Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину. Позивач в обґрунтування позову зазначає, що Неповнолітній [PERSON] , [INFO] знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні комунального некомерційного підприємства "Шосткннська центральна районна лікарня" з 01 жовтня 2020 року по 08 жовтня 2020 року. Підставою знаходження на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП "Шосткинська ЦРЛ" є те, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] своїми неправомірними діями спричинили неповнолітньому [PERSON] тілесні ушкодження, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, так як для лікування при даній травмі потрібен строк більше 6 (шести) днів, але менше 21 (двадцять один) дня. А оскільки справи відносно [PERSON] та [PERSON] були закриті із відмовою законного представника від обвинувачення та у зв`язку з недосягненням одного з обвинувачених віку кримінальної відповідальності та вказані обставини не є реабілітуючими, тому просять суд відшкодувати майнову шкоду, завдану внаслідок злочину в розмірі 4096,84 грн. Відповідачі, про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, були повідомлений належним чином, а саме направленням ухвали про відкриття провадження за адресою їх реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення. А також інформація про стадію розгляду справи була відображена на сайті судової влади, яка є в загальному користуванні. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в прощенному провадженні без виклику сторін не надав. Тому, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ухвали Шосткинського міськрайсуду Сумської області від 25 лютого 2021 року по справі № 589/4267/20 закрито кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення по обвинуваченню неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із відмовою законного представника потерпілого неповнолітнього [PERSON] [PERSON] від обвинувачення. Ухвала набрала законної сили 04 березня 2021 року. (а.с.4) Згідно ухвали Шосткинського міськрайсуду Сумської області від 15 квітня 2021 року по справі № 589/4267/20 закрито кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення по обвинуваченню неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності примусових заходів виховного характеру [PERSON] , [INFO] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із відмовою законного представника потерпілого неповнолітнього [PERSON] [PERSON] від обвинувачення. Ухвала набрала законної сили 22 квітня 2021року.(а.с.5) Згідно з ч. 1 ст. 284 КПК України до реабілітуючих підстав для закриття кримінального провадження належать: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення. 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи у суді і вичерпані можливості їх отримати. Таким чином, підстава, яка покладена в основу прийняття ухвал Шосткинського міськрайсуду Сумської області від 25 лютого 2021 року та від 15 квітня 2021 року по справі № 589/4267/20, не є реабілітуючою. Вищевказана правова позиція, викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-29040ск15 від 16.03.2016 та № 6-17168св15 від 11.11.2015 року. Відповідно до п.З Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровая на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 (далі по тесту - Порядок від 16.07.1993 р. № 545), визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стаття 1206 ч. 1 ЦК України передбачає, що особа, яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень неповнолітній [PERSON] , [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП "Шосткинська ЦРЛ" протягом 7 ліжко-днів, а саме в період з 01 жовтня 2020 року по 08 жовтня 2020 року, що підтверджується медичною карткою стаціонарного хворого неповнолітнього [PERSON] (форма 003(у) № 1340.(а.с.7-11) Відповідно до Порядку від 16.07.1993 р. № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Відповідно до вищевказаного порядку, сума витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до розрахунків позивача, за один лікувальний день хворого неповнолітнього [PERSON] сума витрат КНП "Шосткинська ЦРЛ" склала 584,74 грн. Тобто За 7 (сім) ліжко-днів сума витрат КНП "Шосткинська ЦРЛ" склала суму в розмірі 4093,84 грн.(а.с.12) Як вбачається з п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Відповідно до ч. б ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвалу, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи, що між злочинними діями відповідачів, які спричинили легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я потерпілому неповнолітньому [PERSON] , та перебуванням потерпілого на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП "Шосткинська ЦРЛ" існує причинний зв`язок, а також те, що кримінальне провадження закрито з нереабілітуточих підстав, суд вважає, що відповідачі зобов`язані відшкодувати витрати КНП "Шосткинська ЦРЛ" на лікування потерпілого неповнолітнього [PERSON] від цього злочину. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 1 статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Завдану КНП "Шосткинська ЦРЛ" шкоду відповідачі [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку не відшкодували. Відповідач [PERSON] - мати неповнолітнього [PERSON] та відповідач [PERSON] - мати неповнолітнього [PERSON] також ухиляються від свого обов`язку добровільно відшкодувати завданою їх неповнолітніми синами шкоду. Згідно ч. З ст. 33 ЦК України неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Але згідно ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником. А тому, завдана майнова шкода внаслідок злочину, повинна бути стягнута в солідарному порядку з законних представників засуджених: [PERSON] та [PERSON] . Тому позов підлягає задоволенню та з відповідачів повинно бути стягнуто в солідарному порядку на користь КНП «Шосткинське ЦРЛ» витрати на лікування [PERSON] в хірургічному відділенні в сумі 4096,84 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави 2270,00 грн. судового збору.

Outcome: approved