Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 17685,81 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № DNH4KP27970450 від 23.09.2006 року [PERSON] 23.09.2006 року отримав кредит у розмірі 2450.50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.09.2007 року. Взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором № DNH4KP27970450 від 23.09.2006 року Банк виконав своєчасно і повністю, надавши [PERSON] вищевказані грошові кошти. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, в зв'язку з чим у 2009 році банк звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, яка була задоволена і станом на 21.03.2014 року сума заборгованості становить 17685,81 грн. В зв'язку з чим банк змушений знову звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надіслав до суду заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги він не визнає у повному обсязі оскільки, кредитний договір, укладений з позивачем не належний та фактичного кредитування не було. Крім цього, відповідача зазначає, що загальна позовна давність строком у три роки та спеціальна (відносно пені та штрафу) - один рік, минула, тому просив у задоволенні позову відмовити, але заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Тому,зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №DNH4KP27970450 від 23.09.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2450.50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.09.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком кредитний договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору відповідачу надано строковий кредит у сумі 2 450,50 грн. строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 2,09% в місяць, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах, з цілю кредитування. Згідно з договором, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця з "10" по "17" число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до умов договору, підписаного відповідачем, останній доручив банку перерахувати кредитні кошти на поточний рахунок підприємства торговельно-економічної мережі. Відповідно до п.5.1. умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Згідно з п.5.3. Умов при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Матеріалами справи встановлено, що взяті на себе зобов'язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Відповідачем зобов'язання за кредитним договором належним чином та своєчасно не виконувалися в зв'язку з чим у 2009 році банк звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості на суму 3928,31 грн., який виданий 24.07.2009 року. Зобов'язання відповідачем не виконуються і до теперішнього часу. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 21.03.2014 року має заборгованість - 20295,75 грн., яка складається з наступного: - 1397,12 грн. - заборгованість за кредитом; - 6749,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 12149,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3928,31 грн., яка була задоволена судовим наказом Московського районного суду міста Харкова від 26 січня 2009 року та яка стягнута з відповідача, [PERSON], на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", різниця становить 16367,44 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 818.37 грн. - штраф (процентна складова). Отже, сума заборгованості становить 17685,81 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В ст. 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, зокрема за частиною 2: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Заперечення відповідача та заява про застосування строку позовної давності на підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" підлягають стягненню судовий збір в розмірі 243.60 грн. сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved