Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати дії [PERSON] стосовно реєстрації місця проживання [PERSON], 2000 р. народження у квартирі, що знаходиться за адресою [ADDRESS] незаконними і такими, що перешкоджають виконанню рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2009 р. та зобов»язати [PERSON] Державної міграційної служби України в Харківській області зняти з реєстрації місця проживання [PERSON], 2000 р. народження, у квартирі, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В ході розгляду справи позивачем було подано уточнену позовну заяву, в якій він залишив позовні вимоги без змін, уточнивши склад осіб та посилався на те, що 27.11.2007 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» укладено Кредитний договір № 34/07 від 27.11.2007 року. Згідно Кредитного договору відповідач від позивача отримав кредит у сумі 150 000 доларів США, який мав повернути частинами шляхом внесення щомісячних платежів до 27.11.2012 р. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором між відповідачем і позивачем укладено іпотечний договір, посвідчений 27.11.2007 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр. № 1674, згідно якого відповідач надав в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: п'ятикімнатну квартиру загальною площею 149,8 кв. м., житловою 95,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по Кредитному договору позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. 23.01.2009 р. Дзержинським районним судом м. Харкова винесено рішення по цивільній справі № 2-880/09 про стягнення з відповідача заборгованості по Кредитному договору в розмірі 980 262,77 грн. та після набрання рішенням законної сили видано виконавчий лист. 26.10.2011 р. старшим державним виконавцем Хабловим В.М. відкрито виконавче провадження № 29480818, яке у подальшому було прийнято до виконання відділом примусового виконання рішень УДВС головного управління юстиції у Харківській обл. В ході проведення виконавчого провадження державним виконавцем описано і арештовано майно боржника, а саме: п'ятикімнатну квартиру загальною площею 149,8 кв. м., житловою 95,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та передана відповідачем в іпотеку позивачу. Під час виконавчих дій, направлених на реалізацію зазначеної квартири стало відомо, що в квартирі після укладення Договору іпотеки, а саме, 11.04.2011 р. зареєстровано малолітню особу [PERSON] 2000 року народження, що робить неможливим продаж зазначеного майна в примусовому порядку з метою погашення заборгованості по Кредитному договору згідно Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова. Відповідно до п. 2.7 Договору іпотеки сторони домовилися, що іпотекодавець (відповідач) зберігає за собою право, володіння, користування та розпорядження предметом іпотеки з урахуванням обмежень, встановлених Договором іпотеки та чинним законодавством. Пунктами 2.7.1 та 4.4.2 Договору іпотеки між позивачем і відповідачем були погоджені зазначені вище обмеження, а саме, сторони досягай згоди що іпотекодавець зобов'язаний без попереднього письмового дозволу іпотеко держателя не відчужувати та не обтяжувати будь-яким чином предмет іпотеки. Згідно п. 4.4.6 Договору іпотеки іпотекодавець зобов'язаний повідомляти іпотекодержателя про всі зміни, що відбулися чи відбуваються з предметом іпотеки. Жодних повідомлень від відповідача стосовно реєстрації малолітньої особи в квартирі на адресу Банку не надходило і, відповідно, дозволу на такого роду обтяження предмета іпотеки Банк іпотекодавцю не надавав, а тому позивач вважає, що дії з боку відповідача стосовно реєстрації малолітньої особи в квартирі, що є предметом іпотеки банку, є неправомірними. Таким чином, на думку позивача, оскільки відповідач обмежений в праві розпорядження квартирою, він не мав права здійснювати дії стосовно реєстрації третіх осіб в предметі іпотеки, а реєстрація [PERSON], 2000 року народження, є незаконною та такою, що порушує права позивача. У п. 4.4.9 Договору іпотеки сторони домовились, що іпотекодавець зобов'язаний у випадку невиконання ним своїх зобов'язань за Кредитним договором (що встановлено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова) не перешкоджати іпотекодержателю у здійсненні заходів, направлених на задоволення його вимог за рахунок предмета іпотеки, в тому числі. Задоволення вимог кредитора (іпотекодержателя) може здійснюватись, в тому числі, в примусовому порядку. При цьому, позивач посилався на те, що реєстрація малолітньої особи відбулася 11.04.2011 року, після винесення рішення 23.01.2009 р. Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором. Крім того, під час виїзду 28.04.2012 р. державного виконавця ВДВС Київського РУЮ м. Харкова за адресою знаходження зазначеної квартири з метою опису і арешту майна відповідача, який здійснювався разом з представником стягувача, факту проживання неповнолітньої особи у квартирі встановлено не було (зокрема, відсутні були дитячі речі та будь-які інші ознаки проживання дитини в квартирі), що свідчить про той факт, що реєстрація в квартирі неповнолітньої особи носить формальний характер з метою перешкоджання виконанню рішення суду. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. З урахуванням зазначеної норми законодавства позивач зазначає, що у неповнолітньої особи, [PERSON], 2000 р.н., який зареєстрований у зазначеній вище квартирі, є мати - [PERSON]., яка перебуває в шлюбі з [PERSON] і зареєстрована та фактично проживає разом з дитиною, [PERSON], за адресою [ADDRESS]. Таким чином, на думку позивача, зняття з реєстрації [PERSON], 2000 року народження, жодним чином не порушить його права, гарантовані законодавством України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримав уточнені позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON], який діє на підставі довіреності, проти позову заперечував в повному обсязі, з підстав, викладених у письмових запереченнях, зазначивши про те, що відповідно наказу МВС України 22.11.2012 № 1077 "Про порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів": «Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим)». Таким чином він вважає, що реєстрацію місця проживання здійснює лише уповноважений державний орган, а не відповідач. При цьому, він вважає, що посилання позивача на те, що відповідач не мав права здійснювати дії стосовно реєстрації третіх осіб в предметі іпотеки, а реєстрація [PERSON], 2000 року народження, є незаконною та такою, що порушує права позивача - є хибним, тому що цей висновок суперечить нормам чинного законодавства, так як "обтяження" (згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Таким чином реєстрація третіх осіб у предметі іпотеки не може вважатися обтяженням, так як не містить в собі жодних заборон. Крім того, [PERSON], яка перебуває у шлюбі з [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS]. Власником цього житла вона не являється, а лише орендує житло, вона є квартиронаймачем. [PERSON], 2000 р.н.. зареєстрований та мешкає з батьком у м. Харкові, за адресою [ADDRESS]. Інше житло, яке належало б на праві власності, в родині [PERSON] відсутнє, тому зняття з реєстрації місця проживання [PERSON], 2000 року народження, як неповнолітнього, грубо порушує норми чинного законодавства, тому у позові просить відмовити. Представник відповідача [PERSON] Державної міграційної служби України в Харківській області про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є розписки про отримання судових повісток, причин неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'являлась, про час та місце судового розгляду сповіщалась у встановленому законом порядку, телефонограма в останнє судове засідання вручена [PERSON] особисто 5.04.3014 р., причин неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи - [PERSON] служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради подав до суд письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, та зазначив про те, що [PERSON] служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, яке діє від імені органу опіки та піклування підтримує заперечення [PERSON] щодо відмови в задоволенні позову, оскільки позовні вимоги зменшують обсяг прав дитини [PERSON], 2000 року народження, а саме право користування житловим приміщенням, в зв'язку з тим, що іншого житла, яке б належало родині на праві власності, немає. Згідно Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», а саме ст. 12 «... неприпустимо зменшення або обмеження прав та інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень...». Відповідно до Конвенції «Про права дитини», ратифікованою постановою Верховної Ради України, а саме ст. 3 «.. .В усіх діях, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини...».( а.с. 121) Суд, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що 27.11.2007 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» укладено Кредитний договір № 34/07 від 27.11.2007 року. Згідно Кредитного договору відповідач від позивача отримав кредит у сумі 150 000 доларів США, який мав повернути частинами шляхом внесення щомісячних платежів до 27.11.2012 р. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором між відповідачем і позивачем укладено іпотечний договір, посвідчений 27.11.2007 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр. № 1674, згідно якого відповідач надав в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: п'ятикімнатну квартиру загальною площею 149,8 кв. м., житловою 95,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]./ а.с. 4-6/ В зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON], що підтверджується копією паспорта/ а.с. 8/ Згідно довідки з місця проживання про склад осіб та прописку, 11.04.2011 р. в [ADDRESS] було зареєстровано малолітню особу сина [PERSON]- [PERSON] 2000 року народження/ а.с. 9/. Дружина [PERSON]- [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS]/ а.с. 10,11/ Відповідно до довідки №5476 ЖЕО від 16.05.2013 р. [PERSON] є квартиронаймачем даної квартири./ а.с. 94/ Враховуючи, що неповнолітня дитина може бути зареєстрована за місцем реєстрації одного з батьків, реєстрація [PERSON] за місцем реєстрації його батька в квартирі, що належить йому на праві власності, не суперечить діючому законодавству стосовно реєстрації місця проживання неповнолітньої особи. Відповідно до наказу МВС України 22.11.2012 р.№ 1077 "Про порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим). Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача стосовно визнання неправомірними дій саме відповідача стосовно реєстрації місця проживання неповнолітньої особи та визнання їх незаконними - необґрунтованими, оскільки це входить до компетенції відповідних органів. Позовні вимоги стосовно визнання дій відповідача такими, що перешкоджають виконанню рішення суду, оскільки є обтяженням, суд вважає необґрунтованими з наступних підстав. Згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Таким чином, реєстрація третіх осіб у предметі іпотеки не може вважатися обтяженням, так як не містить в собі жодних заборон, а виконання ременя суду можливо шляхом звернення державного виконавця до суду з поданням про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Крім того, суд приймає до уваги позицію [PERSON] служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, яке діє від імені органу опіки та піклування та підтримує заперечення [PERSON] щодо відмови в задоволенні позову, оскільки позовні вимоги зменшують обсяг прав дитини [PERSON], 2000 року народження, а саме право користування житловим приміщенням, в зв'язку з тим, що іншого житла, яке б належало родині на праві власності, немає. Згідно Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», а саме ст. 12 «... неприпустимо зменшення або обмеження прав та інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень...». Відповідно до Конвенції «Про права дитини», ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р., а саме ст. 3 «.. .В усіх діях, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини...».( а.с. 121). Таким чином, позивачем не доведено обставин щодо незаконності дій відповідача стосовно реєстрації місця проживання [PERSON], 2000 р. народження, що є підставою для відмови у позові. У зв»язку з відмовою позивачу у задоволенні позовних вимог стосовно визнання його дій стосовно реєстрації місця проживання [PERSON], 2000 р. народження незаконними, позовні вимоги стосовно зобов»язання [PERSON] Державної міграційної служби України в Харківській області зняти з реєстрації місця проживання [PERSON], 2000 р. народження також задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed