Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач у справі [PERSON], звернувся до суду із позовом до ТОВ Фінансова Компанія «Хайгер Лізинг», третя особа: [PERSON] про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна, посилаючись на те, що в провадженні ВДВС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-136 виджаного 15.06.2010 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 1924024.57 грн. Позивач зазначив, що в рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві Черепенчук Я.А. 04.11.2010 року було складено два акта опису і арешту майна, відповідно до яких накладено арешт на чотири автобуси марки KING LONG BASES, з номерами шасі [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які належали на праві власності [PERSON], про що свідчать свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів. 18.11.2011 року державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві [PERSON]., була винесена постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та складено акт передачі нереалізованого майна стягувачу, а саме чотирьох вищезазначених автобусів марки KING LONG BASES. Позивач зазначив наступне, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.02.2012 року дії державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві [PERSON]. щодо передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 18.01.2011 року визнанні неправомірними, постанова державного виконавця від 18.01.2011 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу - скасована. Отже державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві [PERSON] незаконно передав стягувачу в рахунок погашення боргу чотири автобуси марки KING LONG BASES, які належали на праві власності боржнику, тобто позивач був незаконно позбавлений державним виконавцем свого майна. На підставі незаконної постанови державного виконавця та акту прийому передачі транспортних засобів, стягував в даному виконавчому провадженні [PERSON], в лютому 2011 року зареєстрував вищезазначені автобуси в органах ДАЇ на своє ім'я та в подальшому в квітні 2011 року передав дані транспортні засоби до статутного фонду ТОВ ФК «Хайгер Лізінг» де він є одним із засновників, після чого всі чотири автобуси були зареєстровані на ТОВ ФК «Хайгер Лізінг». Також, позивач зазначив, що у період з 04.08.2009 року по 14.01.2010 року позивач надав генеральні довіреності на право користуватися та розпоряджатися автобусами марки KING LONG BASES, з номерами шасі [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] [PERSON], та [PERSON], які на підставі даних довіреностей продали дані автобуси гр.. [PERSON], який в подальшому, 07.05.2011 року передав вищезазначені п'ять автобусів до статутного фонду ТОВ ФК «Хайгер Лізінг», про що свідчить лист управління ДАІ ГУМВС України в м. Києві від 25.02.2013 року. Про те, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.10.2011 року, яке залишено в силі Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2012 року всі біржові угоди, відповідно д яких спірні автобуси продані [PERSON], громадянами [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреностей наданих позивачем - визнані недійсними. Отже всі девять вищезазначених автобусів були передані гр.. [PERSON] до статутного фонду ТОВ ФК «Хайгер Лізінг» незаконно, а тому відповідач набув дані транспортні засоби без достатньої правової підстави. Крім того, Відповідач 20 липня 2011 року уклав договір оренди з ТОВ «Київ-Експрес-1», відповідно до якого передав всі спірні транспортні засоби даному товариству в оренду строком на 24 місяці зі сплатою щомісячно за користування автобусами в розмірі 36000 грн., про що свідчить договір оренди від 20 липня 2011 року та додаткова угода до даного договору. Таким чином, відповідач за період з 20 липня 2011 року по 20 липня 2013 року використовуючи вищезазначені девять транспортних засобів без відповідної правової підстави, отримав дохів в розмірі 776600 грн., а тому просиь суд стягнути з відповідача вищезазначену суму. Позивач, представник позивача в судове засідання з`явився, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання "зявився, проти позову заперечував, надав письмові заперечення проти позову ( а.с.133-134), вказував, що позивачем не надано належних та обгрунтованих доказів щодо належного виконання Договору оренди №2007001-ЮО/11, а тому докази позивача грунтуються на припущеннях, а тому просив відмовити у задоволені позовних вимог. Правовідносини, що складися між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу Українни. Судом встанволено, що дев"ять автобусів марки KING LONG BASESз номерами шассі [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] були передані третьою особою по спрві [PERSON] до статутного фонду ТОВ ФК "Хайдер Ліізінг",неправомірно виходічи із ухвали Апеляційного суду м. Києві від 02.02.2012 року по справі №22-ц/2690/1961/12 ( а.с.10-11), рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.10.2011 року ( а.с.16-17). Судом встанволено, що згідно Договору оренди № 2007001-ЮО/11 від 20.07.2011 рокуукладеного між ТОВ "ФК "Хайдер Лізінг" та ТОВ "Київ-Експрес-1" та додатковою угодою №1до вказаного договору ( а.с.20) від 20.07.2011 року та Акту приймання-передачі транспортних засобів до цього договору оренди ( а.с.21) від 20.07.2011 року за користування переданими в оренду (лізінг) угоди автотранспортними засобами лізінгодавець сплачує на користь лізінгоодержувача щомісячно орендні платежі загальною сумою 36000,00 грн, в т.ч.ПДВ6000,00 грн. Судом встановлено що, позивач саме із вказних істотних умов договору оренди розрахував розмір доходу від безпідставно набутого майна, також виходячи із наданих суду письмових доказів ( а.с.5-15,22-26,78-116,139,142,143,150-158). Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач у справі доказів у порядку ст. 57-60 ЦПК України щодо спростування обгрунтувань позивача вказних у позовних вимогах суду не надав, непрсив суд витребувати такі докази, доказів про підстави звільння від доказування у порядку ст. 61 ЦПК України суду не надав. Відповідно до ст.1214ЦКУкраїни особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. А тому суд дійшов висновку, що згідно поданих письмових доказів з боку позивача на виконання Договору оренди № 2007001-ЮО/11 від 20.07.2011 року укладеного між ТОВ "ФК "Хайдер Лізінг" та ТОВ "Київ-Експрес-1" та додатковою угодою №1до вказаного договору ( а.с.20) від 20.07.2011 року та Акту приймання-передачі транспортних засобів до цього договору оренди ( а.с.21) від 20.07.2011 року за користування переданими в оренду (лізінг) угоди автотранспортними засобами лізінгодавець ТОВ "ФК "Хайдер Лізінг сплачує на користь лізінгоодержувача ТОВ "Київ-Експрес-1 щомісячно орендні платежі загальною сумою 36000,00 грн, в т.ч.ПДВ6000,00 грн, а тому у даному випадку ст. 1214 ЦК Укураїни вказує на можливість зобов'язанння відшкодувати всі доходи, які відповідач одержав або міг одержати від цього майна. Відповідачем доказів про отримані суми на викоання п.7 Додаткової угоди №1 від 20.07.2011 року суду, які б були відмінними від суми яку просить стянути позивач суду надано не було, а тому суд дійшов висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved