Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «26-і» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] загальна площа якого 230,02кв.м. На даний час заборгованість відповідача по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з вересня 2016 по травень 2017 становить 14 629,24грн.. Крім цього, позивач просить стягнути із відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 1 600,00 грн. В подальшому ОСББ "26-і" збільшили розмір позовних вимог, та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території за період з вересня 2016 по 10.11.2017року на загальну суму 21467,50грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, його представник надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, письмовий відзив на позов не подав. Відповідачу на його адресу направлялась копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками, та повідомлення про час та місце розгляду справи однак до суду повернулися конверти за закінченням строку зберігання. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 28 квітня 2016 року в будинку за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 26-і зареєстровано Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «26-і». Актом приймання-передачі будинку та прибудинкової території від 25.08.16 та рішенням Загальних зборів співвласників від 14.09.16року будинок прийнятий в управління Позивача. Ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон) визначено, що співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Ст. 15 Закону зобов'язано співвласників, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно із положенням статті 322 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку". Згідно із статтею 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Відповідно до статті 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об'єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об'єднання. У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об'єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку"). Частиною 1 статті 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно із статтею 22 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" З метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об'єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби,затверджений загальними зборами об'єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб'єктів господарювання. Частина 3 статті 23 цього Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та/або рішенням загальних зборів. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником нежитлового приміщення, і водночас співвласником будинку, в якому створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ), однак не є членом цього об'єднання, зобов'язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об'єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об'єднання здійснює через свої органи управління. Cудом встановлено, що позивач ОСББ «26-і» є об'єднанням, створеним на підставі Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення і захисту прав його членів, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна, власником нежитлового приміщення [ADDRESS] в Будинку є [PERSON], загальна площа нежитлового приміщення [ADDRESS] становить 230,02 кв.м. Як вбачається з позовної заяви та долучених до неї доказів, Рішенням Загальних зборів співвласників від 14.09.16 затверджено розмір внеску за утримання будинку та прибудинкової території для нежитлових приміщень: 6,00 грн./кв.м - в разі сплати внеску до 10 числа наступного місяця, місяця в якому надавались послуги; 7,20 грн./кв.м - в разі сплати внеску після 10 числа наступного місяця, місяця в якому надавались послуги та/або в разі наявності заборгованості зі сплати внесків. Доказів оскарження вищевказаних рішень Загальних зборів ОСББ «26-і» стороною відповідача суду надано не було, а тому вони є дійсними. Крім цього, стороною відповідача не виконано претензію ОСББ «26-і» щодо сплати боргу від 18.04.2017 №94. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість по сплаті внесків за період з вересня 2016 по 10.11.2017року становить 21467,50грн. За приписами частини 2 статті 509 ЦК України та частини 3 статті 11 ЦК України, зобов'язання можуть виникати як з договорів, так і безпосередньо з актів цивільного законодавства. Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За приписами статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За загальним правилом зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Частиною 1 статті 81 та частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов'язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи викладене, судом встановлено, що обставини, на які як на підставу своїх вимог посилався позивач, знайшли підтвердження в ході розгляду справи, не були спростовані стороною відповідача, а тому позовні вимоги ОСББ «26-і» до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті внесків є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідно до положень Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту позивача відповідач є співвласником будинку, що надає їй право на участь в управління та розпорядженні спільним майном будинку та прибудинкової території разом з іншими співвласниками, в тому числі шляхом прийняття рішень на Загальних зборах співвласників Об'єднання. Крім цього, законодавством та статутом Об'єднання на кожного власника спільного майна будинку покладено обов'язок щодо сплати внесків на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, що забезпечує здійснення Об'єднанням своїх обов'язків та повноважень щодо утримання будинку і прибудинкової території. В силу того, що відповідні зобов'язання за своєю правовою природою є грошовими, то в такому випадку вимоги про застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України є правомірним. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях статей 141, 142 ЦПК України. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України). Враховуючи те, що позивачем сплачено при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 1600,00 грн., відповідно до платіжного доручення, вказані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved