Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дітей з батька та стягнення аліментів на утримання дітей з матері. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, за час спільного сумісного проживання з відповідачем в них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа № 2/0182/2239/2016, виданого 10 червня 2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, позивач зобовязаний сплачувати на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дітей. В жовтні 2017 року позивач повернувся із заробітків та йому стало відомо, що відповідач ухилилася від\~виконання своїх\~обовязків по\~вихованню та\~утриманню дітей, залишила їх своїй матері та веде асоціальний спосіб життя. 01 листопада 2017 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] була посвідчена заява [PERSON] в якій вона підтвердила факт, що не забезпечує своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, тому дає згоду на позбавлення її батьківських прав на дітей. Таким чином, з жовтня 2017 року по теперішній час малолітні діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебувають на його повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У звязку з наведеними обставинами, позивач просить суд припинити з 01 листопада 2017 року стягнення з нього аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які стягуються з нього на підставі виконавчого листа, виданого 10 червня 2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі № 182/1916/16-ц. Також вважає, що з відповідача [PERSON] мають бути стягнуті на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку, але не менше\~ 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та в своєму відзиві на позов від 10 квітня 2018 року зазначила, що після народження дітей, позивач відмовився добровільно надавати їй матеріальну допомогу на їх утримання, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Оскільки вона знаходилась у дуже скрутному матеріальному становищі, тому з вересня 2017 року влаштувала дітей до дитячого садочку та працевлаштувалася. На даний час відповідач працює в ТОВ "Щедро" на посаді аналітика консолідованої інформації. Перебуваючи у пригніченому стані вона у присутності позивача підписала у нотаріуса заяву про надання згоди на позбавлення її батьківських прав. В свою чергу позивач в рахунок погашення заборгованості по аліментам передав їй 17 000,00 грн., після чого нею була подана до Нікопольського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відповідна заява про припинення стягнення аліментів з [PERSON] 28 лютого 2018 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] була посвідчена заява [PERSON] про скасування заяви про згоду на позбавлення батьківських прав, реєстровий № 309, складену нею 01 листопада 2017 року. Крім того, позивач чинить їй перешкоди у спілкуванні з дітьми, чим порушує її права на виховання дітей, вважає діти повинні проживати з нею. Також зазначила, що вона щонеділі залишає своїй матері 1000,00 грн. для оплати дитячого садочку, та для забезпечення дітей необхідним одягом, ліками та харчуванням. Позивач мешкає в квартирі, яка належить на праві власності її матері [PERSON], яка самостійно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг. Під час судового засідання 21 травня 2018 року позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказів не приймаючи до уваги їх відповідь на відзив від 17 травня 2018 року, оскільки на час розгляду справи вона не була отримана відповідачем. В судовому засіданні позивач пояснив, що на даний час він самостійно виховує та забезпечує дітей, інколи допомагають з дітьми батьки відповідача. [PERSON] не приймає участі в утримання дітей. Також підтвердив, що дійсно за їх спільною домовленістю він з дітьми проживає в квартирі, яка належить батькам відповідача, оскільки діти відвідують дитячий садок, який розташований поблизу. Однак в нього також є власна однокімнатна квартира. Крім того зазначив, що він не чинить [PERSON] перешкоди в спілкуванні з дітьми. Відповідач з жовтня 2017 року разом з ними не проживає, про що було складено відповідний [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] зазначив, що відповідач перебувала у скрутному матеріальному положенні, тому змушена була залишити дітей та влаштуватися на роботу. На даний час відповідач проживає в м. Дніпрі з чоловіком та залишає свої матері 1000,00 грн. щотижня на утримання дітей та їх потреб. У зв'язку з наведеними обставинами [PERSON] просив суд відмовити [PERSON] в задоволенні позову до [PERSON] в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, сторони проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу та за час спільного проживання в них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11,12). Відповідно до виконавчого листа № 2/0182/2239/2016, виданого 10 червня 2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, позивач зобовязаний сплачувати на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дітей (а.с.10). В жовтні 2017 року позивач повернувся із заробітків, після чого йому стало відомо, що відповідач ухилилася від виконання своїх батьківських обовязків, тобто фактично самоусунулася від виховання та утримання дітей, не надає жодної матеріальної та моральної підтримки, діти проживали разом з бабусею [PERSON] та перебували на її утриманні. Отже з жовтня 2017 року по теперішній час малолітні діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.62). Під час судового засідання, даний факт представником відповідача не оспорювався. [PERSON] з 22 жовтня 2017 року не проживає за адресою: [INFO], що підтверджується відповідним [PERSON] № 116 від 14 травня 2018 року, затвердженим директором ТОВ "КК "ДомКом Ніополь" [PERSON] (а.с.63) До того ж, представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що зараз [PERSON] з чоловіком проживає в м. Дніпро. 01 листопада 2017 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] була посвідчена заява [PERSON] в якій вона підтвердила факт, що не забезпечує своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, тому дає згоду на позбавлення її батьківських прав на дітей. Вказана заява була посвідчена за реєстровим № 854 (а.с.15). Однак 28 лютого 2018 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] була посвідчена заява [PERSON] про скасування заяви про згоду на позбавлення батьківських прав, реєстровий № 309, складену нею 01 листопада 2017 року (а.с.43). На даний час [PERSON] самостійно займається вихованням дітей піклується про їх фізичний і духовних розвиток, сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, створює відповідні умови для їх розвитку. Суд не може прийняти доводи відповідача про те, що позивач чинить їй перешкоди у спілкуванні з дітьми, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин [PERSON] суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами\~ є\~ будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доводили заперечення відповідача, останнім суду не надано. Таким чином, суд приходить висновку, що відповідач [PERSON] розпорядилися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже враховуючи те, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON], з жовтня 2017 року проживають з позивачем, суд вважає доцільним припинити з 01 листопада 2017 року стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON]на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Обов'язком батьків у відповідності до положень СК України\~є утримання та забезпечення дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 183 СК України\~визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обовязок надавати допомогу на утримання своїх малолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача; матеріальне становище відповідача, яка зараз працює в ТОВ "Щедро" на посаді аналітика консолідованої інформації (а.с.47) та має змогу натавати матеріальну допомогу на утримання дітей. За таких обставин, суд з огляду на вимоги розумності та справедливості, \~приходить висновку, що з [PERSON] повинні бути стягнуті аліменти у примусовому порядку в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше\~ 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 23 листопада 2017 року до досягнення повноліття найстаршою дитиною \~[PERSON], [INFO], що відповідає положенням ч. 2 ст. 183 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави.\~\~

Outcome: approved