overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернувася в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частину будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Набережна,6 в селі Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області. До початку судового розгляду позовні вимоги уточнив, просить визнати право власності на спадкове майно, мотивує тим, що 15 листопада 1993 року помер його батько [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння отримати не може в зв'язку з відсутністю належної його реєстрації. Позивач в судове засідання не з'явився. Просить справу слухати в його відсутності, постановивши рішення, яким визнати його власником будинковолодіння, що знаходиться по вул. Набережна,6 в селі Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, просять справу слухати в їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 15 листопада 1993 року помер батько позивача - [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння отримати не може, оскільки відсутна належна реєстрація на будинковолодіння. Будинковолодіння знаходиться по вул. Набережна,6 в селі Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області та складається з: житлового будинку, зазначеного в плані під літерою "А"; сараю, зазначеного в плані під літерою "Б"; стодоли, зазначеної в плані під літерою "В"; шопи, зазначеної в плані під літерою "Г"; убиральні, зазначеної в плані під літерою "Д"; погребу, зазначеного в плані під літерою "Е"; криниці, зазначеної в плані під "№1"; огорожі, зазначеної в плані під "№ 2". Постановою державного нотаріуса Богородчанської районної державної нотаріальної контори 01 квітня 2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону в зв'язку з відсутністю належної реєстрації на будинковолодіння. Згідно рішення виконкому Богородчанської районної ради № 178 від 08.08.1990 року за спадкодавцем зареєстровано право власності на будинковолодіння 20 травня 1991 року, реєстровий запис № 497, книга №3. Згідно ст. 1299 ЦК України позивачка є спадкоємцем по закону і бажає оформити право власності на спадкове майно. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом згідно ст.328 ЦК України. При таких обставинах зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині визнання права власності. Право власності на нерухомість у відповідності ст. 182 ЦК України підлягає державній реєстрації. На підставі наведеного ст.ст. 1217, 1258, 392, 328, 182 ЦК 1225 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2017 р. Вимоги обгрунтовує тим, що на даний час донька навчається в Вищому комунальному навчальному закладі "Шосткинське медичне училище" Сумської обласної ради, денної форми навчання. Вона працює, однак її заробітку не вистачає, щоб утримувати доньку. Відповідач працює на державній спеціальній службі транспорту Т 0330, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки на час навчання, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а згідно ч. 1 ст. 200 цього Кодексу, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка навчається у Вищому комунальному навчальному закладі "Шосткинське медичне училище" Сумської обласної ради на 3 курсі, денного відділення, спеціальність "Фармація", на комерційно-договірній основі (а.с. 4, 5). Термін закінчення навчання 30.06.2017 року. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобов'язань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу доньці, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При вирішенні питання розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, у відповідності зі ст. 182 СК України, необхідно стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2017 р., але не більше як до досягнення нею 23 років. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. на рахунок Держбюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, просила винести рішення, яким визнати договір поруки , укладений [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" від 24 квітня 2008 року припиненим; визнати договір поруки, укладений [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" від 24 квітня 2008 року припиненим з 03 листопада 2010 року - дати збільшення зобов'язань згідно кредитного договору № 341/П/99/2008-980 від 24 квітня 2008 року. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача ПАТ КБ "Надра" - Шох С.М., вивчивши письмові докази по справі, враховуючи те, що для виготовлення повного тексту рішення необхідний значний час,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 30.09.2016 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що перебуває з Відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.10.1985 року. Подружні відносини між сторонами припинені внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння, різні погляди на життя, часті сварки. Тривалий час подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивачка не має наміру миритись з Відповідачем та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 18.10.1985 року Д-Балківською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області. Також просить стягнути з Відповідача судові витрати. Позивачка у судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У заяві зазначила, що після розірвання шлюбу просить змінити її шлюбне прізвище Кравченко на "Волошенко". Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотань та заперечень проти позову не подавав. Суд вважає за даних обставин розглянути справу з винесенням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.10.1985 року Д-Балківською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області, актовий запис № 07, про що було видано свідоцтво про одруження серії І-ОЛ № 017528 (а.с.5). Дошлюбне прізвище позивачки - "Мовчан", що вбачається із свідоцтва про одруження. Прізвище "Волошенко", на яке позивачка просить змінити її шлюбне прізвище, не підтверджено жодними доказами, тому, у вимогах щодо зміни прізвища позивачки з "Кравченко" на "Волошенко" - слід відмовити, оскільки ст.113 СК України передбачено, що, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тривалий час фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою документально підтверджено витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованості на її користь в сумі 8821,99 грн. та судовий збір. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 січня 2012 року [PERSON] згідно поданої заяви позичила в неї 6000,00 грн. які зобов'язувалась повернути 04 липня 2013 року. [PERSON] виступає поручителем по даному кредиту. По закінченню зазначеного строку відповідач суму кредиту не сплатив, ухиляється він від її повернення й до цього часу. Це підтверджується карточкою платежів по гривневому кредиту. У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України відповідач має сплатити мені суму боргу з урахуванням інфляційних збитків, пені, 3% річних в сумі 4417,14 грн., та нарахованих відсотків з 06.04.2015 по 10.06.2016, в сумі: 4404,85 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] ( що діє згідно доручення від 16.05.2016р.), позов підтримала та не заперечила щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання 31.08.2016 р., не з'явилася про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 31.08.2016 р., не з'явилася про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. У зв?язку із неявкою відповідачів у судове засідання, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини по справі, перевіривши їх поданими доказами, приходить до висновку, що в позові слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, пред?явивши позов до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та стверджуючи, що [PERSON] отримала у позику грошові кошти саме у [PERSON], не довела цю обставину перед. судом. Позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував наявність між [PERSON] та [PERSON] договірних зобов?язань. Заява, подана [PERSON] на ім?я голови правління КС "Орізон" [PERSON] не може вважатися належним доказом того, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики (договір кредиту). Відповідно до договору поруки від 04.01.2012 року №02, укладеного між КС "Орізон" та [PERSON], [PERSON] взяла на себе обов?язок відповідати за зобов?язаннями [PERSON] перед КС "Орізон", що випливають із Договору Позики №02 від 04.01.2012р., а не за заобов?язаннями [PERSON] перед [PERSON] Відповідно до ст. 11 ЦК України права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, а саме підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

У березні 2017 року директор Барабойського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON] звернулася до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що гр. [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи безстроково та знаходиться на повному державному утриманні в Барабойському психоневрологічному будинку-інтернаті з 02 серпня 2002 року з діагнозом : помірна розумова відсталість. Заявник посилаючись на поліпшення стану здоров'я [PERSON], просить суд ухвалити рішення, яким поновити повну цивільну дієздатність відносно [PERSON] Представник заявника в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав: Так судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є інвалідом ІІ групи безстроково та знаходиться на повному державному утриманні в Барабойському психоневрологічному будинку-інтернаті з 02 серпня 2002 року з діагнозом : помірна розумова відсталість. Заявник посилаючись на поліпшення стану здоров"я [PERSON], просить суд ухвалити рішення, яким поновити повну цивільну дієздатність відносно [PERSON] Але згідно з висновком судово-психіатричних експертів № 98 від 30.08.2017 року, наданого КУ "Одеський обласний медичний центр психічного здоров"я", [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад (хворобу) у вигляді "помірної розумової відсталості", (що відповідає діагностичним критеріям рубрики "F71.0" за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У зв'язку з тим, що за своїм психічним станом здоров'я [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад (хворобу) у вигляді "помірної розумової відсталості", що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними., заява Барабойського психоневрологічного будинку-інтернату в особі директора [PERSON] про поновлення цивільної дієздатності відносно [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[INFO]. в с. Підгайчики Золочівського району Львівської області померла [PERSON], що доводилася матір'ю заявниці. У зв'язку з її смертю відкрилася спадщина на її майно. Спадкоємцем майна [PERSON] . є її дочка [PERSON]. У нотаріальному порядку вона не може успадкувати земельний пай ,оскільки у державному акті про право власності на землю її матері допущена помилка , а саме у ньому вказано по-батькові матері "[PERSON]" , а має бути "[PERSON]". Тому [PERSON] звернулась в суд з заявою в якій просить визнати факт приналежності її матері цього державного акту . В обгрунтування заяви вказує на те, що у документі про народження, у свідоцтві про смерть та в паспорті спадкодавця її по-батькові всюди зазначена як "[PERSON]", що відповідає дійсності і є правильним. Проте помилка у Державному акті на земельну ділянку перешкоджає їй успадкувати майно матері. Тому вона звернулася в суд з даною заявою. Представник територіальної громади с.Пігайчики в суд не з'явився, проте Підгачиківська сільська рада Золочівського району Львівської області подала заяву у якій просила справу розглядати без її представника, заяву вони визнають. Заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, [PERSON] народилася [INFO] в с.Підгачики Золочівського району Львівської області. Так само по батькові спадкодавиця зазначена у її паспорті, у свідоцтві про смерть, заповіті від 28.05.2008р., у свідоцтві про спадщину за заповітом від 04.11.2014р. та інших правовстановлюючих документах. Проте як видно з Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], від 07.09.2004р. власником землі зазначена [PERSON], що проживає в с.Підгайчики Золочівського району. Отже, в судовому засіданні підтвердилося, що у документах на земельний пай [PERSON] була допущена описка у написанні її по батькові. А тому заявниця правомірно вимагає встановлення факту, що Державний акт на земельну ділянку, належав її матері, яка померла в 2014 році.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

03.04.2017 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що він, [PERSON] з 1978 по 1995 роки працював у колгоспі "8 Березня", що в с. Зубильне Локачинського району. В архівній довідці від 28.03.2017 року № 95, виданій трудовим архівом Локачинського району та книгах обліку трудового стажу вказано, що в колгоспі "8 Березня", що в с. Зубильне Локачинського району значиться [PERSON]. Трудову книжку заявник втратив, а тому з метою оформлення її дублікату та отримання пенсії йому необхідно встановити, що саме він, [PERSON], працював з 1978 по 1995 роки у колгоспі "8 Березня", що в с. Зубильне Локачинського району У зв'язку з виявленими розбіжностями в написанні по-батькові в його паспорті та виданій архівній довідці Пенсійний фонд йому відмовив прийняти документи для призначення пенсії. Правильним є його П.І.П. [PERSON], що підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданим 26.04.2013 року Локачинським РВ УМВС України у Волинській області. Також дані обставини можуть підтвердити свідки [PERSON], [PERSON] У судовому засіданні заявник підтримав заяву із підстав, зазначених у ній. Просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засідання не заперечувала щодо встановлення факту належності [PERSON]правовстановлюючих документів. Свідки підтвердили той факт, що [PERSON]є одною і тою ж особою, яка зазначена в оспорюваних правовстановлюючих документах. Судом встановлено, що для оформлення пенсії заявником було зібрано ряд документів і в архівній довідці від 28.03.2017 року № 95, виданій трудовим архівом Локачинського району та книгах обліку трудового стажу значиться не [PERSON], а [PERSON]. Заявником було представлено суду документи, де він значиться як [PERSON], а саме: у паспорті серії [NUMBER], виданим 26.04.2013 року Локачинським РВ УМВС України у Волинській області (а.с. 4). Крім того, факт належності [PERSON]оспорюваних документів підтверджується показами свідків. У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові або прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що заявник не має змоги в позасудовому порядку оформити пенсію, оскільки КСП "8 Березня" не існує, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення належності документів особі, а в судовому засіданні було доведено факт належності правовстановлюючих документів саме [PERSON], суд вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому свідоцтва від 25 вересня 1998 року про право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], виданого Таврійською міською Радою народних депутатів Херсонської області, на підставі рішення Таврійської міської Ради народних депутатів № 2 від 22.01.1998 року, посилаючись на те, що в даному свідоцтві про право власності невірно зазначено його прізвище, а саме: «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Та зазначає, що вказане свідоцтво про право власності видавалося на підставі: рішення виконавчого комітету Таврійської міської Ради народних депутатів № 32 від 09.06.1993 року про виділення земельної ділянки за вказаною адресою; будівельного паспорта на забудову земельної ділянки від 1998 року; технічних умов № 30 від 24.02.2002 року на підключення будинку до комунікаційних систем; акту приймання в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку від 22.01.1998 року; технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 09.01.1998 року, де прізвище заявника вказано правильно - «[PERSON]». В теперішній час вказані обставини викликали сумніви щодо належності вказаного правовстановлюючого документу, що є перешкодою в розпорядженні власністю. [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив справу розглянути у його відсутність, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 25.09.1998 року, будинок [ADDRESS], на праві приватної власності належить [PERSON]. Відповідно до наданих до суду документів, а саме: копії будівельного паспорта на забудову земельної ділянки від 1998 року, копії технічних умов № 30 від 24.02.2002 року на підключення будинку до комунікаційних систем, копії акту приймання в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку від 22.01.1998 року, копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 09.01.1998 року, копії паспорта та копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, прізвище заявника вказано як "[PERSON]", проте, у свідоцтві про право власності на житловий будинок від 25.09.1998 року замість вірного "[PERSON]" вказано "[PERSON]", що в теперішній час викликало сумніви щодо належності вказаного свідоцтва про право власності на житло та є перешкодою для заявника у вільному розпорядження своєю власністю. Оскільки пояснення заявника узгоджуються з іншими правовстанавлюючими документами та матеріалами справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved