Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки зазначивши, що 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу. Відповідно до п. п. 2.1., 2.2. [PERSON] відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Крім того, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кретині ініціативи» було укладено Договір Факторингу, відповідно до п. 2.1., 2.2. якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає Фактору- ТОВ «Кретині ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Тобто, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитору/стягувача за договором від 14.07.2008 року № 030/07.08/88-523 КЛ, позичальником за яким є [PERSON]. 14.07.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 030/07.08/88-523 КЛ, згідно з яким [PERSON] отримала кредит у сумі 35\~000, 00 USD. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON], 14.07.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] уклали Іпотечний договір, відповідно до якого [PERSON] передав Банку в іпотеку квартиру під № 31, в будинку № 17 по вул. Куроп`ятникова в місті Кіровограді, яка за згодою сторін оцінено в 50575 доларів США, 80 центів, що в еквіваленті за курсом НУ на дату підписання становить 244889,21 гривень 21 коп. У звязку з невиконанням позичальником [PERSON] умов вказаного кредитного договору, з урахуванням поданих представником позивача збільшень позовних вимог за станом на 01.06.2017 року Позичальник перед позивачем має прострочену заборгованість у сумі 1638231,85 грн., а саме: за кредитом 784995,16 грн., по відсотках 689695,18 грн., пеня 163541,51 грн. Вважаючи порушеними свої права та інтереси позивач з даним позовом звернувся до суду. Представник позивача надав до суду клопотання в якому просить провести судове засідання за його відсутності та не заперечив проти винесення заочного рішення по справі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не зявились, про дату та час судового засідання повідомлялись, причини неявки до суду не повідомили. Разом з тим, представник відповідача надав до суду заяву про застосування у спірних відносинах строку позовної давності. Третя особа у судове засідання не зявилась, про дату та час судового засідання повідомлялась, причини неявки до суду не повідомила. З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти. 14.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 030/07.08/88-523 КЛ, згідно з п. 1. 1 якого [PERSON] зобовязується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється у розмірі 35\~000, 00 доларів США, на строк з 14 липня 2008 року по 13 липня 2018 року та на умовах, передбачених у цьому [PERSON], а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Кредит надається лише після підписання іпотечного договору, що забезпечує повернення кредиту, процентів за користування ним, пені за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а також відшкодування збитків у звязку із порушенням умов цього договору та інших витрат Банку, повязаних з одержанням виконання. Відповідно до п. п. 1.2-1.4 кредитного договору кредит надається Банком у готівковій формі через касу Банку на підставі заяви позичальника з урахуванням вартості і ліквідності майна, що передається в іпотеку Банку. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Кредитні кошти призначені на споживчі цілі. Відповідно до умов кредитного договору, Банком визначено строк погашення кредиту, про що також свідчить Графік погашення кредиту, який є Додатком № 1 до кредитного договору № 030/07.08/88-523 КЛ від 14.07.2008 року. Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що забезпеченням виконання зобовязання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у звязку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, повязаних з одержанням виконання, виступає іпотека: квартира, загальною площею 47,4 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON]. 14 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №030/07.08/88-523-П, згідно умов якого поручитель зобовязується перед Банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих Банком поручителю у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №030/07.08/88-523КЛ від 14 липня 2008 року, у сумі 35 000 доларів США, строком до 13 липня 2018 року, з процентною ставкою 11,9% річних за їх використання . Згідно п. 2 договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами. 14 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (іпотеко держатель) та [PERSON] (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, відповідно до п. 2. цього договору встановлено, що на забезпечення виконання основного зобовязання іпотекодавець передає держателю належне йому на праві власності майно, а саме квартиру під номером 31 в будинку під номером 17 в м. Кіровограді по вул. Куропятникова. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору [PERSON] відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. В цей же день, 28 листопада 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» також було укладено договір факторингу № 15, відповідно до п. п. 2.1, 2.2 якого [PERSON] відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Відповідно до п. 2.5 договору факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, фактор зобовязується протягом 20 робочих днів, наступних за розрахунковою датою надіслати письмові повідомлення боржникам про відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості, підготовлені за формою встановленою додатку №3 до цього договору. Крім того, позивачем до матеріалів справи додано копію письмового повідомлення про усунення порушень, вимогу про добровільне виселення від 02.03.2015 року, яке було направленого 05.03.2015 року на адресу третьої особи та відповідача, з якого випливає, що позивач предявив відповідачеві та третій особі вимоги про виконання умов кредитного договору у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше тридцяти семи днів з моменту відправлення цієї Вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції. Крім того, позивач повідомив відповідачу та третій особі про наслідки невиконання зазначеної вимоги, а саме, що у разі невиконання цієї вимоги, буде розпочато звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку», шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису нотаріуса. У разі невиконання вказаної вимоги протягом тридцяти днів, з дня отримання даного повідомлення, позивач вимагав, протягом тридцяти днів з дня отримання даного повідомлення, добровільно звільнити всіма мешканцями житлове приміщення, яке є предметом іпотеки, а саме: квартиру під номером 31, в будинку під номером 17, що розташована в місті Кіровограді, по вул. Куропятникова, з обовязковим зняттям всіх мешканців зазначеного житла з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб відповідного РВ УМВС України. У встановлений строк відповідач вимоги позивача про усунення порушень не виконав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України,зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавецм обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання-звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п.п. 4.1-4.6 договору іпотеки нерухомого майна у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань основного договору, що обумовлює основне зобов'язання, іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Щодо заяви про застосування у спірних відносинах строку позовної давності, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного. З наданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №030/07.08/88-523КЛ ід 14 липня 2008 року вбачається, що останньою датою внесення коштів в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору є 14.12.2012 року в розмірі 0,35 доларів США. Разом з цим, вищевказаний іпотечний договір є похідним від кредитного договору № 030/07.08/88-523 КЛ від 14.07.2008 року тому перебіг строку позовної давності починається саме з 14.12.2012 року, та з урахуванням того, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 16.03.2015 року строк позовної давності передбачений ст. 257 ЦК України не є пропущеним. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна\~\~сторона\~\~зобов'язана\~\~довести ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх\~\~вимог\~\~і\~\~заперечень,\~\~крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224\~ ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved