Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивує вимоги тим, що 13.03.2014 року торгуючою організацією "Філія 19 приватного підприємства "Нива - І." були проведені публічні торги (аукціон) з реалізації майна [PERSON], а саме: 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS], 15/100 частин одноповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно протоколу № 1913567-2 від 13.03.2014 року та протоколу №1913568-3 від 13.03.2014 року переможцем прилюдних торгів став [PERSON], який сплатив за майно наступну ціну: за лот №2, тобто 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] було сплачено 95880 грн., за лот №3, тобто 15/100 частини одноповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] було сплачено 64750 грн. Вважає, вказані торги від 13.03.2014 року недійсними, а протоколи, якими було оформлено результати цих торгів такими, що підлягають скасуванню, оскільки є ухвала Апеляційного суду Сумської області якою визнано, що вартість майна була значно занижена. У судовому засіданні позивач і його представник вимоги підтримали. Представник відповідача Філії 19 ПП "Нива-В.Ш." до суду не зявився хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 3-і особи [PERSON] [PERSON], з позовом не згодні зазначають, що торги проведені відповідно до вимог Закону. Державний виконавець не погоджується з позовом. Суд заслухавши сторони по справі, дослідивши додані докази вважає, що позов не підлягає задоволенню згідно наступного: Як було встановлено під час судового засідання, що рішенням Зарічного районного суду від 20.12.2012 року яке набрало чинності з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 421385,14 грн., та 3326,30 в рахунок відшкодування понесених по справі судових витрат. Постановою відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 27.02.2013 року було відкрите виконавче провадження на виконання вказаного рішення суду. Також державним виконавцем було здійснено опис, арешт та оцінка майна яке належало [PERSON], а саме: 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS], 15/100 частин одноповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Після чого, майно було передане на реалізацію торгуючій організації "Філія 19 ПП "Нива - В.Ш." відповідно до порядку реалізації органами Державної виконавчої служби арештованого нерухомого майна , затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" . Відповідно до п.4.5.11 Інструкції якщо майно не було реалізовано в установленому порядку після його уцінки, державний виконавець проводить повторну уцінку в порядку, визначеному підпунктом 4.5.10 цього пункту. Відповідно до актів переоцінки від 18.02.2014 року майно було уцінено на 45% і його ціна визначалася наступним чином: 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] - 95800 грн., 15/100 частини одноповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] - 64696,5 грн. Саме за такою ціною і передавалось майно для реалізації на публічних торгах від 13.03.2014 року. В результаті проведення прилюдних торгів від 13.03.2014 року було реалізоване майно боржника, а саме: лот №2 - 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS], за ціною 95880, лот №3 - 15/100 частини одноповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за ціною 64750 грн. Результати проведених торгів були оформлені відповідними протоколами. Згідно Протоколу №1913567-2 (лот №2) та Протоколу №1913568-3 (лот №3) переможцем торгів став [PERSON]. Не погоджуючись із актами переоцінки від 18.02.2014 року [PERSON] звернувся до Зарічного районного суду міста Суми зі скаргою, в якій ставив вимогу про скасування актів переоцінки від 18.02.2014 року. Ухвалою Зарічного районного суду № 591/1184/14-ц від 11.03.2014 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні скарги. Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач звернувся із апеляційною скаргою до Апеляційного суду Сумської області. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15.05.2014 року ухвалу Зарічного районного суду м. Суми було скасовано, та прийнято нову ухвалу, якою позовні вимоги були частково задоволені, акти переоцінки від 18.02.2014 року скасовані. Позивач, вважає, що зі скасуванням вказаних актів була скасована і правова підстава проведення таких публічних торгів за заниженою ціною, а відтак , протоколи публічних торгів №1913567-2 та №1913568-3, якими було оформлено результати проведення публічних торгів від 13.03.2014 року, підлягають також скасуванню. Суд не може погодитись з даною позицією позивача і його представника, оскільки згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Фактично позивач і його представник як на підставу для визнання торгів недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України посилаються на недодержання державним виконавцем та "Філія 19 ПП "Нива - В.Ш." при проведенні прилюдних торгів норм Закону N 606-XIV від 21 квітня 1999 року й Тимчасового положення. Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій в даному випадку про стягнення грошових сум на користь [PERSON], визначав Закон N 606-XIV від 21 квітня 1999 року та Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року 3aN 865/4158 (далі - Інструкція N 74/5 від 15 грудня 1999 року). Даним Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження який визначений ст. ст. 1,2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону. Однак суд вважає, що Закон N 606-XIV від 21 квітня 1999 року і Інструкція N 74/5 від 15 грудня 1999 року не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що зазначено в ст. 62 Закону N 606-XIV від 21 квітня 1999 року та пп. 5.11, 5.12 Інструкції N 74/5 від 15 грудня 1999 року). Тобто дані правові норми зобовязують державного виконавця здійснити лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір, що передбачено п. 5.11 Інструкції N 74/5 від 15 грудня 1999 року. Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням. Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну, так зазначено у п. 2.2 Тимчасового положення, та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна; по- друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6). Таким чином, виходячи з аналізу процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року N 152/361, ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом N 606-XIV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24 - 27, 32, 33, 55, 57 цього Закону, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. З ст. 32, ч. З ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону, що було зроблено позивачем [PERSON] Суд встановив, що підставами для пред'явлення позову [PERSON], про визнання прилюдних торгів недійсними є як недодержання державним виконавцем вимог Закону N 606-XIV від 21 квітня 1999 року, так і недодержання спеціалізованою організацією - Філії 19 ПП "Нива-В.Ш." вимог Тимчасового положення, однак з цим суд погоджується частково в частині не правомірності дій державного виконавця, оскільки є ухвала Апеляційного суду Сумської області, однак, що стосується проведення прилюдних торгів філією, то суд вважає, що при проведенні прилюдних торгів не мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів, сам позивач і його представник у судовому засіданні наголошують, що прилюдні торги проведені відповідно до вимог діючого законодавства і вони з ними погоджувались до моменту постановлення апеляційним судом Сумської області рішення про визнання дій державної виконавчої служби неправомірними, а також актів оцінки. Суд вважає, що Філією 19 ПП "Нива-В.Ш." - вимоги п. 3.11 Тимчасового положення не порушено, повідомлення боржника і стягувача про час, місце проведення прилюдних торгів були своєчасно в установленому законом порядку розміщено на сайті Інформюсту України, а також в засобах масової інформації, що не заперечують сторони, в зв'язку з чим у суду відсутні правові підстави задовольнити позов з підстав того, що прилюдні торги від 13.03.2014 року проведені торгуючою організацією Філії 19 ПП "Нива-В.Ш." з порушенням вимог законодавства і їх і протоколи підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed