Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

30 серпня 2017 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради Паламарчук П.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить постановити рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу КЗ «Херсонська психіатрична лікарня» ХОР [PERSON], [INFO] у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали вимоги заяви в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначили, що стан хворої [PERSON], [INFO], страждаючої на тяжкий психічний розлад, а саме параноїдну шизофренію, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Внаслідок відмови від прийому ліків у хворої відбулося загострення захворювання, вона стала агресивною до оточуючих. З 2010 року вона перебуває на спецобліку як особа, яка схильна до насильства. Агресивна поведінка її має місце у відділенні лікарні. Вона висловлює наміри вчинити розправу як з оточуючими, так і з лікарями. Особа, відносно якої вирішується питання про госпіталізацію, [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити заяву, в зв'язку з тим, що в [PERSON] внаслідок відмови від прийому ліків змінився психічний стан, спить мало, багато палить, на прохання лікуватися вдома реагує агресивно, були випадки агресії (до поштаря та контролера по газу). Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку як обґрунтовану, не заперечувала проти її задоволення. Суд, заслухав пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, прокурора, зацікавленої особи, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. З матеріалів справи та оглянутої в судовому засіданні медичної картки стаціонарного хворої вбачається, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12.12.2016 року визнано недієздатною [PERSON], [INFO], та встановлено над нею опіку, призначивши її опікуном [PERSON], [INFO]. Хвора госпіталізована до лікарні сьомий раз, перебуває на спецобліку як особа, схильна до насильства. Згідно заяви від 25.08.2017 року [PERSON] просить прийняти на лікування [PERSON], яка приходиться йому донькою, в зв'язку з тим, що у неї змінився психічний стан, від приймання ліків відмовилася, спить мало, багато палить, на прохання лікуватися вдома реагує агресивно. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради №5067 від 29.08.2017 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми з безперервно прогредієнтним перебігом захворювання, стан загострення, галюцинаторно-параноїдний синдром. Оскільки вона вкрай напружена, збудлива, агресивна по відношенню до батька, других оточуючих, виявляє розлад мислення, сама с собою розмовляє, категорично відказується приймати ліки, поведінка є неадекватною, загрожує батьку, оточуючим, погрожує розправою поштарю, а також контролеру по газу, на зауваження кричить, йде з дому заявляє, що всі до неї погано відносяться, переслідують. Розуміння хвороби відсутнє. Потребує лікування у стаціонарних умовах Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради. Суд вважає, що самі по собі факти емоційної нестабільності [PERSON] не можуть слугувати беззаперечною підставою того, що особа потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. Проте висновок лікарів-психіатрів містить певні посилання, які дають підстави вважати, що у [PERSON] наявний розлад психічного стану і стан її здоров'я вимагає невідкладної стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Крім того, в сенсі позиції Високого Європейського Суду, висловленої у справі «Ракевич проти Росії» № 58973/00 від 28.10.2003 року, відносно того, що захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації, і захворювання повинно продовжуватись протягом періоду госпіталізації, - суд приходить до висновку, що комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, було встановлено у [PERSON] такий вид тяжкого психічного розладу здоров'я, який свідчить про те, що вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. Зазначене є підставою для надання [PERSON] психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved