Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

У лютому 2019 року Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області в особі виконавчого комітету (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому просив відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від її матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 1014 грн., шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначав, що відповідач [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку зі зловживанням її матір`ю спиртними напоями, проживанням в антисанітарних умовах, відсутністю їжі для дитини, не здатністю матері подолати життєві труднощі, проблеми, які тривають в сім`ї понад один рік, що підтверджується висновком, складеним працівниками Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у результаті обстеження, проведеного у період з 25 по 29 січня 2019 року за фактичним місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . Згідно із поданням завідувача дошкільного навчального закладу "Віночок" від 28 січня 2019 року за № 8 малолітня [PERSON] із листопада 2017 року відвідує даний заклад, мати дитини зловживає спиртними напоями, дитина занедбана, одягнена в речі, які надали батьки інших дітей. Мати часто приходить забирати дитину в нетверезому стані, дитина потребує догляду та уваги. Адміністрація закладу просила захистити інтереси дитини. 29 січня 2019 року працівниками Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області проведено обстеження умов проживання дитини та зафіксовано, що будинок, де проживає дитина [PERSON] знаходиться в антисанітарному стані, потребує капітального ремонту, наявні борги за комунальні послуги, матір дитини [PERSON] не працює, на момент обстеження перебувала в стані алкогольного сп`яніння, для дитини не створені належні умови для проживання, навчання і виховання, відсутні продукти харчування. Відповідач попереджена про відповідальність за невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду та вихованню дитини, передбачену ст. 184 КУпАП та ст. 166 КК України. 31 січня 2019 року [PERSON] прийшла до Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області та пояснила, що вона не працює, пенсію на дочку по втраті годувальника після смерті батька дитини та спадщину не оформила. Відповідно до медичного висновку від 31 січня 2019 року про стан здоров`я дитини [PERSON] у дитини виявлено деформацію стоп, лікування є тривалим і трудомістким. 31 січня 2019 року Орган опіки та піклування прийняв рішення за № 132 і № 133, якими вирішив негайно відібрати малолітню дитину [PERSON] від матері [PERSON] , у зв`язку із виникненням безпосередньої загрози для життя і здоров`я дитини, та надати до суду висновок про доцільність відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Представник позивача Органу опіки та піклування Сундук Л.І. у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, посилаючись на те, що на даний час вона не може забезпечити дитині належні умови для проживання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у місті Бровари Київської області, про що 07 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 146. Батьком дитини є [PERSON] , який помер [INFO] , матір`ю відповідач [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . 23 січня 2019 року на адресу Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області надійшло усне повідомлення про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах, а саме про те, що [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] стала зловживати спиртними напоями. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї, складеного працівниками Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, який проведено у період з 25 по 29 січня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , основними ознаками перебування дитини у складних життєвих обставинах є антисанітарні умови проживання та відсутність їжі для дитини. 28 січня 2019 року завідувач Дошкільного навчального закладу "Віночок" Черкас С.В. звернулася до начальника Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області із поданням, у якому зазначала, що з листопада 2017 року їхній дошкільний заклад відвідує малолітня [PERSON] , її мати [PERSON] зловживає спиртними напоями. Дитина занедбана, одягнена в речі, які надали батьки інших дітей, мати часто приходить забирати дівчинку в нетверезому стані. Дитина потребує догляду, просила захистити законні права та інтереси малолітньої дитини. Із характеристики від 29 січня 2019 року за № 9 вихованки цього дошкільного закладу [PERSON] вбачається, що дитина нерегулярно відвідує дитячий садок, оскільки мати вживає спиртні напої, постійного місця роботи мати не має. Дівчинка одягнена не по сезону, одяг їй надавали батьки інших дітей. Останнім часом дитину приводить в садочок і забирає співмешканець матері на ім`я [PERSON] , якого дитина називає дядя. Відповідно до актів обстеження умов проживання від 29 та 30 січня 2019 року за № 34 і № 39, складених спеціалістами Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області, проведених за адресою: [ADDRESS] , даний будинок знаходиться в антисанітарному стані, матір дитини [PERSON] не працює, перебувала на момент обстеження в стані алкогольного сп`яніння, для дитини належні умови для проживання, навчання і виховання не створені, продукти харчування відсутні. Цього ж дня [PERSON] попереджена про відповідальність за невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду та вихованню дитини, передбачену ст. 184 КУпАП та ст. 166 КК України. Згідно із медичним висновком від 31 січня 2019 року про стан здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] , у дитини виявлено деформацію стоп, дитина потребує тривалого лікування. Із пояснень [PERSON] , наданих нею 31 січня 2019 року начальнику Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області, вбачається, що відповідач не працює, пенсію на дитину по втраті годувальника після смерті батька дитини, а також спадщину після його смерті на належне дитині у порядку спадкування майно не оформила. 31 січня 2019 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області прийнято рішення за № 132 і № 134, про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від її матері [PERSON] , у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для її життя і здоров`я, та влаштування дитини в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . Із наданого Органом опіки та піклування висновку за № 04-22/127 від 31 січня 2019 року вбачається, що у зв`язку з існуючою загрозою для життя та здоров`я дитини, виходячи з умов проживання малолітньої дитини, Орган опіки та піклування вважає за доцільне надати до суду висновок щодо відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від її матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. [INFO] року малолітню [PERSON] взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування. Суд погоджується із зазначеним висновком Органу опіки та піклування № 04-22/127 від 31 січня 2019 року щодо доцільності відібрання малолітньої дитини [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, проти чого відповідач у суді не заперечувала. Із виписки стаціонарного хворого з наркологічної клініки вбачається, що [PERSON] пройшла курс лікування та реабілітаційну програму "Шлях до одужання" у період з 18 березня по 08 квітня 2019 року. Відповідно до довідки про доходи, виданої 12 вересня 2019 року за № 29 Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області "Бровари -Благоустрій", відповідач [PERSON] працює з 04 червня 2019 року у даному підприємстві на посаді прибиральника території. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У ч. 2 ст. 170 СК України передбачено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, обставини даної справи, суд дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування в частині відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав є обґрунтованим, відповідає інтересам дитини та підлягає задоволенню. За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 4 ст. 170 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Органом опіки та піклування заявлено також вимогу про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1014 грн., шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня - 1626 грн., з 1 липня - 1699 грн., з 1 грудня - 1779 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На виконання вимог ч. 4 ст. 170 СК України суд вважає необхідним задовольнити позов Органу опіки та піклування і в частині вимог про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на малолітню дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1014 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за дві вимоги немайнового характеру з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. (768 грн. 40 коп. х 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved