Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності померлому [PERSON], [INFO], договору купівлі-продажу квартири від 23 лютого 1996 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстрованого у реєстровій книзі КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради за [NUMBER] (а. с. 2-4). В обґрунтування заяви [PERSON] посилалась на те, що є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], проте отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може у зв'язку з тим, що по-батькові спадкодавця, зазначене у заповіті та у свідоцтві про смерть є "[PERSON]", тоді як в договорі купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка і складає спадкове майно, спадкоємицею якого є [PERSON], по-батькові [PERSON] зазначено "[PERSON]". У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, наполягали на її задоволенні. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко В.В. надіслала на адресу суду заяву про розгляд даної заяви окремого провадження без її участі, при її вирішенні поклалась на розсуд суду (а. с. 25). Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь в розгляді даної заяви окремого провадження, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO] (а. с. 8). [PERSON] за життя був складений заповіт від 23 травня 2012 року, відповідно до якого останній, в тому числі, але не виключно, заповів належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а. с. 9, 44). 24 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко В.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а. с. 45). Судом також було встановлено, що [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23 лютого 1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якушевою Г.С. (а. с. 66-67). З відповіді Жовтневого РВ у м. Дніпропетровську ГУ в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України від 23 січня 2015 року, наданої на запит суду, вбачається, що [PERSON], [INFO], був документований паспортом серії [NUMBER] Жовтневим РВВС м. Дніпропетровська 14 червня 1976 року (а. с. 59), а в період з січня 1996 року по [INFO] - був документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 09 серпня 1996 року (а. с. 38). Відповідно до висновку експертного дослідження № 69/04-01 від 25 липня 2014 року підпис в графі "Покупець" договору купівлі-продажу від 23 лютого 1996 року між [PERSON] та своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щодо продажу квартири [ADDRESS] покупцю [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Якушевою Г.С. та підпис в графі: "Підпис:" та підпис в правому нижньому куті поряд із рукописним записом "/[PERSON]/" Заповіту [PERSON] до [PERSON] від 20 листопада 199 року, зареєстрованому в реєстрі [NUMBER] державним нотаріусом Фаст Л.Д., бланк серії [NUMBER] - виконані однією особою (а. с. 17-23). Пунктом 6 частиною 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви окремого провадження, у зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити її у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved