Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства „Страхова група „Тас" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача страхового відшкодування в сумі 3528,69грн., яке було виплачене за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача [PERSON], який в передбачені законом строки не повідомив страховика про ДТП. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином, однак представник подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги про стягнення з відповідача в порядку регресу 3528,69 грн. підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не надав. На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо можливості ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. у дохід держави. (а.с. 12) Цією постановою встановлено, що 23.05.2013 року, о 08.25 годині [PERSON], керуючи автомобілем „Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Лаврській, 30 у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем „Сузукі", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, легковий автомобіль „Сузукі", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], отримав механічні пошкодження задньої центральної частини. (а.с. 11) Відповідно до ст. 28 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як убачається з матеріалів справи, за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АВ/7348978 строком дії з 28.05.2012 року до 27.05.2013 року цивільно-правову відповідальність [PERSON], забезпечений транспортний засіб - автомобіль „Хюндай", державний номерний знак [NUMBER], було застраховано Приватним акціонерним товариством „Страхова група „Тас". (а.с. 5) 02.07.2013 року [PERSON] звернулась до ПрАТ „Страхова група „Тас" із заявою про настання події, яка сталася 23.05.2013 року за участю автомобіля „Сузукі", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та забезпеченого автомобіля „Хюндай", державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 6-7) Згідно Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу №02714/КВ від 25.07.2013 року, складеного спеціалістом ТОВ „Дека Експерт", матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля „Сузукі", державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження, складає 3706,23грн. (а.с. 13-21). 21.08.2013 року [PERSON] звернулась до Приватного акціонерного товариства „Страхова група „Тас" із заявою про виплату страхового відшкодування по страховому випадку, який відбувся 23.05.2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля „Сузукі", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та забезпеченого автомобіля „Хюндай", державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 8-10). 11.09.2013 року на підставі страхового акту № 19406Р/40/2013, Приватним акціонерним товариством „Страхова група „Тас" прийнято рішення про виплату на користь [PERSON] страхового відшкодування в розмір 3528,69 грн. (а.с. 22, 23) На підставі вищезазначених документів Приватне акціонерне товариство „Страхова група „Тас" здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в сумі 2528,69 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 112309 від 27.09.2013 року. (а.с. 24, 25). За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно вимог п. ґ п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній по справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ „Страхова група „Тас" правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3528,69 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність якого на випадок пошкодження майна третіх осіб була застрахована позивачем ПрАТ „Страхова група „Тас", ураховуючи порушення відповідачем обов'язку повідомлення позивача, як страховика, у встановлений законом строк про вчинення дорожньо-транспортної пригоди, наслідком чого є правомірна реалізація права позивача на регресне стягнення сплаченого страхового відшкодування. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства „Страхова група „Тас" до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved