Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про визнання недостовірною інформації, зобов`язання її спростувати та стягнення моральної шкоди В підготовчому провадженні судом до участі в справі в якості співвідповідача було залучено ТОВ «Редакція газети «Кам`янецький часопис «Ключ», яким було опубліковано статтю , в якій, як вважає позивач, було поширено недостовірну інформацію відповідачем [PERSON] . Також в підготовчому провадженні до участі в справі в якості співвідповідача було залучено Управління освіти та науки Кам`янець-Подільської міської ради, оскільки в статті «[INFO]» примірника газети «Кам`янецький часопис «Ключ» від [INFO] було вказано , що дана стаття підписана [PERSON] - директором Кам`янець - Подільського ліцею. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] в газеті «Ключ» була опублікована стаття відповідача, яка підписана [PERSON] . У своєму дописі відповідач безпідставно звинувачує позивача та поширила недостовірну інформацію , що він «знущався над учнями ліцею» образив молодого вчителя-дівчину», «категорично відмовився проводити вправи зі стрільби у тирі НВК №9, з яким упродовж двох років укладається угода і який розміщений за 50 метрів від будівлі» , поширила недостовірну інформацію , що він «не очолив, як патріот Батьківщини, яким себе позиціонує, й не взяв участі в потужному волонтерському русі» … «був і залишається диванним спостерігачем» , «години, які дбайливо відібрала для свого чоловіка в багаторічного викладача цього предмета [PERSON] директор [PERSON] , міцно тримає своїх руках [PERSON] що він на уроках займається «муштрою» і викладає тільки «суху» теорію. Просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію, поширену директором Кам`янець - Подільського ліцею - [PERSON] в газеті «Ключ» від [INFO] в статті «[INFO]», а саме: -що позивач знущався над учнями ліцею та образив молодого вчителя дівчину, яка мусила проковтнути грубість старшого колеги, -що на стінах у кабінеті Предмету «Захисник Вітчизни» сліди від куль, що позивач категорично відмовився проводити вправи зі стрільби в тирі НВК № 9, з яким укладається угода і який розташований за 50 м. від будівлі ліцею (в той час коли встановлено, що наказ про введення в дію договорів і а графіки проведення уроків відсутні). -що позивач не очолив, як патріот Батьківщини, та жодного разу не взяв участі в потужному волонтерському русі, а є лише «диванним спостерігачем, -що дружина позивача - [PERSON] - бувший директор ліцею відібрала години захисту Вітчизни для позивача , в багаторічного викладача цього предмета [PERSON] , -що позивач «замість сухої теорії і щоурочної муштри» більше нічого не дає ліцеїстам, -що позивач нібито часто відпочиває, лікується в лікувальних закладах Міноборони та з заморських країнах. Крім того просить зобов`язати директора ліцею [PERSON] у місячний термін спростувати недостовірну інформацію про [PERSON] та його дружину , [PERSON] , у такий же спосіб, у який вона була поширена, шляхом публікації в газеті «Ключ» та зобов`язати ТОВ «Редакція газети «Кам`янецький часопис Ключ» надрукувати вищевказану інформацію на сторінках газети. В судовому засіданні позивач та представник позивача - [PERSON] позов підтримали і пояснили, що між позивачем та директором Кам`янець - Подільського ліцею - [PERSON] існує тривалий конфлікт з приводу його позиції, як вчителя ліцею. Він звертався в різні інстанції з приводу діяльності директора ліцею в зв`язку з чим її двічі притягували до дисциплінарної відповідальності. В статті «Кам`янецького часопису «Ключ» від [INFO] було поширено недостовірну інформацію, що він «знущався над учнями ліцею». Він ніякого знущання над учнями ліцею не здійснював, а готував їх до військової служби. Нікого з вчителів він не ображав. Він не відмовлявся від проведення вправ зі стрільби у тирі НВК №9, оскільки в даному тирі готувалися спортсмени команди олімпійського резерву і, крім того договору між Кам`янець - Подільським ліцеєм та НВК № 9 про використання тиру для проведення стрільб не було. Позивач за власні кошти купував набої до пневматичних гвинтівок і проводив стрільби в кабінеті «Захисту Вітчизни», який не був належним чином обладнаний для проведення уроків. Стрільби проводились з дотриманням усіх правил, сліди від куль на стінах могли утворитись у випадку непопадання куль в мішень, бо за всіма мішенями були встановлені уловлювачі куль. Учні займали призові місця на шкільних змаганнях з проведення стрільб. Він приймав участь в патріотичному рухові ліцею : надавав приміщення класу та учнів під час його уроків для плетіння захисних сіток. Також в статті вказана неправдива інформація , що дружина позивача , яка була директором ліцею в 2007 році «відібрала» уроки допризивної військової підготовки в попереднього викладача - [PERSON] також не відповідає дійсності інформація. що він на уроках викладає «суху теорію» та займається виключно «муштрою». Вправи з стройової підготовки використовуються в ході викладання предмету «Захист вітчизни». Заняття на полігоні проводились в ході триденних польових навчань в кінці навчального року. Перший день проводилась екскурсія в Військово - інженерний інститут, другий день - заняття на полігоні, третій день - фізичне виховання на стадіоні. На полігоні проводились стрільби і спортивне орієнтування. Слово «полігон» складається з двох слів «поле» і «гон». Учні готувались до військової служби. Тривалість цих триденних занять становила шість годин на день. Повідомленням в статті газети інформації про проходження позивачем лікування відповідачка [PERSON] поширила персональні дані про його лікування. Поширенням недостовірної інформації позивачу заподіяно моральну шкоду в розмірі 50000 гривень, яку просить стягнути з [PERSON] . Позивач не вважає за необхідне проводити лінгвістичну експертизу для встановлення лінгвістичного значення слів та словосполучень, використаних в статті. В судовому засіданні представник відповідача - ТОВ «Редакція газети «Кам`янецький часопис «Ключ», головний редактор газети «Кам`янецький часопис «Ключ» - [PERSON]. вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню, редакцією газети буде опубліковано статтю на виконання рішення суду про спростування [PERSON] недостовірної інформації і для опублікування такої статті відповідачка - [PERSON] повинна буде сплатити необхідні кошти. Текст статті в редакцію газети «Кам`янецький часопис «Ключ» принесли вчителі Кам`янець - Подільського ліцею і [PERSON] пізніше телефонувала в редакцію і питала , чи буде опублікована стаття. Текст статті був опублікований без редакційних правок. Текст статті не був підписаний особисто відповідачкою - [PERSON] , а підпис під статтею поставив хтось з вчителів школи, які принесли в редакцію примірник статті. [PERSON] - представник відповідача, [PERSON] , в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що в статті було опубліковано правдиву інформацію щодо викладацької діяльності позивача в ліцеї. В статті «Кам`янецький часопис «Ключ» було опубліковано оціночні судження і позицію відповідача. Позивач дійсно образив в коридорі одного з вчителів ліцею в коридорі в присутності учнів , що було недопустимим. В ліцеї з початку окупації Донецької і Луганської областей України в школі проводиться волонтерський рух, збиралися кошти , продукти харчування , учні та вчителі школи плели захисні сітки. Позивач участі в волонтерській діяльності ліцею участі не брав. Ніяких зустрічей учнів з учасниками Антитерористичної операції на Сході України позивач не проводив. Під час проведення кульової стрільби в кабінеті було пошкоджено стіни кабінету. Кам`янець - Подільський ліцей є юридичною особою і самостійно може відповідати за шкоду, заподіяну керівником під час виконання ним службових обов`язків. В судовому засіданні представник Управління освіти та науки Кам`янець-Подільської міської ради - Воєвідко М.Я. позов не визнав і пояснив, що у випадку стягнення моральної шкоди з Управління освіти та науки Кам`янець-Подільської міської ради , то дані кошти будуть стягнуті в подальшому з [PERSON] в порядку регресу. Управління не має відношення до написання статті в газеті «Кам`янецький часопис «Ключ» , стаття не була підписана директором ліцею. Свідок , [PERSON] , в своїх показаннях вказав, що він з січня 2002 року по травень 2008 року викладав в ліцеї допризивну підготовку з правовим ухилом. Матеріал для викладання був ним розроблений особисто і під час проходження навчання ліцеїсти готувалися до вступу в Військово - інженерний інститут та юридичні ВУЗи. Також свідок обладнав тренажерний клас - щоб діти могли здавати вступний екзамен з фізкультури. Він з учнями ліцею додатково займався фізичною підготовкою . Також в ліцеї був факультатив по плаванню. По закінченню навчання більшість дітей успішно здавали вступні екзамени. Стрільби учні ліцею проводили в НВК № 9 . В 2007 році свідок, [PERSON] , перейшов на роботу в Військовий ліцей і через відсутність вільного часу перестав працювати в Кам`янець - Подільському ліцею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, в яких вказав, що він залучався для супроводу учнів 11 класу на військовий полігон в кінці навчального року. Учні вишукувались в колону по двоє і спереду колони йшов [PERSON] . а свідок йшов по заду колони. За день проходили біля 10 кілометрів , 5 - до стрільб і 5 - назад. також свідок супроводжував учнів з позивачем на екскурсію в Центр розмінування. було 30 учнів, по одному вчителю на 15 учнів. При цьому ніяких конфліктів між учнями і позивачем не було. Учні були всі в капелюхах і ніхто з них ні на що не скаржився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні в своїх показаннях вказав, що він з 2010 року по 2017 рік працював в ліцеї вчителем фізичної культури і залучався до супроводу учнів на полігон. Учні були в капелюхах, повинні були мати їжу і воду . Під час занять на полігоні проводилися стрільби і спортивне орієнтування . Спортивне орієнтування тривало день годину - півтори. В ліцеї не було де проводити урок фізкультури, уроки проводились на стадіоні і в спортзалі НВК № 9. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, в яких вказала, що вона на флеш - накопичувачеві приносила в редакцію газети «Кам`янецький часопис «Ключ» текст статті в електронному варіанті. Текст статті був написаний [PERSON] . Свідок [PERSON] своїх показаннях вказала, що стаття [PERSON] була опублікована на попередню статтю [PERSON] в «Кам`янецькому часописі «Ключ». [PERSON] разом з [PERSON] приносили в редакцію газети флеш - накопичувач з текстом статті. Свідок допомагала редагувати текст статті в електронному варіанті. Файл був форматі «Word» на стандартному аркуші без будь - яких реквізитів ліцею. Учні ліцею та вчителі допомагали переселенцям та військовослужбовцям. Вчитель ліцею [PERSON] при зустрічі колективу з перевіряючими повідомила про випадок приниження її позивачем. В ході одного з уроків «Захист Вітчизни» чотири роки назад учневі - [PERSON] стало погано під час виконання фізичних вправ. Заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи судом було встановлено наступне. В друкованому засобі масової інформації «Кам`янецький часопис Ключ» [INFO] було опубліковано статтю «[INFO]» за підписом директора Кам`янець - Подільського ліцею [PERSON]. Позивач вважає, що в даній статті було поширено недостовірну інформацію щодо його роботи на посаді вчителя предмету «Захист Вітчизни». Представник [PERSON] - [PERSON] в ході судового розгляду позов не визнав і пояснив. що в даній статті відображена думка відповідача та вказані її оціночні судження, які не можуть спростовуватись. За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенції) кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Разом з тим, за змістом зазначеного законодавства, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, в тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав. Згідно зі ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абзацах 3 - 5 п. 19 постанови від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч. 1 ст. 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст. 37 Закону України "Про пресу") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. Таким чином, вирішуючи питання про визнання інформації недостовірною, суди повинні визначитися з характером такої інформації, та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до положень частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачу роз`яснювалось відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України право на проведення судової лінгвістичної експертизи для встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних в тексті статті «[INFO]» їх стилістичного забарвлення, смислового навантаження, характеру інформації, яка міститься в тексті статті. Суб`єктивна думку автора статті була висловлена в формі, що не принижує гідність, честь чи ділову репутацію відповідача. Таким чином позов про спростування недостовірної інформації не підлягає задоволенню. Враховуючи, що позов в частині спростування недостовірної інформації не підлягає задоволенню, позов в частині покладання на відповідача витрат по відшкодуванню моральної шкоди не підлягає задоволенню. Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню , позивач, як інвалід другої групи звільнений від сплати судового збору , судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed