Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд винести рішення, яким розірвати договір оренди землі, укладений між орендодавцем [PERSON], що померла [INFO] року, та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма «Хоружівка» на оренду земельної ділянки (паю), розміром 4,19 га, кадастровий номер:[NUMBER], розташованої на території Гринівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та зобов'язати відповідача ТОВ "Агрофірма «Хоружівка» повернути земельну ділянку в натурі власнику [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], та стягнути з відповідача ТОВ "Агрофірма «Хоружівка» на користь позивача заборгованість по оплаті орендної плати за 2011-2016 роки у сумі 7491 грн. 12 коп., 3 відсотки річних у сумі 10039 грн. 37 коп., пеню в сумі 10 039 грн. 37 коп., витрати від інфляції у сумі 7 216 грн. 19 коп. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з'являлась. Представник позивача в останнє судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив не стягувати з відповідача орендну плату за 2011-2016 роки та 3% річних, пеню та втрати від інфляції на загальну суму 25 859, 68 грн. Позовну вимогу про розірвання договору оренди підтримав та просив її задовольнити з огляду на систематичне порушення орендарем договірних зобов'язань, а саме не виплату орендної плати за договором оренди, який було укладено з [PERSON], матір'ю позивача. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хоружівка", (далі ТОВ "Хоружівка") в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на позов, в якому зазначив, що орендна плата позивачу [PERSON] виплачена за її зверненням за останні три роки. Щодо стягнення інших платежів просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності. З позовною вимогою про розірвання договору оренди землі не погодився. Пояснив, що відповідно до умов договору оренди, який був укладений з [PERSON], [PERSON] після набуття права на земельну ділянку в порядку спадкування до відповідача з питанням виплати орендної плати в установленому порядку не зверталася. Після звернення позивача до ТОВ "Хоружівка" 16.01.2017 року [PERSON] виплачено орендну плату за 2014-2016 роки. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши наявні у справі докази вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ "Хоружівка" слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 квітня 2007 року між [PERSON] та ТОВ "Хоружівка" укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення (а.с. 65), відповідно до якого [PERSON] передала в оренду земельну ділянку площею 4,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гринівської сільської ради, яка належала орендодавцю відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 26 вересня 2002 року серія [NUMBER] (а.с.10) строком 5 років, до 01.04.2012 року. Відповідно до умов цього договору ТОВ "Хоружівка" зобов'язувалось використовувати дану земельну ділянку та своєчасно сплачувати орендну плату за орендовану ділянку впродовж усього періоду оренди у розмірах і відповідності до строків, зазначених у п. 9 цього договору, а саме у розмірі 1,5 % вартості земельної ділянки, яка на час укладення договору складала 33 184 грн. Прийом передача земельної ділянки була здійснена на підставі акту, який підписано сторонами(а.с. 68). Даний договір зареєстровано в Недригайлівському відділі Сумської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" 19 листопада 2007 року за № 040763206785. Відповідно до п. 39 вказаного договору його розірвання допускається в односторонньому порядку. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є порушення Закону України "Про оренду землі". П. 49 цього ж договору передбачає, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. 01 лютого 2011 року між ТОВ "Хоружівка" та [PERSON] укладено додаткову угоду до цього договору, відповідно до якої строк його дії продовжено на 10 років до 01.02.2021. Також збільшено розмір орендної плати до 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становило 1248,52 грн.(а.с. 69-70). Додаткова угода зареєстрована 18 травня 2011 року за № 592350004004329 у відділі Держкомзему у Недригайлівському районі Сумської області. Дійсність договору оренди та додаткової угоди до нього сторонами не оспорюється. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] року померла [PERSON].(а.с.8). Спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON], позивач по справі, яка належним чином прийняла спадщину матері та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Як вбачається з копії свідоцтва від 07 листопада 2012 року (а.с.10), [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 4,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гринівської сільської ради та належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 26 вересня 2002 року серія [NUMBER]. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. 31 липня 2013 року [PERSON] звернулась до ТОВ "Хоружівка" з заявою та просила розірвати договір оренди, який було укладено [PERSON] у своїй заяві зазначила, що земельна ділянка перейшла заявнику у спадок, договору вона не підписувала, з ним не згодна та орендна плата 2 роки не виплачується. Про зазначене свідчить копія заяви [PERSON].(а.с.87). ТОВ "Хоружівка" 12 серпня 2013 року надіслало [PERSON] листа, копія якого надана представником позивача (а.с.89), в якому просило надати товариству документи, які підтверджують право власності [PERSON] на земельну ділянку, яка належала [PERSON] Докази того, що [PERSON] надала відповідачу відповідь на цього листа та копії витребуваних документів в матеріалах справи відсутні. За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічне положення має ст. 60 ЦПК України, яка визначає обов'язки доказування і подання доказів Так, відповідно до ч. 1-4 цієї статті кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст.ст. 14,15 цього закону договір оренди землі укладається у письмовій формі, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату та інші умови. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором( ст. 30,31 згаданого закону). Згідно з ст. 32 цього ж закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Таким чином, з огляду на вимоги чинного на час укладення договору законодавства та відповідно до п. 49 договору, який укладений між [PERSON] та ТОВ "Хоружівка", смерть власника земельної ділянки не є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання як договору оренди. Судом не встановлено підстав для розірвання договору оренди у зв'язку з систематичним невиконанням орендарем обов'язків, передбачених умовами договору, зокрема у зв'язку з невиплатою орендної плати. Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (ст. 513 ЦК). За змістом ст. ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Обов'язок правонаступника кредитора (орендодавця) повідомити боржника у зобов'язанні (орендаря) з 1 січня 2013 року закріплений і в ЗК України в ст. 148-1, відповідно до якої особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів із зазначенням:кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Відповідач стверджує, що про перехід права на земельну ділянку в порядку спадкування від [PERSON]Г до [PERSON] довідався лише з позовної заяви. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що не зважаючи на те, що позивач отримала свідоцтво на спадщину ще в листопаді 2012 року, вона звернулася до відповідача з вимогою розірвати договір оренди, укладений її матір'ю [PERSON] лише 31 липня 2013 року з причин невиплати орендної плати за два роки. Разом з тим докази про те, що позивач [PERSON] на вимогу орендаря надала документи на підтвердження переходу що до неї права на земельну ділянку, яка належала її матері, відсутні. За таких обставин наявність стверджуваного позивачем систематичного порушення орендарем договірних зобов'язань, а саме не виплата орендної плати за договором оренди, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду На час звернення до суду представника позивача у позовній заяві ним було заявлені дві вимоги немайного (розірвання договору оренди землі) та майнового (стягнення орендної плати) характеру, кожна з яких відповідно до ЗУ «Про судовий збір» була оплачена судовий збором у розмірі 551 грн. 20 коп. (на загальну суму 1102 грн. 40 коп.) В подальшому розмір позовних вимог був зменшений, так як представник позивача подав заяву, в якій просив суд лише розірвати договір оренди землі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається у разі зменшення розміру позовних вимог. Тобто надмірно сплачена сума судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. повинна бути повернена позивачу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed