Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач ПАТ Банк « Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 22.02.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №279/08-К11. У відповідності до п.2.1 кредитного договору позивач надав відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 212300 гривень з оплатою за процентною ставкою 17,5% річних. Відповідно до п.3.2 кредитного договору, відповідач зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси до 22.02.2021 року. Пунктом 4.3 кредитного договору передбачено обов'язок відповідача сплачувати проценти щомісяця, у термін до 10 числа кожного місяця. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі й на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимог ЦК. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання) Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Відповідно до п.3.4 кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки, у випадку, якщо відповідач у період дії цього договору несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами, відповідно до пунктів 3.2,4.3,4.4. Відповідно до п.6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків, комісій відповідач сплачує позивачу пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Як вказує позивач, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кошти в розмірі та на умовах кредитного договору, однак відповідач скористався кредитними коштами, однак свої зобов'язання за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконує. Позивач неодноразово повідомляв відповідача про існуючу заборгованість за кредитним договором листи від 14.08.2008 року №1161/02, 19.07.2008 року №1330/02, відповідач ніяк не відреагував і до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором не погашена. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 28.07.2014 року має заборгованість в сумі - 1 297 201,61 грн., яка складається з наступного: 178371,56 грн. - строкова заборгованість по основному боргу кредиту; 30492,22 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу кредиту; 2803,93 грн. - строкова заборгованість по процентам, 225350,20 грн. - прострочена заборгованість по процентам; 860183,70 грн. - пеня за простроченими кредитними коштами. На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ Банк « Фінанси та Кредит» заборгованість у розмірі 1297201,61 грн., за кредитним договором № 279/08-К11 від 22.02.2008 року. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак до його початку надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримують в повному обсязі, просять суд стягнути з відповідача всю суму заявлених позовних вимог за кредитним договором № 279/08-К11 від 22.02.2008 року та судовий збір. Крім того, просили розглядати справу за відсутності їх представника та не заперечували щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді, в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що 22.02.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №279/08-К11. ( а.с. 5-7). У відповідності до п.2.1 кредитного договору позивач надав відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 212300 гривень з оплатою за процентною ставкою 17,5% річних, що підтверджується заявою на видачу готівки № 30 ( а.с.8). Відповідно до п.3.2 кредитного договору, відповідач зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси до 22.02.2021 року. Пунктом 4.3 кредитного договору передбачено обов'язок відповідача сплачувати проценти щомісяця, у термін до 10 числа кожного місяця. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі й на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання) Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Відповідно до п.3.4 кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки, у випадку, якщо відповідач у період дії цього договору несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами, відповідно до пунктів 3.2,4.3,4.4. Відповідно до п.6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків, комісій відповідач сплачує позивачу пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кошти в розмірі та на умовах кредитного договору, однак відповідач скористався кредитними коштами, однак свої зобов'язання за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконує. Судом встановлено, що ПАТ Банк « Фінанси та Кредит» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит, що підтверджується заявою на видачу готівки № 30 ( а.с.8). В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 28.07.2014 року має заборгованість в сумі - 1 297 201,61 грн., яка складається з наступного: 178371,56 грн. - строкова заборгованість по основному боргу кредиту; 30492,22 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу кредиту; 2803,93 грн. - строкова заборгованість по процентам, 225350,20 грн. - прострочена заборгованість по процентам; 860183,70 грн. - пеня за простроченими кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с. 13-17). Позивач неодноразово повідомляв відповідача про існуючу заборгованість за кредитним договором, листи від 14.08.2008 року №1161/02, 19.07.2008 року №1330/02, проте відповідач ніяк не відреагував і до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором не погашена. ( а.с. 9-10). Що стосується пені, яку позивач просить стягнути з відповідача, то суд враховує наступне: Згідно ст.ст.1, 11 ч.1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ з наступними змінами споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Таким чином, правовідносини про надання споживчого кредиту є договірними, до яких мають бути застосовані, зокрема, як загальні положення Цивільного кодексу України про зобов'язання та договір, так і вимоги ст.627 ч.2 цього Кодексу, де передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст.ст.546 ч.1, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, можу бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.18 ч.ч.1 та 2 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відносно зазначених вимог закону суд вважає, що нарахована позивачем сума пені 860183,70 грн. за період з 28.07.2013 року по 28.07.2014 року не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів та умовам кредитного договору, так як ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", передбачаючи в умовах кредитного договору №279/08-К11 від 22.02.2008 року (пункт 6.1) такий високий розмір пені (1%) за кожен день прострочення платежів, порушив принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач [PERSON] як споживач, тим самим порушив його права споживача, тому вимога позивача про стягнення нарахованої цієї суми пені, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст.3 п.6), ст.509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем. Нарахована позивачем сума пені в декілька разів перевищує суму отриманого відповідачем кредиту, а тому суд вважає, що належить зменшити розмір пені до розміру невиплаченого кредиту і стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 208863, 78 грн., оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору, за порушення яких повинен нести матеріальну відповідальність. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] як позичальника, за кредитним договором №279/08-К11 від 22.02.2008 року згідно умов цього договору належить стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту в загальній сумі 645881, 69 грн., в тому числі: 178371,56 грн. - строкова заборгованість по основному боргу кредиту; 30492,22 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу кредиту; 2803,93 грн. - строкова заборгованість по процентам, 225350,20 грн. - прострочена заборгованість по процентам; 208863,78 грн. - пеня за простроченими кредитними коштами, частково задовольнивши позовні вимоги, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial