Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дитині права виїзду за кордон. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який є дитиною - інвалідом з психічним діагнозом F84.02 "Дитячий аутизм внаслідок інших умов" та потребує постійної медичної допомоги. Оскільки у м.Луганську немає умов для лікування та реабілітації дитини, вони змушені отримувати необхідну медичну допомогу переважно у Російській Федерації та у м.Києві. Щорічно дитині необхідно проходити лікування у психоневрологічному закладі. Окрім запланованого лікування, під час загострень, стан дитини потребує термінової медичної допомоги, а отже і термінового виїзду за кордон або через лінію зіткнення. Дозвіл на виїзд дитини закордон повинен бути нотаріально посвідчений та надаватися на кожну окрему поїздку, а з батьком дитини вони не можуть дійти згоди щодо цього. У зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду та просить суд надати малолітньому [PERSON], [INFO], право виїзду за межі України, а саме: право на тимчасові виїзди за межі України до Російської Федерації строком на два роки, та на перетин лінії зіткнення до повноліття дитини тобто до [INFO], у супроводі матері - [PERSON], без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON], а також надати дозвіл [PERSON] або її офіційному представнику оформляти документи для тимчасового виїзду дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання 21.03.2019р. та 16.04.2019 року не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та ЗаконівУкраїни "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 16.04.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Батько дитини - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-20). Згідно виписних епікризів з історії хвороби, виданих "Науково-практичним центром дитячої психоневрології" м.Москви, [PERSON] має основний клінічний діагноз: резидуальне-органічне ураження ЦНС. Затримка психо-мовного розвитку. Код по МКБ10:G96.8 F84.8 (а.с.21). Відповідно до довідки МСЕК серія МСЕ-2016 №2101199 від 22.05.2018 року, виданої бюро медико-соціальної експертизи в м.Москва, [PERSON] є дитиною інвалідом. Інвалідність встановлена на строк до 01.06.2023 року (а.с.9). Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п.4 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Отже, чинним законодавством не встановлене обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише визначений певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або з дозволу суду за відсутності згоди одного з батьків. У разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку і мети виїзду. Виходячи з положень СК України, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» і Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення. Саме така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 712/10623/17. Суд враховуючи, що малолітній [PERSON] є дитиною - інвалідом, потребує постійного медичного лікування та реабілітації, які проходить на території Російської Федерації, що підтверджується відповідними довідками, вважає можливим надати дозвіл [PERSON], [INFO], на виїзд за межі України до Російської Федерації у супроводі матері - [PERSON], без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON] строком на два роки. Питання в'їзду/виїзду громадян, які не досягли 16-річного віку на/з тимчасово неконтрольованої території України, ... регулюється наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ від 12 червня 2015 №?415ог, яким затверджено «Тимчасовий порядок здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів через лінію зіткнення в межах Донецької та Луганської областей», згідно якого в'їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, також може здійснюватися: За нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній території прямування та відповідного часового проміжку перебування, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску; Без нотаріально засвідченої згоди іншого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: Свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісти відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; Довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини в супроводі одинокої матері); Рішення суду про надання дозволу на в'їзд / виїзд громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Позовні вимоги в частині надання дозволу [PERSON], [INFO], на перетин лінії зіткнення у межах Луганської та Донецької областей у супроводі матері - [PERSON], без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на те, що тимчасово окупована територія Луганської та Донецької областей є територією України і такий виїзд і в'їзд не потребує зазначення проміжку часу та місця перебування. На підставі викладеного,

Outcome: approved