протягом строку дії кредитного договору призвело до виникнення заборгованості. На виконання вищезазначеного та у зв»язку з наявністю кредитної заборгованості, на адресу відповідача банком було направлено лист-вимогу від 17.04.2014 р. №1208/14, яку було вручено 23.04.2014 р., крім того, 24.04.2014 р. екземпляр вимоги було вручено [PERSON] наручно. Проте, відповідач в визначений строк не усунула порушень кредитного договору. Станом на 11.06.2014 р. заборгованість за кредитним договором складає: - поточна заборгованість по кредиту - 1 517 132, 00 грн.; - прострочена заборгованість по кредиту - 34876, 00 грн.; - прострочені проценти за користування кредитними коштами - 152 061, 52 грн.; - пеня, нарахована за несвоєчасне погашення кредиту - 987,11 грн.; - пеня, нарахована за несвоєчасне погашення процентів - 4 696,80 грн.; - штраф, нарахований згідно пн..4.3 кредитного договору - 10292,59 грн.. Загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача складає 1 720 046, 02 грн.. Таким чином у позивача виникло право на стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно до договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 109,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] та нежитлове приміщення, загальною площею 117,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON]. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізації предмета іпотеки іпотекодержателем самостійно будь-якій особі-покупцеві з застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку". За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved