Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

30 серпня 2017 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради Паламарчук П.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить постановити рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу КЗ «Херсонська психіатрична лікарня» ХОР [PERSON], [INFO] у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали вимоги заяви в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначили, що стан хворого [PERSON], [INFO], страждаючого з 1995 року на тяжкий психічний розлад, а саме параноїдну шизофренію з безперервно-прогредієнтним перебігом захворювання, поточний процес, галюцинаторно-маячний синдром з кататонічним включеннями, потребує лікування в умовах психічного стаціонару. Внаслідок відмови від прийому ліків відбулося загострення захворювання, хворий вчиняє агресивні дії до опікуна, руйнує квартири, викидає речі, меблі з вікна. Хворий госпіталізований 21-й раз до психіатричної лікарні, перебуває на спецобліку як особа, схильна до агресії. Особа, відносно якої вирішується питання про госпіталізацію, [PERSON] в судове засідання не доставлений. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] не здатний примати участь в судовому засіданні як безпосередньо, так і у режимі відеоконференції. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність у зв'язку з неможливістю прибути з врахуванням матеріального стану, просила заяву психіатричної лікарні задовольнити. Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку як обґрунтовану, не заперечувала проти її задоволення. Суд, заслухав пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, прокурора, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. З матеріалів справи та оглянутої в судовому засіданні медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що рішенням Новокаховського районного суду Херсонської області від 18.12.2013 року визнано недієздатним [PERSON], [INFO], та встановлено над ним опіку, призначивши його опікуном [PERSON], [INFO]. Матеріали медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] свідчать про те, що хворий госпіталізується до лікарні 21-й раз, перебуває на спецобліку як особа, схильна до агресії, після госпіталізації в лікарню відмовляється від прийому ліків, проявляє агресивну поведінку до інших хворих та персоналу лікарні. Лікування його можливо тільки в умовах стаціонару. Згідно заяви від 28.08.2017 року [PERSON] просить госпіталізувати на лікування у психіатричний стаціонар її сина [PERSON], в зв'язку з тим, що він останнім часом погано спить, йде з дому без попередження, в тому числі і вночі, вимагає гроші, витрачає їх на каву та чай, п'є їх у великих дозах, за безцінно продає телефон, став агресивним, плює в мене, стискає кулаки, дивиться з ненавистю, викидає речі з вікна. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради №5077 від 29.08.2017 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервно-прогредієнтним перебігом, поточний процес, галюцинаторно-маячний синдром з кататонічним вкляченням. Потребує лікування у стаціонарних умовах Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради. Суд вважає, що самі по собі факти емоційної нестабільності [PERSON] не можуть слугувати беззаперечною підставою того, що особа потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. Проте висновок лікарів-психіатрів містить певні посилання, які дають підстави вважати, що у [PERSON] наявний розлад психічного стану і стан його здоров'я вимагає невідкладної стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Крім того, в сенсі позиції Високого Європейського Суду, висловленої у справі «Ракевич проти Росії» № 58973/00 від 28.10.2003 року, відносно того, що захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації, і захворювання повинно продовжуватись протягом періоду госпіталізації, - суд приходить до висновку, що комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, було встановлено у [PERSON] такий вид тяжкого психічного розладу здоров'я, який свідчить про те, що він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а також не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. Зазначене є підставою для надання [PERSON] психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved