Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

02 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] та просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ODROGL01420142 від 14.12.2005 року, в розмірі 15035,93 доларів США (що еквівалентно 174886,50 гривен), звернути стягнення на будинок, загальною площею 111.20 м2, в тому числі житловою площею 55.90 м2, що розташований за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки від 20 грудня 2005 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК"(49094, м. Дніпропетровськ, вул..Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної длянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки) за вказаною вище адресою; стягнути з відповідача судові витрати - судовий збір за подання позовної заяви. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №ODROGL01420142, [PERSON] отримала кредит у розмірі 7500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,68 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 грудня 2015 року. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачу кошти у вказаній сумі, а той свої зобов'язання по погашенню кредиту та процентів не виконує. В результаті чого станом на 11.06.2014 року є заборгованість у сумі 15035,93 долара США, що за курсом НБУ складає 174886,50 гривен. Розрахунок заборгованості додається. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON], [INFO], 20 грудня 2005 року укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надав у іпотеку вищевказаний будинок, який належить йому на праві власності. Обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки дорівнює 65650,00 гривен. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленого ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Згідно з ч.2 ст.39 Закону України "Про іпотеку"одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст.40 ЗУ "Про іпотеку" та ст..109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки. Наявність осіб, зареєстрованих по житловому будинку, на який звертається стягнення, негативно відобразиться на його ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч.1 ст.7 Закону України "про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, суду пояснив, що боржник [PERSON] кредит не погашає, в результаті чого заборгованість збільшується, що веде до порушення прав Банку, як кредитора , тому Банком прийнято рішення звернутися до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 16.12.2014 року позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, підтвердив суду, що дійсно ним з Банком укладено вищевказаний договір іпотеки, а також договір поруки №0142/Р1 від 14.12.2005 року, але ніяких претензій щодо погашення заборгованості, що виникла у [PERSON] перед Банком, він. як поручитель, не отримував. Вважає безпідставною вимогу про звернення стягнення на його майно, оскільки у нього немає іншого житла, він є інвалідом ІІІ групи, а на сьогодні діє мораторій на звернення стягнення по валютним кредитам. Просив у позові відмовити повністю. Згодом [PERSON] повторно у судове засідання не з'явився, будучи належним чином сповіщений про час, дату і місце розгляду справи, інших заперечень на позов та інших доказів, які спростовують вимоги позивача, суду не надав. Звернувся до суду із заявою від 10.02.2015 року про розгляд справи у його відсутності (вх.№1028 від 10.02.2015 р.). Третя особа [PERSON] позов не визнала, але підтвердила суду, що вона дійсно уклала з позивачем кредитний договір, вказаний вище та має заборгованість у вказаній вище сумі. Іншого майна, на яке Банк може звернути стягнення у неї немає. Вона звернулася із заявою про реструктуризацію боргу та має намір погашати заборгованість до повного її погашення, тому просить у позові відмовити. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено наступне. Відповідно до укладеного 14 грудня 2005 року договору №ODROGL01420142, [PERSON] отримала у позивача кредит у розмірі 7500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.68 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 грудня 2015 року. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачу кошти у вказаній сумі, а та свої зобов'язання по погашенню кредиту та процентів не виконує. В результаті чого станом на 11.01.2014 року він має заборгованість у сумі 15035,93 долара США, що за курсом НБУ складає 174886,50 гривен, яка складається з наступного: 4225,541 дол. США - заборгованість за кредитом, 4119,81 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1073,33 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 5617,25 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Розрахунок заборгованості додається. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 20 грудня 2005 року укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надав у іпотеку будинок [ADDRESS], яка належить йому на праві власності згідно договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 14.12.2005 року за PNo3043.. Обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки дорівнює 65650,00 гривен. В будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Згідно договору іпотекодержатель не надавав письмової згоди на реєстрацію інших осіб за адресою будинок [ADDRESS]. Позивач до звернення із позовом до суду надіслав 12 червня 2014 року повідомлення [PERSON], [PERSON] про порушення основного зобов'язання або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок, однак житловий будинок до теперішнього часу не звільнено. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст..6 Заону Укрїни «Про іпотеку» іпотека поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки, яка належить іпотекодавцю. Згідно ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст..39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленого ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцю. Суд керується при розгляді позовної заяви Постановою №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", зокрема п.п.39-41,43 Постанови. У пункті 43 Постанови №5 вказано, що при розгляді позову іпотеко держателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою ст.9, ст.109 ЖК України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотеко держателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки на певних умовах: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотеко держателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. [PERSON] та інші особи, які проживають разом з ним, підлягають виселенню з житлового будинку, який є предметом іпотеки. Позивач надав суду докази дотримання умов, необхідних для прийняття рішення щодо примусового виселення відповідача та інших осіб з вказаного житлового приміщення. Суд також має на увазі, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон №1304-УІІ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який діє на день ухвалення рішення судом. Однак, суд при вирішенні спору враховує, що третя особа заборованість перед банком не погашає, графік погашення не виконує, іпотекодавець є відмінним від боржника, іпотечне майно не придбано за кредитні кошти, іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, у боржника немає, тому Банк обрав спосіб захисту своїх прав, що не суперечить закону. Позов доведений матеріали справи, доказами, дослідженими у судовому засіданні, та підлягає задоволенню у повному обсязі. Підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі, а саме: судовий збір у розмірі 1748 грн. 86 коп + 243,60 грн.+121,80 грн. = 2114,26 грн. На підставі статей 526, 527, 530, 629, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, статей 12, 33, 39, 40 Закону України "Про іпотеку", ст.109 ЖК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: approved