Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять житловий будинок садибного типу та земельна ділянка. Спадщину [PERSON] прийняли позивач та відповідач, подавши до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відповідач оформила право власності в поядку спадкування на 1/2 частину спадкового майна. Позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на 1/2 чатину вказаного спадкового майна, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину спадкового майна. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2019 року закрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання сторони не з`явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити (а.с. 80). Відповідач подала заяву відповідно до змісту якої остання просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала (с. 79). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 3 травня 2012 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 9 вересня 1975 року серії [NUMBER] (а.с. 18), та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 30 вересня 1995 року серії [NUMBER] , згідно з яким позивач після укладення шлюбу змінила дівоче прізвище " [PERSON] " на шлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с. 19). Заповіту [PERSON] не складав, після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 647219 від 18 січня 2007 року [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3150 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7125186400:01:000:0595 (а.с. 5). З довідки Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 739 від 26 червня 2019 року вбачається, що 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , успадкувала [PERSON] (відповідач), а інша 1/2 частина вказаного будинку рахується за [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 20 вересня 2019 року (вих. № 716/01-16) (а.с. 83), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 75), після смерті [PERSON] , позивач та відповідач зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 84 та на звороті). Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 17 липня 2019 року (вих. № 521/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове майно, що в силу вимог пп. 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 22). Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарста, розташованої за адресою: [ADDRESS] , оскільки правовстановлюючі документи відсутні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що сторони звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На момент розгляду справи відповідач вже оформила право власності на 1/2 частину спадкового майна. Однак позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки правовстановлюючий документ на неї відсутній. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved